Agent 47

**L'agent 47** (també conegut com "**The Hitman**", o simplement pel seu nom de naixement "47", així com molts àlies) és el protagonista principal de la sèrie Hitman. És un sicari professional i antic agent principal de International Contract Agency, fins que va exposar la informació de l'agència al públic, acabant-los definitivament. La seva ment i el seu cos genèticament modificats fan que sigui considerat el més gran assassí del món.

L'agent 47 va ser creat pel Dr. Ort-Meyer com el seu 47è clon al seu laboratori de clonació subterrani, disfressat sota l'aspecte superficial d'un sanatori.

## Història

### Orígens

L'agent 47 és un ésser humà millorat genèticament, el seu ADN és la culminació de dècades d'investigació secreta sobre l'augment de gens. La seva creació va ser finançada per cinc cervells criminals que van donar el seu propi ADN al projecte.

A la dècada de 1950, cinc homes de diverses nacionalitats van començar a servir a la mateixa unitat de la Legió Estrangera francesa, és a dir, Otto Wolfgang Ort-Meyer, Lee Hong, Pablo Belisario Ochoa, Frantz Fuchs i Arkadij Jegorov. Després d'acabar el seu servei, Ort-Meyer va iniciar una institució mental a Romania com a coberta per a experiments genètics, mentre que els altres quatre es van convertir en grans senyors del crim i terroristes. A canvi del finançament de la investigació, Ort-Meyer va decidir proporcionar als seus antics companys òrgans donants recollits de cossos clons, que podrien allargar la seva longevitat. Per tant, fins i tot quan els terroristes tenien 60 anys, semblaven molt més joves.

L'objectiu del Dr. Ort-Meyer era crear "assassins perfectes" que poguessin estar tan en forma física com humanament possible i que fossin capaços d'obeir ordres amb devoció i lleialtat inqüestionable. El Dr. Ort-Meyer va intentar fer públics els seus descobriments abans que es creés el clon 47, tanmateix, va ser desacreditat com a científic pels seus companys ja que pensaven que les teories radicals d'Ort-Meyer eren una bogeria.

### Infància i Tub

L'agent 47 va ser creat el 5 de setembre de 1964, a l'asil d'Ort-Meyer a Romania. Tenia els números tatuats a la part posterior del cap ("64-05-09" és la data de creació, "04" marca que forma part de la sèrie IV, "01" marca que és el primer, i "47" és per representar que és el 47è), seguit uns anys més tard d'un codi universal de producte. El Dr. Ort-Meyer va veure que el 47 era el seu primer èxit genèticament complet i li va prestar una mica més d'atenció, tot i que tenia altres exemplars a tenir en compte.

De cinc a set anys, 47 era tranquil i mostrava poca interacció social. La seva única mostra d'afecte va ser cap a un conill de laboratori fugitiu que va adoptar el 21 d'agost de 1970, disgustant el Dr. Ort-Meyer. No obstant això, va morir el 2 de maig de 1972. Ort-Meyer va notar que 47 ploraven i es va sorprendre, ja que mai abans havia vist cap dels seus clons fer-ho. Cinc anys més tard, 47 també va mostrar afecte a un ratolí de companyia. Va cuidar el ratolí durant aproximadament un mes, fins que un altre clon el va matar com una broma cruel.

Quan 47 torna al laboratori d'Ort-Meyer a Contracts, cap a l'any 2000, encara es poden trobar cinc clons incubats a les cambres que porten els noms dels Cinc Pares. Tanmateix, Contracts té lloc a la memòria de 47, i altres detalls de Contracts (com ara que el nom d'Alvaro D'Alvade era originalment Phillipe Berceuse) s'han reconnectat, posant en dubte el cànon d'aquests cinc clons.

