Lidérc

> *„Ó Lúdvérc, a sütűtség istene, mivégre purgálsz oly’ elvetemülten?” - „Mert úgy tartja kedvem”*
>
>

> *„Oszt’ mifene karikériát hordoválsz nyakadra tekerintve?” - „Ékszeremet”*
>
>

> *„Vajh mi bűntettet elkövetsz árnyalékban embert ölhetsz?” - „Azt”*
>
>

**A Lidérc** (*Lúdvérc*) volt minden ádáz gonoszság megtestesítője a Fejedelem Földjén. A VI. Birodalmi Év alkonyán bukkant fel, majd ettől a ponttól mindent meghatározó szereplővé vált Torremor és Hegyhon polgárainak életében. Számtalan viszontagság után végül a XII. Birodalmi Évben sikerült megszabadulni tőle, **Rosak mester** segítségével.

A végtelen hatalommal rendelkező ártó, gyilkos szellem varázslatos ékszerekben lakott. Ezek közül leghíresebb a **Lidércgyűrű**. A Lidércgyűrű pusztulása után átmenekült a torremori és hegyhoni koronákba, majd ékkövekben bújkált tovább.

A Birodalmi Évek során több kultusz is kialakult a Lidérc körül, gyenge lelkű polgárok kötöttek paktumot a sötét szellemmel, a hatalom, vagy csupán az irgalom reményében.

## Eredete

A Lidérc sötét, megszámlálhatatlan halállal terhelt története bőven a Fejedelem Földjének időszámítása előtti időkre nyúlik vissza. A történészek rendelkezésére állnak létezését bizonyító írásos anyagok az Alsó Birodalom rég letűnt éveiből, jóval az Első- és Második Népvándorlás előtti évekből.

Alternatív teóriák azt feltételezik a Lidércről, hogy lénye a Fejedelem Földjének korai éveiből ismert Szellem árnyoldala, így ez a teória a két entitást egynek, vagy egy egység két felének tekinti.

Írásos emlék maradt fent Torremor levéltárában Mahagónia letűnt országából, mely elmeséli **Aygen** halálának történetét. A történet megtévesztő hasonlóságot mutat II. Darpharin hegyhoni király halálával. A dokumentum óvatos olvasásakor észben kell tartani, hogy egy másik királyság időszámítását használja, mely nem egyezik meg a Fejedelem Földjén használt időszámítással.

> *Aygen megfejtette a Hatalomgyűrű megszerzésének helyét, ott a Lidérccel nem bírt. Reggel a holttestét hazahozták. A megboldogultat a Vándorok a II. Birodalmi Év 4. napján eltemették fél tíz felé. A temetésen mindenki ~~megjelent~~ nek meg kellett jelenni. Egy emlékművet állítottak a hősnek. Az emlékmű kőből és növényből áll össze. A temetésen mindenkinek kezében egy szál gyertya volt. Teljesen csendben álltak az emberek. A Vándorok tiszteletüket kifejezve elmondták az utolsó szavakat a megboldogulthoz. Elköszöntünk végsőleg tőle.*
>
>

Szintén Mahagón időkre nyúlik vissza az alábbi vers:

> *Túl a néma, szentelt íven - Námo földi háza áll*
>
>

> *Gyűrűjét, hogy visszaadja - Lidérc oda visszavár*
>
>

> *Bús a holdfény, lidércórán - Baljós kövek sora hív*
>
>

> *Aki veszít, mi legdrágább - Átadja, és eltűnik*
>
>

A versből felismerhető két emblematikus alsó birodalmi helyszín: a "néma szentelt ív" a **Hídat**, míg a "Baljós kövek sora" az **Unikornis Piramist** jelöli. A történészeknek egyenlőre nincs elegendő anyaga ahhoz, hogy feltételezéseket támaszthassanak, hogyan folytatódik a Lidérc története Aygen halála után az Alsó Birodalomban. Ami biztos, hogy az Alsó Birodalom valamikor megszűnt, és egykori lakóinak egy része átvándorolt a később Fejedelem Földjeként elnevezett területre. A Lidérc első felbukkanása a Fejedelem Földjén a VI. Birodalmi Év közepére datálható.

## VI. Birodalmi Év: A Lidérc feltűnik a Fejedelem Földjén

A Lidérc felbukkanásának körülményeit részletesen elmesélik az alábbi történetek:

* II. Darpharin
* Baljic McToby
* A Lidércgyűrű megszerzése
* Első Lidércháború

Summázva a VI. Birodalmi Évben történteket: a két királyság rejtélyes üzeneteket kapott, melyek - hasonlóan a fent bemutatott, Alsó Birodalomból származó vershez - hatalom ígéretével kecsegtetve hívta éjjeli órán a királyságok legbátrabbjait. **II. Darpharin** hegyhoni király és **I. Retip** torremori király kerekedtek fel kíséretükkel, és I. Retip megszerezte a **Lidércgyűrűt**.

