Valence of reflexive verbs and its representation in the VALLEX lexicon
Valence reflexivních sloves a její zachycení ve valenčním slovníku VALLEX
Year: 2023
Authors: Václava Kettnerová, Markéta Lopatková, Jiří Mírovský

Abstract (English):
As reflexive verbs, we refer here to verbs with the word-forming morpheme se or si in the lemma. These verbs include reflexiva tantum, i.e. verbs without a non-reflexive base counterpart (e.g. smát se `to laugh', stýskat si to complain), verbs derived by word-forming reflexivization from non-reflexive base verbs (e.g. odlišovat se - odlišit se `to differ', povídat si `to talk') and also verbs with the reflexive in the lemma is only optional (e.g. končit (se) `end', naříkat (si) `lament'). In this talk, we present the representation of individual types of reflexive verbs in the VALLEX lexicon. We focus especially on derived reflexive verbs, which are characterized by changes in their valency and meaning, compared to their non-reflexive base counterparts. Based on these changes, we define the following types of derived reflexive verbs: decausative reflexive verbs (e.g. kazit se ← kazit `to spoil'), autocausative reflexive verbs (e.g. nadchnout se ← nadchnout `to get excited'), reflexive verbs with a so-called partitive object (e.g. ovládat se - ovládnout se ← ovládat - ovládnout `to control'), reciprocal reflexive verbs (e.g. důvěřovat si ← důvěřovat `to trust'), conversion reflexive verbs (e.g. plnit se ← plnit `to fill') and deaccusative reflexive verbs (e.g. tajit se ← tajit `to melt'); the last group consists of the so-called quasi-conversion reflexive verbs, which have a systemic relationship with decausatives. For defined types of reflexive verbs, we describe changes in their syntactic behavior, taking into account changes in their semantics, and further show their representation in VALLEX, including basic statistical data.

Abstract (Czech):
Jako reflexivní slovesa zde označujeme slovesa se slovotvorným morfémem se nebo si v lemmatu. K těmto slovesům náleží reflexiva tantum, tedy slovesa bez nereflexivního základového protějšku (např. smát se, stýskat si), slovesa odvozená slovotvornou reflexivizací od nereflexivních základových sloves (např. odlišovat se – odlišit se, povídat si) a dále slovesa, u nichž je reflexivum v lemmatu pouze fakultativní (např. končit (se), naříkat (si)). V příspěvku představíme zachycení jednotlivých typů reflexivních sloves ve valenčním slovníku VALLEX. Soustředíme se zejména na odvozená reflexivní slovesa, která vykazují oproti svým nereflexivním základovým protějškům (systémové i nesystémové) změny ve valenci a významu. Na základě těchto změn vymezujeme následující typy odvozených reflexivních sloves: dekauzativní reflexivní slovesa (např. kazit se ← kazit), autokauzativní reflexivní slovesa (např. nadchnout se ← nadchnout), reflexivní slovesa s tzv. partitivním objektem (např. ovládat se – ovládnout se ← ovládat – ovládnout), reciproční reflexivní slovesa (např. důvěřovat si ← důvěřovat), konverzní reflexivní slovesa (např. plnit se ← plnit) a deakuzativní reflexivní slovesa (např. tajit se ← tajit); poslední skupinu tvoří tzv. kvazikonverzní reflexivní slovesa, která mají systémový vztah k dekauzativům. U vymezených typů reflexivních sloves popisujeme změny v jejich syntaktickém chování s přihlédnutím ke změnám v jejich sémantice a dále ukazujeme jejich reprezentaci ve VALLEXu, včetně základních statistických údajů.