Hama

**Hama** a Déli Víz Törzs professzionális vízidomár tagja volt, aki sok évet töltött a Tűz Népe börtöneiben. Ő fejlesztette ki a véridomítást. Eme forradalmian új és félelmetes módszerrel állt bosszút a Tűz Népe tagjain, amiért élete java részében az ő foglyuk volt.

### Fiatalkora

Hama a Déli-sarkon született, és hamar elsajátította a vízidomítás mesteri fogásait. Boldogan élt népe és barátai körében egészen a Tűzhadsereg első támadásáig. Ekkor egy flotta intézett támadást a Déli-sark ellen, amit a törzs visszavert. Később a támadások egyre gyakoribbá váltak, és egyre hevesebben folytak. A déliek az életbenmaradásért küzdöttek, de ez egyre nehezebbé vált, mivel a támadók egyre több vízidomárt öltek meg vagy ejtettek foglyul. Végül Hama is sorra került, mint utolsó vízidomár a törzsből. A Déli Víz Törzs óriási szerencséjére azonban később megszületett Katara, így a déli vízidomárok vérvonala nem halt ki.

### Börtönévek

Hama szigorúan őrzött börtönbe került, ahol úgy alakították ki a körülményeket és a környezetet, hogy a vízidomár elítéltek képtelenek voltak használni az erejüket. Hama azonban nem hagyta, hogy a szabadságvágya kihunyjon, és lázasan törte a fejét a szabadulása módján. Végül rájött arra, hogy minden élőlény teste sok vizet tartalmaz, így hát elkezdte idomítani a cellákban szaladgáló patkányok vérét. Így alkotta meg a korábban sosem ismert módszert: a véridomítást. A patkányokon való sikeres kísérletezés után készen állt arra, hogy immár embereken is kipróbálja a módszert. Egy teliholdas éjszakán az ügyeletes őr vérét idomította, ezáltal arra kényszerítette, hogy kulcsával kinyissa a cellája ajtaját. Hama sok év raboskodás után végre szabad volt.

### Bosszú

Az asszony azonban nem nyugodott le. Ahelyett, hogy hazatért volna rég nem látott népéhez, letelepedett a Tűz Országában, és elhatározta, hogy bosszút áll azon a népen, mely sok évig megfosztotta a szabadságától. Új és félelmetes, egyúttal titokzatos módszerével minden telihold idején embereket ragadott el a Tűz Népéből, és bezárta őket egy hegy gyomrába. Áldozatai mind ártatlanok voltak, de Hamát ez vajmi kevéssé érdekelte. Az emberek nem találtak magyarázatot a rejtélyes eltűnésekre, mindazonáltal Hamát körüllengte valami titokzatosság.

### Az ámokfutás vége

Az Avatar Csapat tagjai egy erdőben tartózkodtak éjszaka, amikor Hama rájuk talált. Nagyon megijedtek az öregasszony hirtelen felbukkanásától, de ő megnyugtatta őket. Felajánlotta nekik, hogy megszállhatnak nála éjszakára (Hama ugyanis fogadósként élt a közeli városban, hogy feltűnés nélkül elvegyüljön az emberek között). A gyerekek elfogadták a meghívást.

Másnap reggel a fogadós asszony megkérte a gyerekeket, hogy segítsenek neki bevásárolni. Vásárlás közben arra lettek figyelmesek, hogy a piacon mindenki az eltűnt emberekről beszél. Korábban, a tábortűznél Toph már célzott arra, hogy emberek kiáltozását hallja valahol messze, de a többiek nem akarták elhinni neki. De most, a hallott történetek hatására Aang úgy döntött, hogy utánajár a dolognak. Arra gyanakodott, hogy talán egy szellem felelős az eltűnésekért. De semmi jelet nem talált, ami arra utalt volna, hogy az emberek megbántották valamelyik szellemet.

Sokka, az örök kíváncsi és szkeptikus úgy döntött, hogy kicsit szaglászik Hama után, mivel gyanús volt neki az öregasszony. De csak egy régi fésűt tartalmazó ládikót talált a házában. Hama éppen rajtakapta a gyerekeket a kutakodáson, és ekkor fedte fel származását, amitől Katara és Sokka nagyon meglepődött, mivel nem tudták elképzelni, mit kereshet egy déli vízidomár a Tűz Országában. Hama elmesélte nekik élete történetét, különösen a tűzidomárokkal folytatott harcát, és kijelentette, hogy szeretné átadni Katarának az összes déli vízidomító hagyományt, aminek Katara nagyon megörült.

Hama megtanította Katarát arra, hogy próbáljon meglátni minden vízforrást a környezetében, akár a legjelentéktelenebbet is. Megdicsérte a lányt, amikor az elmesélte neki, hogy egyszer a saját izzadságát használta fel arra, hogy kisegítse magát egy szorult helyzetből. Katara szinte itta az öregasszony szavait, bár kicsit bántotta, hogy Hama néha túlzásba viszi a "túlélő iskolát". Egy teliholdas éjszakán végre elérkezettnek látta az időt arra, hogy bemutassa tanítása "esszenciáját", a véridomítást. Katara azonban elbizonytalanodott, majd arra jutott, hogy ezt a módszert inkább hanyagolná. Hama ezt lázadásnak vette és ledobta álarcát, ami már így is alig palástolta gonoszságát. Meghajlította Katara vérét abban a hiszemben, hogy a fiatal lány úgyse tud ellenállni az erejének, de tévedett. Katara is erőt nyert a Holdból, és ki tudott szabadulni az öregasszony szorításából. Időközben odaért Aang és Sokka, akik közölték Hamával, hogy tudnak róla mindent, ezért legjobb, ha megadja magát. Hama erre rögtön meghajlította mindkét fiú vérét, hogy azok egymást bántsák. Katara, akin már nem fogott a fogadós asszony ereje, szerencsére megmentette szeretteit attól, hogy kárt tegyenek egymásban. Míg folyt a küzdelem, Toph kiszabadította az összes eltűnt embert.

Katara végül nem tehetett mást, ő is idomítani kezdte a Hama testében lévő vért. Az öregasszony vereséget szenvedett, akit őrizetbe vettek egykori foglyai, hogy ismét börtönbe zárják, ezúttal véglegesen. Hama gonosz és kárörvendő kacajjal közölte a szerencsétlen lánnyal, hogy most már ő is véridomár lett, Katara pedig görcsösen sírt, mert tényleg ez volt az igazság.

### Jelleme

Hama nem volt eleve gonosz, hanem az átélt szenvedések tették azzá, emiatt keményedett meg a szíve. Fiatal korában, míg a népe tagjai közt élt, kedvességet és szeretetet tanúsított mindenki iránt, de a Tűz Országában, a börtönévek alatt megtapasztalt kínok hatására úgy érezte, hogy már csak a bosszú élteti tovább. Innovatív természetű volt, hiszen kifejlesztett egy korábban nem ismert vízidomítási technikát, azonban ez a technika tisztességtelennek bizonyult a harcban. Katara emiatt döntött úgy felnőttkorában, hogy betiltatja a véridomítást.