Once Upon A Dragon

## Description

"Once Upon A Dragon" е четвъртият епизод от поредицата "Слепи Желания". Артур, Елза и Мерида обучават Алекс, Мани и Давид да контролират силите си по-добре. Всичко върви добре, докато не получават странно съобщение от Иван, в което твърди, че е в опасност. Накрая всички се озовават във старата фабрика за тухли, където се изправят срещу истински дракон.

## Once Upon a Dragon

- 28.12.2015г. къщата на Мани 11:30ч. –

Мани беше поканила Алекс, Давид и техните герои на закуска.

Мани: Станалото вчера беше най-лошото нещо, което ми се е случвало до сега.

Алекс: И на мен .. цяла нощ не съм спала. Добре, че Артур изми прозореца.

Давид: Чудя се кой ли стои зад това, също и зад бомбата в Иван.

Артур: Не трябва да се страхувате от такива дребни заплахи.

Алекс: Дребни? Отне ти половин час само да махнеш труповете на всички онези гарги ..

Артур: Повярвай ми това не е нищо. Можеше прозореца ти да беше замяран от глави на хора ..

Давид: Извинявай, но сега ядем ..

Мерида: Артур е прав и няма значение. В момента трябва просто да отидем до мястото, където живеят Лилия и Митко и да ги убием.

Мани: Какво? Не!

Елза: Защо не? Искам да охладя егото на тази Лилия и нейния Голиат!

Мани: Голиат е прекалено силен, а Лилия контролира силата си много добре! Не мисля, че на този етап е добре да се изправяме срещу тях. Трябва малко да заякнем!

Мерида: Тогава започваме тренировките още след закуска!

- 13:00 в градинките –

Артур: Хайде Мани. Направи огнено кълбо и го изстреляй към мен.

Алекс: Но така ще изгориш ..

Артур: Ти пък от кога се тревожиш за мен?

Алекс го сръчка и отиде на страни. Мани допря дланите си, концентрира се  и успя да създаде средноголямо огнено кълбо.

Мани: Толкова голямо стига ли?

Артур: С това няма да можеш да събориш и баба ми.

Мани се съсредоточи още повече и кълбото й стана по голямо.

Артур: Направи го по-голямо! Знам, че можеш!

Мани: Не мога да го контролирам! Ако го направя по-голямо няма да мога после да го насоча!

Алекс и Давид: Ще успееш! Вярваме в теб!

Мани даде всичко от себе си и огненото кълбо стана огромно.

Артур: Сега го изстреляй към мен!

Мани: НЕ МОГА ДА ГО ДЪРЖА ПОВЕЧЕ! ИЗПЪЛЗА МИ СЕ! ПАЗЕТЕ СЕ!!

Мани пусна кълбото и то започна да лети право към Елза, но тя реагира бързо и създаде дебела ледена стена през себе си. За съжаление кълбото се оказа твърде силно и счупи стената. Елза падна на земята, а Алекс отиде до нея

Алекс: Елза! Добре ли си?

Мани: Много съжалявам!

Елза: Добре съм!! Спокойно! Това си беше доста мощно огнено кълбо.

Давид: Това беше много яко! Браво Мани!

Артур: Само да го беше насочила към когото трябва ...

Алекс: Стига си се правил на голямата работа, ако те беше ударило сигурно щеше да умреш.

Артур: Не подценявай силата на Ескалибур.

Алекс: На кой?

Артур въздъхна.

Артур: На меча ми ..

Давид: Мани, добре ли си?

Всички погледнаха към нея и видяха, че й тече кръв от носа. Мани докосна кръвта и я погледна. Тя беше по тъмно от обикновено.

Мани: Не се чувствам добре ..

В този момент Мани се строполи на земята, но все още беше в съзнание.

Мани: Няма ми нищо. Просто създаването на такова кълбо ми отне много енергия...

Алекс: Артур, ти си виновен!

Давид: Точно така! Ти я пришпори!

Артур: Обвинявайте ме сега, но след като Лилия и Голиат ни нападнат точно тази енергия може да й спаси живота!

Мани: Артур е прав. Никога нямаше да открия, че притежавам такава сила, ако не беше той. Сигурна съм, че след няколко опита ще го контролирам много по-добре.

