The resulting opportunity for the Polish–Lithuanian state to improve its position depended on its ability to overcome internal distractions, such as the isolationist and pacifist tendencies that prevailed among the szlachta ruling class, or the rivalry between nobility leaders and elected kings, often intent on circumventing restrictions on their authority, such as the Henrician Articles.
Poola-Leedu riigi võimalus parandada oma positsiooni sõltus suutlikkusest ületada sisehädasid, nagu isolatsionistlikud ja patsifistlikud tendentsid, mis olid valdavad šlahta valitseva klassi hulgas, või rivaliteet aadlijuhtide ja valitud kuningate vahel, sageli kavatsusega oma võimu piirangutest mööda minna, nagu Articuli Henriciani.