Yet, even as he provided order to existing rhetorical theories, Aristotle extended the definition of rhetoric, calling it the ability to identify the appropriate means of persuasion in a given situation, thereby making rhetoric applicable to all fields, not just politics.
Kuid isegi kui ta lõi olemasolevate retooriliste teooriate jaoks korra, laiendas Aristoteles samal ajal retoorika määratlust, nimetades seda võimeks määratleda sobilikud veenmise viisid konkreetses olukorras ja sellega muutis retoorika kohaldatavaks kõigile valdkondadele, mitte ainult poliitikale.