מסיבת הפתעה

## עלילה

אוח מנסה להפתיע את גור לכבוד יום הולדתו אבל לא מצליח כי גור חוזר מוקדם לקרבונקל.

## תסריט

### מידע:

דמויות: **גור ואוח**

מספר סצנות: **1.**

זמן: 5:30 דקות

### מסך:

**אוח**: איפה אני אשים את הבלונים האלה? למה בלונים כל כך גדולים? אויש! טוב, עכשיו נשאר רק להחביא את הספר, וזהו.

**גור**: היי אוח, מה זה, מה אתה בהריון?

**אוח**: למה הגעת עכשיו?

**גור**: מה, עוד לא פתוח?

**אוח**: אמרת לי שיש לך חוג לחלזונות.

**גור**: בוטל, המורה דרך בטעות על החלזונות. אבל מה אכפת לך שבאתי כל כך מוקדם? מה, התכוונת להביא לכאן את מלכת הכיתה…

**גור ואוח**: טלי הוד.

**גור**: ולשחק איתה בוטרינר וצב ים? וואו, זה גס!

**אוח**: מה פתאום, לא התכוונתי לכלום. לאן אתה הולך, גור?

**גור**: למקרר.

**אוח**: עזוב, עזוב את המקרר אין שם שום דבר מהשנה האחרונה.

**גור**: אני יודע, אני יודע, אני פשוט פיתחתי תיאוריה שהשניצל הרקוב שלי בסופו של דבר חוזר להיות האפרוח.

**אוח**: זו תיאוריה משובשת, אין שום אפרוח, עזוב את המקרר.

**גור**: אוי, אוח, זוז, תן לי לראות שניה, מה הבעיה? וואו, איזו תדהמה!

**אוח**: נכון תדהמה?

**גור**: יכול להיות שהשניצל הרקוב שלי הפך להיות בלון מפוצץ?

**אוח**: כנראה.

**גור**: או שלא… לא יכול להיות שזכרת שהיום אני בן 11 וחצי.

**אוח**: אתה לא בן 12 וחצי?

**גור**: כשהייתי בגן נשארתי כיתה.

**אוח**: רגע, אז אתה יותר צעיר או פחות מבוגר?

**גור**: אני יותר… אני… מה זה משנה, העיקר שזכרת אותי אוח, תודה, איזה חבר טוב אתה, איזה חבר.

**אוח**: אוף, אוף, למה המדריך שלך היה חייב לדרוך על החלזונות דווקא היום, ניסיתי לעשות לך מסיבת הפתעה, ועכשיו באת וגילית הכל, אתה לא חבר!

**גור**: אוי, אוח, אז אתה יודע מה נעשה? נעשה כאילו אני לא יודע שהכנת לי מסיבת הפתעה, ואז תעשה לי מסיבת הפתעה עם הליצנים והמזרקות המוארות והטיול לחו"ל.

**אוח**: אז זהו זה שאין טיול לחו"ל.

**גור**: באמת? אתה רואה? אני כבר מופתע, יאללה אז תעשה לי את המסיבת הפתעה עם הליצנים והכל.

**אוח**: אז זהו שאין גם ליצנים, הם לא רצו להגיע למסיבה שלך בטענה שגם להם יש את הקווים האדומים שלהם.

**גור**: אז איזה מין מסיבה אתה מארגן לי?

**אוח**: אבל לא משנה, כי הבאתי לך מפעיל מסיבות מדהים.

**גור**: באמת?

**אוח**: כן, שים לב.

**אוח**: שלום ילדים! איפה השלום?

**גור**: שלום.

**אוח**: שלום ילדים, ולא שומעים!

**גור**: שלום.

**אוח**: ולא שומעים! מה קרה, אוי אוי אוי, נהיינו כבדי שמיעה? שלום ילדים! ולא שומעים! לא אכלנו ארוחת בוקר היום? ורק שורה אחרונה! ורק הבנים!