A Lidércgyűrű birtokosát minden nap éjfélkor felkereste a Lidérc, aki neveket követelt tőle. A gyűrű birtokslásának első napján egyet, a második napon kettőt, a harmadik napon hármat, és így tovább. Miután a gyűrűhordozó megadta a Lidércnek a neveket, a Lidérc útra kelt, hogy örökre elvigye a megnevezettek lelkét. Ettől a haláltól semmilyen fegyver vagy mágia, csel vagy ármány nem nyújthatott védelmet. Ha a gyűrűhordozó nem tudott, vagy nem akart neveket mondani a Lidércnek, a Lidérc elindult, és a gyűrűhordozóhoz legközelebbi polgárokat ejtette áldozatul. A Lidércgyűrűt nem lehetett levenni miután az a hordozója nyakába került, csak annak halálával került le onnan. A gyűrű ekkor az előző hordozó gyilkosának nyakában jelent meg újból, és a folyamat újraindult.

I. Retipet tőrbe csalta és teljes családjával együtt megölte **Baljic McToby**, Hegyhon kormányzója, II. Darpharin örököse, ezzel kitört az országok között az **Első Lidércháború**. A VI. Birodalmi Év utolsó napjáig dúlt a háború mind a csatatereken, mind a királyságok fővárosaiban. Baljic négy éjszaka alatt négy torremori orgyilkossági kísérlet élt túl. Számtalan hegyhoni halt bele ezekbe a támadásokba, míg Baljic minden éjszaka Mirendonra szabadította a Lidércet, aki gazdájának parancsát végrehajtva sorra követelte a torremori polgárok életét.

## VII. Birodalmi Év: Háború a Lidércgyűrűért

A VI. Birodalmi Év vége nem jelentette az Első Lidércháború végét. Egy évvel később, a A VII. Birodalmi Évben folytatódott a háború, és szünet nélkül tartott is, majdnem az év végéig. Ezeket az eseményeket részletesen elmesélik az alábbi életrajzok:

* I. Enderzen
* Hero con Alír
* Forma
* Boroden con Alír

Summázva a VII. Birodalmi Év eseményeit: A két királyság az első naptól kezdve hadban állt egymással. **Baljic McToby** eleinte igyekezett kendőzni a tényt, hogy a Lidércgyűrű a nyakában lóg, és grandiózus politikai reformokkal próbálta elterelni a közvélemény figyelmét - sikertelenül. Alkotmányozási kísérlete kudarcot vallott, majd lemondott a hegyhoni trónról, őt követte **I. Enderzen**. Baljic McToby, ezen a ponton kifogyott a nevekből, nem tudott újabb és újabb áldozatokat mutatni a Lidércnek. A Fejedelem Földjének minden épeszű polgára titkolta a valós nevét, az uralkodók álneveken leveleztek. A paranoia a tetőfokára hágott. A hadviselés megváltozott, az jelentette a fegyvertényt, hogy a gyűrűhordozó *hol tartózkodik éjfélkor*. A Lidérc érkezésekor nem kapott neveket, így elindult, és a legközelebbi polgárokat sújtotta halálra. Baljic McToby így, hogy ne hegyhoni honfitársait veszélyeztesse, Torremor alatt a bozótosban hunyta sekély álomra szemét, a Lidérc pedig Torremort járta lelkek után kutatva. Baljic halála és a Lidércgyűrű új birtokosa a kérőbb nagy hírnévre szert tevő **Caltus Lamellus** lett.

I. Enderzen lelkét Caltus Lamellus parancsára elragadta a Lidérc, őt a hegyhoni trónon **Hero con Alír** követte, ki III. Darpharin álnéven levelezett. Hero con Alír egy kudarcba fulladt hadjáratban vesztette életét. **A Forma** (feltehetőleg álnév) időközi uralkodását követve hegyhon új királya **Boroden con Alír** lett, ki kiegyezett Torremor királynőjével, **I. Naraszinnal** (álnéven II. Pereo) A két uralkodó megállapodott, hogy megszabadítják királyságaikat a Lidércgyűrű átkától. Caltus Lamellus királynője parancsára leereszkedett az Umbrába, hogy ott elveszejtse az ékszert, de nem járt sikerrel. A Lidércgyűrű megkettőződött, majd megnégyszereződött.

