To clarify the position of the Grand Duchy of Luxembourg and the Duchy of Limburg, which were possessions of the Dutch King but also been member states of the Confederation, the Second Treaty of London in 1867 affirmed that Limburg was an "integral part of the Kingdom of the Netherlands", while Luxembourg was and had been an independent state in personal union with the Kingdom of the Netherlands since 1839.
Et selgitada Luksemburgi suurhertsogkonna ja Limburgi hertsogkonna seisundit, mis olid Hollandi kuninga valdused, kuid mis olid ka liidu liikmesriigid, kinnitas Teine Londoni leping aastal 1867, et Limburg oli "Hollandi kuningriigi lahutamatu osa", samas Luksemburg oli ja pidi jääma sõltumatuks riigiks personaalunioonis Hollandi kuningriigiga aastast 1839.