### L'adolescència

Entre els tretze i els vint-i-tres anys (1978-1987), 47 va començar una relació força negativa amb el personal d'asil, atribuïda al seu malestar crònic derivat de les seves revisions mèdiques regulars i injeccions freqüents. En una ocasió, 47 va apunyalar un metge repetidament amb diverses agulles, la qual cosa va fer que el doctor Ort-Meyer assignés més seguretat a 47. Juntament amb els altres clons, 47 va ser entrenat des de la joventut per matar de manera eficient. Va rebre instruccions sobre l'ús d'armes de foc, maquinari militar, arts marcials, l'ús de disfresses i l'ús d'eines d'assassinat més clàssiques com el famós fil de fibra i el rifle de franctirador. Durant el seu entrenament, es va destacar per la seva punteria excepcional, així com per atacar el personal d'asil amb fones casolanes, totes elles ràpidament confiscades. També va disparar cares somrients als objectius quan estava avorrit. Aquest és un dels únics exemples possibles de 47 exposats a la cultura pop, tot i que tots els clons van ser prou educats sobre el món exterior mitjançant l'ús de llibres de text escolars tradicionals.

Tal com es mostra a la sèrie de còmics Agent 47: Birth of the Hitman, 47 havia format una relació fraternal amb un clon anomenat 6 i junts formaven un impressionant equip d'assassins. Ort-Meyer sovint enviava els seus clons a assassinats per obtenir ingressos addicionals: els objectius de 47 i 6 incloïen dos demandants en una demanda contra Blue Seed Pharmaceuticals, Peter i Nancy Burnwood, casualment els pares de la futura gestora de l'ICA de 47, Diana Burnwood.

En un moment de la seva infantesa, el 23 de març, 6 van convèncer a 47 de fugir amb ell de l'asil i es van refugiar en un petit poble agrícola abans de ser detinguts de nou. Ho tornarien a provar molts anys més tard, el 1989; mentre estaven en feina a Berlín, van coaccionar un científic alemany a neutralitzar els seus implants de xips explosius (va ser la mateixa persona que els havia dissenyat, mentre treballava per Ort-Meyer), després del qual 47 el va matar contra les intencions de 6. Quan van tornar a l'asil segons les instruccions, van intentar alliberar la resta de clons (matant diversos guàrdies en el procés) abans que 6 s'escapessin i 47 fossin acollits per la resta de la seguretat d'Ort-Meyer. 6 aniria a viure al món exterior amb el nom assumit de Lucas Grey.

47 té records molt diferents d'un clon "6" de la novel·la Hitman: Enemy Within; en aquesta versió dels fets, 6 el van intimidar fins que 47 el van matar en una parada del bany quan tots dos tenien 12 anys (al voltant de 1977). Aleshores, 47 va aconseguir una atrevida fugida de l'asil, durant la qual va fer un fil de fibra a l'ampit de la finestra i es va trencar parts d'una escombra, va oliar les frontisses de les portes que grinyolessin per escapar-se, i va guardar un arc i una fletxa per matar un gos guardià abans de saltar. la porta i va fer autostop a una ciutat romanesa. Primer es va adonar de les botigues de roba de luxe, que poden haver influït en la seva inclinació per la roba de vestit i corbata quan era adult. Més tard, un metge d'asil el va trobar a una parada d'autobús i, irònicament, el va recompensar amb un esmorzar de creps. Va explicar a 47 que tenia raó en matar aquest clon de la sèrie 6 i que havia fet un bon treball, però que en el futur només hauria de matar quan se li indiqui.

Quan la memòria del 47 es va esborrar amb un sèrum experimental a Birth of the Hitman, Ort-Meyer el va convèncer de la versió dels esdeveniments Enemy Within, fent una referència passatgera a "com vas matar el teu atormentador, de 6 anys, a l'edat de dotze anys". 47 insisteix "Això no va passar, pare", a la qual cosa Ort-Meyer respon: "Quan acabem aquí, 47, serà".

Com a resultat de l'entrenament que havia rebut en la seva infància, 47 pot manejar qualsevol arma amb facilitat en una missió, i pot improvisar i utilitzar eines comunes amb una precisió mortal.

### Els darrers anys a l'asil

El 5 de setembre de 1989, el doctor Ort-Meyer va arribar a recordar el vint-i-cinquè aniversari de 47 al seu diari, encara que ell mateix no ho va fer, juntament amb comentaris que s'havia "madurat" i va deixar molts dels seus mals hàbits. . L'any 1993, va declarar que 47, ara gairebé trenta, havien superat totes les proves que se li ocorren i és el seu clon més hàbil.

