השיפוצים

עלילה

העירייה מקיימת עבודות בכביש ויוצרת רעש גדול. גור ואוח מחליטים לצאת להפגנה כדי לעצור את העבדות.

## תסריט

### **מידע:**

דמויות: **גור ואוח, פועל בניין במגפון**.

מספר סצנות: **2**.

זמן: **5:02** דקות.

פרופס: **קוביות, ושלט**.

### **סצנה ראשונה:**

(גור ואוח בונים ביחד מגדל מקוביות. **גור** רועד ומנסה להניח קובייה)

**אוח:** עצור! התנועות שלך עצבניות מדי. לך, לך לקצה החדר. (מסמן לו להתרחק עם היד) (**גור הולך לקצה החדר**) ותחזור לאט, לאט. אני מכוון אותך. המגדל מבחין בתנועות עצבניות, אז תיזהר. (מסמן לו להתקרב) דרבן. קדימה. ישך. ישך, ישך. טיפה שמאלה.

גור: סא (עיוות)

אוח: טיפה ימינה. קדימה. ישך. ישך. ישך.....

**(רעידת אדמה פתאומית** אוח בועט בשולחן**)**

אוח: אווווהוווווווווו......

גור: אוווף1

אוח: מה עשית עכשיו?

גור: זה לא אני.

אוח: **(מחקה אותו)** "זה לא אני, זה לא אני". תפסיק לעשות רעשים מהבטן שלך. (חוזר לקוביות)

גור: זה לא הרעשים שלי, זה אתה וה**פ**וקים שלך!

אוח: רגע, רגע, רגע. אתה קורא לי **פוקיונר!?**

גור: **(גור מדבר בקול של אוח)** אתה פוקיונר, בן אלף פוקיונרים צוחקים וערומים. אוי, זה גגגגגס!

אוח: **(מרים אצבע)** אתה קורא לי פוקיונר, בן אלף פוקיונרים צוחקים וערומים?

גור: כן אני קו.....

**(רעידת אדמה)**

**(גור ואוח רועדים בדרך לחלון)**

 אוח: אווווו....

גור: מה זה? מה זה הרעשים האלה? זה מבחוץ. וואו, יש שם מלאן תלפים מכונות עם מלא אנשים. הא! אולי הילדה הכי מכוערת בכיתה, מוהר זלימובי, בהה! **(מקיאים)** איבדה את השפם שלה? והביאו מנוף כדי להוציא אותו? הא הא הא..

**פועל במגפון:** כל התושבים, שימו לב! עקב החפירות בכביש, תהיה היום הפסקת מים.

גור: רגע, אני עוד לא התקלחתי.

אוח: אבל אתה אף פעם לא מתקלח. רק ביום הולדת שך.

גור: לא נכון, גם ב"סנט פטריקס דיי".

**פועל:** החפירות נועדו לסלילת מנהרה שתאפשר לראש-העיר להגיע מביתו היישר לעירייה, מבלי להיתקל בסתם אזרחים.

גור: אהםם.. זה מאוד חשוב. אבל מעניין כמה זמן זה יהיה?

פועל: התיקונים יסתיימו תוך שבועיים.

אוח: טוב שבועיים, זה לא כל כך נורא.

פועל: מקסימום, שנה.

אוח: שנה? (פונה לחלון)

פועל: הכי הרבה, ארבע.

אוח: וואו, זה המון!

גור: טוב, לא נורא, אוח. זה מאוד חשוב. הכי הרבע יהיה קצת רעש.

**(רעידת אדמה)**

אוח: אוווווווווווו..... (מפיל ארגזים מהקירות)

גור: וואו! הקופסת מזכרות שלי!

(רעידה מפסיקה)

אוח: איזה מזכרות?

גור: (מרים את הקופסה) התמונות שלי ושל טלי הוד, מהטיול שלנו ביחד, לאילת.

אוח: (מנפנף ביד) לא זכור לי שהיית באילת יחד עם טלי הוד?

גור: בטח שהיינו. לא ביחד, אבל עם קצת דבק ומספריים, אין לך מושג לאן אפשר להגיע. חה...

**(רעידת אדמה)**

אוח: ווווואווווווווו......

גור: ווואו! (מרים והרעידה נפסקת) האקווריום שלי! האקווריום שלי עם הדגיייים!

אוח: אבל לא היו בו דגים.

גור: אבל היה בו הכנה לדגים. **די!** נמאס....

**(רעידת אדמה)**

גור: (ניגש לחלון וצועק) די עם החפירות האלה! די עם החפירות האלה!