Елза: След като всички сме добре, Давид, Алекс - ваш ред е. За сега чух, че можете да използвате силите си само ако докоснете предмета, който искате да вледените или наелектризирате. Време е да развиете силите си на по-високо ниво. Давид – затвори очи. Не приемай леда като нещо студено. Представи си, че неговата температура е равна на тази на тялото ти. Вече не чувстваш студ, сякаш си го затворил някъде вътре в теб и сега можеш да разпространиш навсякъде!

Давид: Честно казано до сега ми беше студено, а сега не усещам нищо. Студът вече не ме притеснява!

Елза: Сега погледни към онова дърво от среща, изпъни ръката си и чрез нея освободи студа от себе си във формата на лед!

Давид изпъна ръката си към дървото. От нея излезе лъч енергия, която го замрази до най-малкото клонче.

Мани: Това е невероятно!

Елза: Алекс – затвори очи. Представи си как около ръката ти хвърчат искри, усети електричеството във вените ти.

Алекс: Усещам сякаш ръката ми се наелектризира!

Елза: Сега това погледни онова дърво, което Давид замрази, опъни ръката си  и освободи енергията от ръката ти към него!

Алекс си изпъна ръката напред, появи се светкавица, но тя все едно се разпадна на път към дървото.

Алекс: Не успях ..

Елза: Нищо, опитай пак!

Алекс тъкмо щеше да опита, но Мани я прекъсна.

Мани: Току що получих тревожно съобщение от Иван!

Давид: Какво пише?

Мани: „ПОМОЩ! ЕЛАТЕ В СТАРАТА ФАБРИКА ЗА ТУХЛИ ПРЕД ГЛИНЕНАТА КАРИЕРА! СПЕШНО Е!!“

Давид: Трябва да отидем незабавно!

Алекс: Съгласна съм! Да тръгваме!

Артур: Ние идваме също в случай, че е капан!

Мани: Няма време за спорове, да побързаме!

- 15:45 близо до старата фабриката за тухли –

Артур: По-добре останете тук. Ние ще влезем.

Мани: Но той не ви познава ...

Мерида: Но има голяма вероятност това да е капан.

Алекс: За бога, ние сме шест човека със супер сили. Не мисля, че Иван ще може да ни надвие сам ...

Елза: Съгласна съм с нея.

Давид: Значи всички влизаме!

Артур и Мерида отвориха вратите и всички заедно влязоха. Озоваха в огромно празно пространство, където беше невероятно прашно.

Мерида: Е, тук няма никого.

Мани се закашля заради прахта, но после видя нещо.

Мани: Чакайте малко! Това там отсреща на стола не е ли Иван?

Всички се вгледаха и видяха Иван завързан за стол. Те се затичаха към него, но тогава между тях и Иван пламна тънка линия зелен огън.

Алекс: WTF? Защо огънят е зелен?

Елза: Защото е дело на.....

Малефицент: МЕН!!

Малефицент стоеше недалеч от тях като се усмихваше злобно.

Малефицент: Това не е обикновен огън, милички. Това е драконов огън, много по-силен и опасен от обикновения!

Елза: Тогава опитай моят лед!

Елза изпъна ръка към злата вещица и в права линия подът започна да се заледява. Когато ледът наближи Малефицент, започна да се издига и да оформя нещо като остър шип насочен право към сърцето й, но когава някой се появи и отряза шипа с меч. Това беше .................................. КАПИТАН ХУК!!

Капитан Хук: Здравейте деца!!

Давид: Но защо има два героя? Значи има и двама господари!

Петър: Аз съм единия!

Мани: Какво? И ни подмами тук чрез Иван, за да ни убиеш? Мислех, че сме приятели.

Алекс: Или поне двамата сте приятели.

Иван: Няма приятелство в една война!

В този момент Иван се отвърза сам, взе една лопата и фрасна Мерида по глава, при което тя изпадна в безсъзнание. После избяга и отиде до Петър.

Иван: Всъщност това беше капан! И вие се вързахте!

Артур: Казах ви ...

Петър: Сега ще умрете!

Давид: Дори Мерида да е в бъзсъзнание пак сме петима срещу четирима!

Петър: Малефицент, бъди така добра и приеми другата си форма.

Малефицент щракна с пръсти и се закри със зелена мъгла. Когато мъглата се изчисти се беше превърнала във ............................... ДРАКОН!

Петър: Още ли си мислите, че имате шанс?

Артур извади меча си и всички заеха бойна готовност. Предстоеше битка, от която не
всички щяха да излязат живи.