**גור**: שלום.

**אוח**: ורק הבנות! והבנות יותר שוות והבנים הם חייזרים! ותנו לי אל"ף!

**גור**: אל"ף.

**אוח**: ותנו לי למ"ד!

**גור**:נו"ן.

**אוח**: ותנו לי ו"ו, נו"ן, צדי"ק, כ"ף, למ"ד, מ"ם, ת"ף, למ"ד, מ"ם, נו"ן, חי"ת, ת"ף, צדי"ק, ומה קיבלנו?

**גור**: אנציקלופדיה מחוצ'קנת.

**אוח**: יותר חזק!

**גור**: אנציקלופדיה מחוצ'קנת!

**אוח**: יותר חזק!

**גור**: אנציקלופדיה מחוצ'קנת!

**אוח**: ולא שומעים!

**גור**: אההעע…

**אוח**: יפה מאוד, אתה זוכה בפרס, קרמבו!

**גור**: יש, תביא לי קרמבו.

**אוח**: אחר כך תלך לקנות לשנינו בקיוסק. ונעבור לחבילה הגיעה! בבקשה, תפתחו.

**גור**: טוב, הנה.

**אוח**: תפתחו, תפתחו.

**גור**: בסדר, בסדר.

**אוח**: למה אתה מחכים? תקראו, תקראו את המשימה!

**גור**: תן לי לקרוא!

**אוח**: תקראו.

**גור**: "עליך לנבוח כמו כלב, ולעטוף אחד את השני בנייר טואלט תוך כדי"

**אוח**: גדול! איזה משימה מגניבה, מעניין מי כתב אותה.

**גור**: באמת מעניין.

**אוח**: קדימה, תנבחו ותעטפו, חבר'ה, תנבחו ותעטפו.

**גור**: [נובח]

**אוח**: קדימה תעטפו.

**גור**: [נובח]

**אוח**: יפה מאוד!

**גור**: [נובח]

**אוח**: ובואו כולנו נעודד את גור.

**גור**: [נובח]

**אוח**: וגור משלנו!

**גור**: [נובח לפי הקצב]

**אוח**: ולא שומעים!

**גור**: [נובח]

**אוח**: וגור מ… קדימה, למה אתה לא מעודדת? למה את לא מעודדת שם? את מקבלת שקית אחרונה!

**גור**: [נובח]

**אוח**: וגור משל… קדימה לעטוף, לעטוף! קדימה!

**גור**: [נובח]

**אוח**: טוב מאוד.

**גור**: [נובח]

**אוח**: ונעבור לאירוע המרכזי של הערב.

**גור**: [נובח]

**אוח**: "חיים שכאלה" עם גור. ערב טוב, והערב, חיים שכאלה עם גור, הילד ונייר הטואלט. גור, שב בבקשה, בוא בבקשה תאמר לנו, מה אומר לנו הקול הבא.

**גור**: אני לא שמעתי כלום. אה, זה עשרות החברים שמעולם לא יהיו לי.

**אוח**: מצוין. ולסיום התוכנית שלנו להערב…

**גור**: רגע, מה לסיום? אין עוד חברים שאני צריך לזהות?

**אוח**: גור, חברים ממש הרי אין לך, מה שנשאר זה החבר הטלפוני!

**גור**: וואו, יש לי חבר טלפוני?

**אוח**: בוודאי. הלו, רק רגע. מישהו מאוד מיוחד רוצה לברך אותך לכבוד יום הולדתך.

**גור**: אני מודה שאני מתרגש. הלו?

**חבר טלפוני**: הלו, מי זה?

**גור**: זה גור.

**חבר טלפוני**: איזה אורי?

**גור**: גור, גור.

**חבר טלפוני**: למי התקשרת?

**גור**: לא, זה אתה התקשרת אליי לברך אותי, תודה.

**חבר טלפוני**: מי זה, אבי? מה, אתה עובד עליי? גדול.

**גור**: לא, זה לא אבי, אתה התקשרת לברך אותי, מי זה?

**חבר טלפוני**: מי זה?

**גור**: הלו? מי זה?

**אוח**: כן, תודה רבה, ונעבור מיד לסיומה של התוכנית שלנו. הלו?

**חבר טלפוני**: עשיתי \*42, מי זה?

**אוח**: כן, תודה. אז מה אתה אומר, גור? איך ההפתעה שהכנתי לך?

**גור**: תודה רבה באמת, אוח, אני כבר יודע מה אני הולך לארגן לך לכבוד היום הולדת ה-13 ורבע שלך.

**אוח**: מה?

**גור**: אני כבר סגרתי לך גם מפעילת מסיבות.

**גור**: שלום ילדים! ולא שומעים את השלום, שלום ילדים!