Boudica (Claudia Rufina)

### Jiné životy

Hava, Tausret, Salome, Ursula, Firuzeh, Rita di Cascia, Mumbi-Ada, Lucy Jane Poe

### Debut

Epizoda IV: Když sláva Říma sahala až do Británie

**Raný život**

Pětačtyřicetiletá Claudia Rufina byla v době vlády císaře Vespasiána manželkou nového guvernéra Británie, Quinta Cerialia Rufa, který byl svými zážitky v Británii doživotně poznamenán. Sama Claudia byla původně Britonkou, ale moc si toho ze své minulosti nepamatovala, byť měla k Británii stále velmi kladný vztah. Byla tradiční římskou matronou, milující manželkou a starostlivou matkou. Později se po letech vracela do Británie spolu s manželem, starší - a nepříliš nadšenou - dcerou Aurelií a domácností, v které byl nepostradatelný otrok Jákob, původem Judejec.

**Rodinná tajemství**

Jejich stará vila se ovšem záhy prokázala jako dosti podivné místo a její muž se začal chovat rovněž velmi zvláštně a samotářsky.. Do toho přijela též její mladší - a hodnější - dcera Florentina s manželem, vojákem Luciem Latiniem Macerem. Lucius se zrovna vrátil z Judeje, kde Římané dobyli jeruzalémský chrám, a byl zážitkem evidentně poznamenán.

Ve vile se začínaly dít stále podivnější věci, včetně stop po provaze, které se v noci objevovaly na rukách jejích dcer. Ve sklepě byla nalezena stará mrtvola Římana. Vyděšená Claudia se spolu s Jákobem snažila zjistit, co se děje, ale Jákob byl záhy nalezen oběšen. Claudia by o tom mohla něco vědět, kdyby věděla, kdo *ona* sama skutečně je, ale na to si pamatovala jen krátce, v noci a ve snech. Občas nejen ve snech, ale ráno vzpomínky na to, co dělala, mizely. Claudia se tak obracela na místní, zejména muže, co rozhodne nebyl druid, neb Římané je přece zakázali, a získala od něj bylinky, které by jí třeba mohly pomoci.

Situace se zhoršovala. Rufus byl čím dál podivnější. Počasí se také zhoršovalo. Jákob po sobě zanechal podivný pohár, který bylo třeba krmit krví a záhy se objevila ještě podivnější žena, která se dožaduje jeho vydání, doprovázená mužem... s býčími rohy. Rány jejích dcer se rovněž nehojily. Po odjezdu Lucia k jednotce se pak objevil Říman, který vydíral Florentinu, že s ním kdysi měla románek, byť Florentina to rozhodně popírala. Zato Claudia ke svému zděšení zjistila, že Aurelia má definitivně románek se svým švagrem Luciem a snažila se jí to vymluvit.

Odhalení faktu, že se tu kdysi odehrála bitva mezi Římany pod velením Rufa a Britonci z povstání Boudicy, ničemu moc nepřidala. Bouře vyplavila stovky mrtvých římských těl. A bylinky nakonec pomohly Claudii si konečně vzpomenout, že není žádnou Claudií, ale Boudicou, jejíž milovaný manžel Prasutagus, král Icenů, už dávno zemřel a po jehož smrti Římané odmítli uznat tradiční nároky a krutě se jí a zejména jejím dcerám odvděčili. Zranění, která se Aurelii i Florentině objevovala, byla právě připomínkou toho, co se stalo. Boudica tehdy následně v pomstě vyvolala povstání proti Římu, ale nepadla v poslední bitvě tak, jak se lidé domnívali, nýbrž její tělo sebral pletichář Seneca... a něco s ní provedl.

Vzpomínky už nelze umlčet. Boudica si tak vzpoměla, jak s dcerami před lety zapálily v pomstě Řím, a vzpomínat začaly i její dcery. Ale těm pomalu docházel čas, neb zranění a stopy po provaze se jim objevovala už i na krku. Boudica se tedy rozhodla přijmout poslední naději, nabídku záhadné ženy, která jim výměnou za pohár prozradila, že na druidském ostrově Mona mohou nalézt lék. Lucius, který se vrátil s jednotkou, se přiznal k aféře s Aurelií, a k pocitu viny vůči ní i své ženě Florentině, tudíž se nabídl, že je tam s celou devátou legií doprovodí. Tak se i stalo.

Nakonec se tak dostali na ostrov Mona, Aurelii a Florentinu už pouze nesené na nosítkách. Přivítala je tam ona zahalená žena, kněžka, která jim nabídla lék - napití se z poháru. Boudica i její dcery se napily a vzápětí jako by se proměnily - pocítily obrovskou nenávist k Římanům a do jednoho zmasakrovaly Lucia i jeho jednotku, s pocitem neskutečné síly.

O jejich dalším osudu historie mlčí.