De manera similar al sèrum experimental que va esborrar la memòria de 6 del 47, es van administrar sèrums addicionals a tots els clons per intentar eliminar les seves emocions. Birth of the Hitman relata que l'any 1996, els sèrums van fer que la majoria dels clons deprimissin maníac, alguns morint de fam, deshidratació i úlceres infectades com a resultat. Ort-Meyer havia fet almenys 81 clons per llavors, però eren massa febles per dur a terme contractes d'assassinat al món exterior. Finalment, el 47 va ser l'únic clon que quedava al manicomi: la majoria estaven morts mentre que alguns pocs, com el 6 i el 17, havien passat d'alguna manera o altra a viure al món exterior.

Tots els que recolzaven la investigació del doctor Ort-Meyer, des de Providence fins als seus amics de la Legió Estrangera francesa, s'havien cansat de finançar-lo amb pocs resultats, i les relacions entre ells es van agreujar. El doctor Ort-Meyer de vegades va suggerir descaradament que utilitzaria els clons contra els seus amics de la Legió Estrangera francesa si se sentia necessari. Mentrestant, Providence va exigir que el doctor Ort-Meyer lliuris els 47 anys, després de la qual cosa tancarien la seva operació. El 1999, com es va veure al començament de Hitman: Codename 47, Ort-Meyer va crear intencionadament una bretxa en la seguretat de l'asil perquè 47 s'escapés.

L'endemà al matí, Ort-Meyer va rebre la visita del Constant Arthur Edwards de Providence, qui li diu que pot reprendre les operacions per fer-los més clons, dient "Si fos un home més sospitós, diria que t'has fet indispensable. en un moment en què eres molt d'un sol ús". Probablement va ser després d'aquest acord que Ort-Meyer produiria la Sèrie 48, envellint-los ràpidament fins a l'edat adulta; malgrat la probabilitat que un anterior "Subjecte 48" morís com a resultat del sèrum, Ort-Meyer probablement va reutilitzar el número 48 perquè el seu El disseny es basava en gran mesura en 47.

### Incorporació a l'ICA

Segons el fitxer ICA de 47 dels tràilers de Hitman: Absolution, l'Agència de Contractes Internacionals es va interessar per primera vegada per les activitats de 47 l'any 1998 i el va inscriure l'any 2000.

Birth of the Hitman retrata un incident a finals de 1999, quan hi havia diversos contractes sobre la vida del fundador de Bricolage Technology, Franklin Marchand, conegut públicament com a productor de tecnologia per satèl·lit, tenia un negoci secundari produint armes químiques a l'Afganistan i una filtració a l'Afganistan. una de les seves plantes secretes va matar almenys 500 persones a la zona immediata. Havia de fer una rara aparició pública a la Place de la Concorde de París per anunciar un fons de socors per a les persones empobrides a l'Afganistan; El client desconegut de 47 va insistir que Marchand mori en un accident aparent, dient-li "No es tolera cap altra circumstància. Si Marchand mor d'una altra manera, serà recolzat com a màrtir". Mentrestant, algú altre havia contractat l'ICA per acabar amb Marchand, i van enviar un equip de quatre membres per matar-lo. 47 va sotmetre l'equip de l'ICA en ràpida successió, després va mantenir un taxista a punta de pistola per fer-lo córrer per Marchand amb el seu cotxe. Després, Diana es va reunir amb 47 en un bar i li va lliurar l'oferta de l'ICA d'audicionar-lo, i va recomanar fermament a l'ICA que el contractessin.

El pròleg de HITMAN retrata l'audició de 47 per a l'ICA, realitzada pel director d'entrenament Erich Soders i la manejadora Diana Burnwood en una instal·lació d'alt secret en una regió remota i nevada. 47 va passar per programes d'entrenament rigorosos, avaluacions psicològiques i una revisió exhaustiva dels antecedents, tot i que van trobar molt poc sobre la vida anterior de 47. Tot i que Burnwood creia que el 47 seria un actiu inestimable per a l'ICA, Erich Soders es va mostrar molt reticent a reclutar 47 a causa del poc que sabien d'ell, i li va dir a Diana: "Francament, és com si la terra l'acabés d'escopir". Soders va sospitar que 47 mentia sobre venint d'un asil romanès, irònicament perquè 47 li tapaven les petjades perfectament. Soders es va sentir disgustat amb aquesta manca d'informació sobre els antecedents de l'agent 47, ja que no hi havia res del passat del 47 que l'ICA pogués utilitzar com a palanquejament contra ell, i va administrar les proves més estrictes possibles al 47 amb l'esperança de poder rebutjar-lo. En assabentar-se d'aquesta trama, Diana també va optar per "doblar les regles" i va ajudar a 47 a passar la seva audició. Aleshores, 47 es va convertir en un agent complet de l'ICA i Diana Burnwood se li va assignar com a responsable.

