Три сестри\читати

## Шлях Малинки

### Розділ 1

Киця піщаного кольору лежала біля маминого живота. Дві її сестри тихо сопіли біля неї. Мама кішка тихо муркотіла. Все було так мирно й спокійно...

- Закладаюся, що ти мене не спіймаєш!- раптом почуло піщане кошеня.

- А от і спіймаю!- тоненько запищала інша кицька.

То її сестри прокинулися. Піднявши голівку кішечка повернула її на цей звук. Що це за звук? Вона раніше вже чула його кілька разів, точно!

Її мама підвелася й пішла. Золотиста злякалася і за нявчала. Що робить її мама? Вона так хотіла це дізнатися!

- Ну ж бо, відкривай уже очі!- тихенько попросила її сестра.

- Вона ще не готова, так каже мама!- відповіла інша.

Ну чому вони вже розплющили очі, а вона ні? Їй так хотілося роздивитися все!

Шорсткий мамин язик пройшовся по ній від голівки до хвоста. Піщана дуже любила свою маму. Хтось погукав кішку і та знову підвелася залишивши кошенят. Малеча не знала, що сказали ті істоти. Знала лише те, що то господарі-люди, а маму їхню звати Троянда.

- Як же вас назвати...- задумалася Троянда коли повернулася -Я назву вас як ягоди, бо в нас ягід повно у саду.

- Ну коли ми підемо в сад?- запитала одна з киць.

- Не скоро. На вулиці дощ, вам нема й чотирьох днів і ваша сестра ще не розплющила очі.

Це була ще одна причина, чого кошеня хотіло розплющити очі. Але вона не могла цього зробити. Її сестра облизала їй вушка.

- Нічого, ми не підемо без тебе. -сказала вона, наче прочитавши думки піщаної.

Троянда знову вимила усіх трьох і згорнулася довкола них для сну.

- Мамо, а розкажи казку!- раптом попросило одне кошеня.

- Ага! Про ліс!- підхопило друге.

- Гаразд. Ваш батько кілька разів був у лісі. І він розказував мені про нього. Там живуть коти. Зокрема він бачив чорного кота. Його звали Чорноікол і він не був радий зустріти на своїй землі чужинця...

- Яке чудернацьке ім'я!- сказала одна з киць.

- ...Чорноікол напав на вашого батька. Той почав битися, але прийшли інші коти з "Клану" і він пішов. Але не втік, ні! Він пішов гордо піднісши голову...

Піщана під ці слова повільно провалилася у сон.

### Розділ 2

Кицька розплющила свої великі очі. Здивовано оглянула своїх сестер і матір. Вона могла бачити!

Гучно нявкнувши кинулася на чорну сестру. Та підстрибнула настовбурчивши шерсть і ошелешено глянула на піщану.

- Ти відкрила очі!- мовила вона -Ти відкрила очі! Ура! Мам!- заверещала вона.

Чорно-руда друга сестра радісно закрутила хвоста. А Троянда ніжно замуркотівши лизнула кицю в чоло. Мама виявилася чорно-білою кішкою з зеленим та блакитним очима і рожевим нашийником.

- Тепер можна на двір?- нетерпляче махнула хвостом чорна.

- Гаразд... Але не надовго! Пішли.- повела за собою кошенят мама.

Піщана стала й подивилася на стежку, що вела крізь сад. Який же він ВЕЛИЧЕЗНИЙ!

- Дожени мене!- раптом штовхнула її чорна сестра. Киця кинулася за нею.

- Тільки будьте обережні!- тільки встигла промовити навздогін кошенятам матір.

Золотиста кивнула й кинулася за темною. А та спеціально побігла в бік якихось ягід і, завернувши в останню мить, подалася геть. А кішечка не встигла завернути і вимазалася в рожевий сік з голови до п'ят.

- Птахомізка!- насварила її мама коли рожева кішка пришкандибала до неї.

- Це все вона!- заскімлила піщана -Це вона спеціально кинулася в кущі і прудко завернула, щоб я вимазалася!

Мить, і чорна зникла в заростях а Троянда повернувши голову в той бік застала лише чорний хвостик який заглиблювався в кущі.

- Йой!- раптом почулося з кущів -Я знайшла щось смачне!

Мама підвелася і витягла з кущів темну з фіолетовою лапкою.

- Ти вимазала її в ожину.- пояснила кішка -А твоя сестра вимазалася в малині.

Раптом кицька стрепенулася, наче відчула на хутрі краплі води. Чорно-руда здивовано глянула на матір. Що таке?

- Я придумала вам двом імена! Ти будеш Малинкою,- кивнула на піщану -А ти, Ожинкою.- вказала носом на чорну -Якраз підходить тобі це ім'я. В тебе якраз така колюча вдача.