אוח: (צועק) אולי במקום לצעוק, תביא איזה רעיון?

גור: (צועק) אולי אתה תביא איזה רעיון, כי הצעקות זה רעיונות שלך!

אוח: (צועק) הצעקות זה רעיונות שלך!

גור: (צועק) יא, יא ילד לא מקובל בחברה!

אוח: (צועק) אני ילד לא מקובל בחברה? (מצביע בהגזמה) יא ילד לא מקובל בחברה, אפילו יותר ממני.

**(רעידה מפסיקה)**

גור: (צועק) לך תתחתן עם מוהר זלימוביץ'.

אוח: (צועק) לך תתחתן עם הסנטר שלה.

גור: (צועק) איזה? יש לה שבעההההה!......

אוח: רגע גור. אתה שומע את צעקת הדממה? רגע, רגע, רגע. אנחנו צעקנו פה, הם הפסיקו את הרעש בחוץ. תעשה אחד ועוד אחד. (מרים את האצבע ביד ימין. קמיצה וחצי זרת ביד שמאל)

גור: שתיים.

אוח: לא, יא מעוכב שכלי.

גור: שלוש?

אוח: לא. יא מוח של ספר בישול קווקזי.

גור: (מחקה את התנועות של אוח)

אוח: אנחנו צעקנו פה, בם חשבו שעשינו הפגנה, אז הם הפסיקו את הרעש.

גור: וואו.

**(רעידת אדמה)**

אוח: ווואוווו..... כנראה שהם מבינים רק את שפת הכוח. צריך לעשות הפגנה. (מרים את האצבע)

(אוח גם צוחק, מסיבה לא ברורה)

### **סצנה שנייה:**

אוח: טופי גור, עכשיו תרים את השלט, ונתאמן על לצעוק אותו ביחד.

גור: **(מרים את השלט מהרצפה)** קח.

אוח: שלוש, ארבע, ו....

**גור ואוח:** **(צועקים)** לא, לא, לא ניתן, לעירייה לעשות לנו רעש ולהפיל לנו אקווריומים, בין שתיים לארבע שזה בדיוק הזמן שאנחנו משחקים, וגם בשום אופן לא נסכים, שיסגרו לנו את המים **כי גור לא התרחץ**.

אוח: לא, זה קצת ארוך מדי, לא?

גור: כן, יש יותר מדי את המילה "לא". חכה, אני אעשה כמה שינויים. (יורד לכתוב ברצפה)

אוח: כן.

**(גור מרים את השלט)**

**גור ואוח: (צועקים)** ניתן לעירייה לעשות לנו רעש, ולהפיל לנו אקווריומים, בין שתיים לארבע, שזה בדיוק הזמן שאנחנו משחקים, וגם בשום אופן נסכים שיסגרו לנו את המים, **כי גור התרחץ**.

אוח: לא, לא. זה עדיין לא טוב. ססמה של הפגנה צריכה להיות יותר... יותר מכווצת. (יורד לכתוב) הנה ככה. (מרים את השלט)

**גור ואוח: (צועקים)** לא, לא, לא ניתן, להפיל לנו אקווריומים, **וגור לא התרחץ**.

גור: הא.. וואו, אוח.

אוח: מה?

גור: אני לא רוצה שכולם ידעו שאני לא התרחצתי.

אוח: אבל כולם כבר יודעים שלא התרחצת.

גור: לא נכון. (חוטף את השלט) ראש-העיר לא יודע, ואני רוצה לשמור על הסטטוס-קוו. שים לב. (יורד לכתוב) (עולה)

(מסתכלים עם השלט לרגע)

**גור ואוח: (צועקים)** אקווריומים!

**פועל:** אחת, אחת, שימו לב! עקב כך שראש-העיר החליט לעבור לעיר אחרת, מחוסר סימפתיה לתושבים. העבודות בכביש נפסקות על להודעה חדשה.

**גור ואוח: (שמחים)** ייייש! ניצחנו את הממסד. (נותנים כיפים) **שחוק, שיחקנו, שיחקתואה, בצחוק גדול!** ייייייש!

פועל: שימו לב, שימו לב! עקב הרצון של העירייה לעשות דווקא לגור ואוח, החליטה העירייה לבצע עבודות עפר בלי שום סיבה. עם שאר התושבים, הסליחה.

גור: אווו...

פועל: אגב, גור, ראש-העיר יודע שאתה לא מתרחץ.

גור: הא! זוועות עליך שמשון!

**(רעידת אדמה)**

גור ואוח: (צועקים) אקווריומים! אקווריומים! אקווריומים! אקווריומים! ......