Dimãndarea pãrinteascã

"**The Will of the Forefathers**" is an Aromanian poem written in 1888 by Constantin Belimace in Bucharest, Romania. It was written in order to promote Aromanian nationalism by teaching their people their mother tongue and culture, and to prevent them from assimmilating into other Balkan ethnicities.

## Lyrics

There are alterations of the lyrics, as well as dialectal and orthographical variations.

Pãrinteasca dimãndari
Nã sprigiurã cu foc mari
Frats di mumã shi di un tatã
Noi, Armãnji di eta toatã.

Di sum plocili di murmintsã
Strigã (Grescu) a noshci bunj pãrintsã:
„Blãstem mãri s-aibã ãn casã
Cai di limba lui s-alasã

Cai s-alasã limba lui:
S-lu ardã pira focului
Si s-dirinã yiu pri loc
S-ãi si frigã limba ãn foc.

Nãs ãn vatralj pãrinteascã
Pi fumealjã s-nu s-hãrseascã
Di fumelãi curunji s-nu bashi
Njic ãn leagãn s-nu ãnfashe.

Cai fudzi di a lui mumã
Shi dit pãrinteascãlj numã:
Fugã-i doara Domnului
Shi dultseamea somnului!”

Părintească blestemare
Poruncește cu foc mare
Frați de-o mumă și de-un tată
Noi, Aromâni din vremea toată

De sub lespezi de morminte
Strigă ai noştri buni părinți
«Blastem mare să aibă în casă
Care de limba lui se lasă.

Care își lasă limba lui
Arză-l-ar para focului
Chinui-s-ar de viu pe locu
Frige-i-s-ar limba în focu

El în vatră părintească
De copii să nu se fericească
De familie cununi să nu sărute
Prunc în leagăn să nu înfașe

Care fuge de a lui mumă
Și de parintescul nume
Fugi-i-ar dorul Domnului
Și dulceața somnului!»

Testamentu lu roditeli
Nă comanda cu foc mare,
Lu fraț de maie și de țațe,
No aromâni din tote vremi.

De sup îrpile de grop
Vichescu a noștri bur roditeli,
Napaste mare s-are-n case
Carle limba lui lase.

Carle limba lui lase
Se-l arde para focului,
Se se vuce viu pre pemint,
Se li se arde limba-n foc.

Ie în vatra nascuta
De fameie se nu se vesele,
De nunț cruna se nu bușne,
Fetu în legăr se nu înfașe.

Carle fuge de se maie
Și de sev lume,
Se li fuge mil'ia lu Domnu
Și dulcele jivotu.

The will of the forefathers
Commands us with a great flame
Children of the same parents
We, the Aromanians from time immemorial.

From beneath their gravestones
Our good parents cry out:
"We curse you if you have at home
Someone who leaves his language

For whoever leaves his language:
Let him be burned by flames
Let him be destroyed alive where he stands
Let his tongue be burned in fire.

Before his ancestral hearth
Let him not enjoy a family
Let him not see a family get married
Let him not rock a child's cradle.

For whoever leaves his mother
And his ancestral name:
Let him ever lose God's grace
And the sweetness of sleep!"

## References

1. ↑ 1.0 1.1 Blestemul aromân care a devenit imn: "Părinteasca dimândare". Legământul pe care-l face neamul din sudul Balcanilor (2016-09-28). Ionescu, Sinziana. *Adevărul*.
2. ↑ The ethnicity of Aromanians after 1990: the identity of a minority that behaves like a majority (2002). Kahl, Thede. *Ethnologia Balkanica*. **6**: 145–169.
3. ↑ Albania – a country in transition. Aspects of changing identities in a south-east European country (2002). Kressing, Frank; Kaser, Karl. *Schriften des Zentrums für Europäische und Internationale Strafrechtsstudien*. Nomos. **51**: 1–176. ISBN 9783789076701.
4. ↑ DIMÃNDAREA PÃRINTEASCÃ
Imnlu Armãnesc
Constantin Belemace shi Vasili Barba
5. ↑ Testamentu lu roditeli – IstroRomanians in Croatia