Ожинка і Малинка радісно перезирнулися.

- А я?- сумно запитала третя -Я ким буду?

- Може Шипшинкою? Ні, ти не колюча...- подивившись у блискучі оченята третьої мама сказала -А ти будеш Ягідкою.

Ягідка весело підстрибнула.

- Вертаємося додому.- наказала мати -А завтра познайомлю вас з усіма.

### Розділ 3

Малинка впевнено крокувала за матір'ю. Троянда вивела трьох кошенят надвір. Одразу вони помітили на паркані молодого стрункого чорно-білого кота з чистими блакитними очима.

- Бризьку!- вітаючись кивнула котові мама -Я привела своїх кошенят знайомити з усіма.

- Привіт!- голос чорно-білого був спокійний і ніжний, чимось схожий на маленький весінній струмочок який плавно стікав з гори -Які в тебе гарні кошенята, Трояндо.

- Дякую!- замуркотіла чорно-біла -Це Малинка, Ягідка і Ожинка.

- Приємно познайомитися. Я Бриз, або Бризько. Сьогодні я до вас приєднаюся. Звісно, якщо дозволить ваша мама.

Троянда кивнула. Вони пройшли далі. На сонечку ніжився старий буро-сірий смугастий кіт з сіро-зеленими очима.

- Гуку!- шанобливо кивнула йому мама кішка -Як ся маєте?

Гук підвівся й потягнувся.

- Доброго здоров'ячка Трояндо, Бризе.- Ожинка аж скривилась почувши його дряпучий хриплий голос, що нагадував двері, які давно не змазували -Привіт малечо.

- Привіт.- несміливо сказала Ягідка.

- Яке у Вас довге хутро!- ахнула Малинка -Я такого ще не бачила!

- Ти взагалі мало, що бачила- під'юдила сестру Ожинка.

- Ти дуже багато бачила!- огризнулася піщана.

- Кошенята!- насварила їх матір -Поводьтеся чемно. особливо з Гуком. Він тут найстарший.

- І найжирніший.- прошепотіла чорна, але Троянда все почула.

- Ожинко, ти більше не будеш сьогодні гуляти, якщо так поводитимешся.

Ожинка пробубоніла "Вибач", але не можна було сказати, що вона насправді каялася у сказаному.

- Гадаю нам час.- холодно сказала чорно-біла. А тоді ласкаво промуркотіла до Гука -Рада була побачитися з Вами, Гуку. До побачення.

Бриз шанобливо кивнув на прощання. Гук махнув їм хвостом.

Далі вони перелізли паркан і опинилися у дворі якоїсь білосніжної кішки.

- Вітаю.- голос кішки був такий приємний і ніжний, що Малинка аж заслухалася -Трояндо, скільки ж ми не бачилися?

- Та довгенько. Я народила кошенят, от і не виходила.

- Кошенят!- замуркотіла киця -Це прекрасно. Нарешті ми зможемо познайомити наших дітей! Кошенята!

З котячих дверцят вийшло четверо білосніжних кошенят. У кожного з них на шиї був акуратний бантик.

Троянда пронявчала:

- Це Ягідка, Малинка і Ожинка.

- А це Баррі, Меррі, Генрі і Енді.- сказала біла.

- Які гарні імена!- ахнула Ожинка -А Вас як звати?

- Я Еліс.- відповіла біла -Ну, ви знайомтеся, а ми дорослі обговоримо наші справи.- троє котів відсіли і почали говорити про корми, іграшки і таке інше.

- Я Меррі.- привіталася киця з рожевим бантиком -Це Баррі- кіт з зеленим бантиком кивнув -Це Генрі- тепер підвівся кіт з синім бантиком -І це Енді- невеличкий котик з жовтим бантом усміхнувся й кивнув.

- Я Малинка- підвелася піщана -Це Ожинка- чорна недовірливо позирнула на чотирьох кошенят -А це Ягідка- Ягідка муркнула вітаючись.

- Кошенята!- гукнула малих Троянда -Нам час додому!

### Розділ 4

Малинка підійшла до дивної штуки. Це була наче ямка з чимось у середині. Ямка була рожева. А всередині були коричневі кульки.

- Привіт, Малинко.- привіталася з нею Ягідка -А що це таке?

- От я і не знаю.- знизала плечима піщана.

- О, ви знайшли мою миску!- ззаду до них підійшла Троянда -Сьогодні я покажу вам будинок.

- Але я хотіла зустрітися з кошенятами Еліс!- вже прокинулася і Ожинка.

- З ними ви зможете побачитися пізніше.- твердо сказала мама.