A két királyság megfejtette a Lidérc titkát, miszerint az elmúlt Birodalmi Évek összes gonoszságának emlékéből nyeri erejét. Ezeket az emlékeket jelképekké formázták, és egy közös varázstűzön égették el Mirendonban, a négy Lidércgyűrűvel egyetemben. A lidércgyűrűk ideje ezzel véget ért, de a Lidérc nem semmisült meg. Kiszökött a gyűrűkből, és menedéket talált az országok koronáiban. Új korszak kezdődött. A koronákba bújt Lidérc a királyoknak hatalmat adott, így azok ettől fogva a szavuk erejével képesek voltak elvenni alattvalóik életét. Az a három-három polgár, kik a varázstűznél segédkeztek Borodennek és Naraszinnak, pedig nemesekké emeltettek, ők pedig a királyaik élete fölött rendelkeztek.

Az Első Lidércháború véget ért, de az új nemesi rendszer véget nem érő polgárháborúba taszította a Fejedelem Földjének királyságait. Borodennek életét vette nemese **Chery**, az egykori Hero con Alír özvegye, majd Cheryt a trónon **II. Siberius** követte. A Lidérc hatalmán keresztül gyilkoló udvari nemesség időszaka volt ez.

## VIII. Birodalmi Év: Gyilkos Koronák és Kazandor

A VIII. Birodalmi Évben a hegyhoni király és nemessége között belháború robbant ki, a belháború pedig lángra lobbantotta Torremor harci kedvét is. Kitört a **Második Lidércháború**, ami a Birodalmi Év java részén át dúlt. A fegyverletétel után két varázsló, a hegyhoni **Symachus** és a torremori **Caltus Lamellus** a Lidérc hatalmát felhasználva átvették az irányítást a királyságok felett, és megalapították **Kazandor Mágikus Birodalmát**. A történetről részletesen itt lehet olvasni:

* II. Siberius
* Rha'mons
* Grimnar
* Második Lidércháború
* Taron con Alír
* Symachus
* Kazandor

Summázat: A Birodalmi Év hajnalán a **Rha'mons** vezette hegyhoni nemesség bebörtönözte II. Siberiust, így polgárháborúra került sor. A polgárok kiszabadították királyukat, a nemesség pedig Torremorba menekült. Itt a közhangulat az Első Lidércháború óta nem volt baráti, nem találtak ingyen menedéket. Életüket azzal tudták kiváltani, hogy elárulták országukat, és torremori kézre játszották a hegyhoni koronaékszereket, valamint a fegyverkészlet javát. Kitört a **Második Lidércháború,** a gyilkos koronákat viselő királyok háborúja. Éjszakai bevetések követték egymást, a fegyverarány metronómként ingadozott. Torremori varázslók ádáz szörnyeket idéztek Hegyhonba, hogy ott pusztítsák a lakosságot, hegyhoni őrök pedig békés szándékú futárokat hánytak kardélre. Meghalt a háborúban **Grimnar**, ki Hegyhon trónján követte II. Siberiust, a háborút pedig véres áldozatok árán, de megnyerte **Taron con Alír**.

Taront a háború lezártával saját orvosai félrekezelték, és a szérumok hatására a győztes király farkassá változott. Egykori fővarázslója, **Symachus** arra kényszerült, hogy elűzze királyát az országból.

Symachus és Caltus Lamellus alkut kötöttek a Lidérccel. Kiszabadították szellemét a koronákból, ahova egy évvel korábban bújni kényszerült. Cserébe a Lidérc megosztotta hatalmát a varázslókkal: Symachus és Caltus Lamellus végtelen erőre tett szert, minden szavuk varázsparancs erejével szólt, se fegyever, se mágia nem árthatott nekik. Elüldözték az uralkodókat és nemeseket, majd megalapították Kazandor Mágikus Birodalmát. Eltörölték az országok neveit és határait, majd a népeket bűbájos rabigába hajtva torony-magas tüzet rakattak. Ezen a tűzön terveztek elégetni mindent, ami Hegyhon és Torremor emlékét őrizte: zászlókat, címereket, levéltárat, koronázási ékszereket: mindent, az utolsó tőrig. Az utolsó pillanatban Symachusban viszont feltámadt az emberség, és könnyeit visszatartani képtelen a saját Életgyűrűjét hajította a tűzre az ereklyék helyett.

Symachus és Caltus Lamellus összes tanítványukkal elvándoroltak a Fejedelem Földjéről, elutasítva ezzel a Lidérctől kapott hatalmat.