### Assassinat dels "Five Fathers"

Un any després d'escapar-se de l'asil i molt recentment després d'unir-se a l'ICA, l'agent 47 va ser contractat per matar quatre personatges de l'inframón d'alt perfil: els èxits van ser ostensiblement ordenats per quatre clients diferents, però després es va revelar que eren les maquinacions del Dr. Ort. Meyer.

El primer va ser el líder de la Tríada del Drac Vermell, Lee Hong, que estava tan ben protegit que el 47 i l'ICA només es van sentir preparats per atacar Hong després d'enfrontar-se les Triades del Drac Roig, les Triades del Lotus Blau i la policia corrupta de Hong Kong en una complexa cadena de esdeveniments, després dels quals 47 es van infiltrar amb èxit a la seu del Drac Roig i van matar Hong. També va ser durant aquesta operació que el 47 va conèixer per primera vegada l'agent de la CIA Carlton Smith, que després es va convertir en un informador habitual de l'ICA.

El següent va ser l'encàrrec de matar el cap de la droga colombià Pablo Belisario Ochoa i destruir la seva plantació de drogues, que 47 només va poder localitzar guanyant el favor de la tribu local U'wa que feia temps que havia estat terroritzada pels agents del càrtel d'Ochoa. Un cop dins del complex, 47 van matar Ochoa i van fer explotar la instal·lació de drogues mentre s'escapaven en un avió d'hèlix.

El tercer contracte va ser contra els tres germans Fuchs -Fritz, Frantz i Fabian- que treballaven l'un amb l'altre com a terroristes simpatitzants amb els nazis. 47 van matar Fabian per primera vegada a Kamtxatka, Sibèria, al costat de l'exgeneral rus Sergei Bjarkhov, que estava disposat a vendre armes nuclears als germans Fuchs. 47 després es va dirigir a Budapest, Hongria, per assassinar Frantz i Fritz Fuchs, i desactivar una bomba que els Fuchs havien col·locat als voltants abans que detonés durant una cimera de les Nacions Unides.

Finalment, 47 van ser enviats per matar al senyor del crim rus Arkadij Jegorov mentre el seu vaixell cisterna estava atracat a Rotterdam, Països Baixos. Casualment, una oportunitat laboral no relacionada amb Ort-Meyer també va portar 47 a Rotterdam; el cap de policia de Rotterdam va contractar 47 per matar el líder de Flaming Rotterdam, Rutgert Van Leuven, recuperar material de xantatge i matar a Klaas Teller (un investigador privat que abans no va fer la mateixa feina). Malauradament, s'esperava que els ciclistes es trobessin amb Jegorov i el rastreig es va fer més difícil amb Van Leuven desaparegut. No obstant això, el 47 va seguir un dels seus homes fins a un acord d'armes reprogramat amb el subcap de Jegorov, que després va seguir a Jegorov. 47 es va infiltrar al vaixell, va eliminar Jegorov i va desactivar una altra bomba a gran escala a bord del vaixell cisterna d'en Jegorov abans d'escapar.

Només després de complir els quatre contractes, l'ICA va descobrir que eren ordenats en secret per la mateixa persona, Otto Wolfgang Ort-Meyer. L'ICA encara va acceptar un cinquè i últim treball d'ell i, només davant la insistència d'Ort-Meyer, el va tornar a assignar al 47. En tornar al seu asil infantil a Romania i matar el seu objectiu oficial, el doctor Odon Kovacs, 47 va recuperar molts dels seus records de l'asil (com es va revelar molt més tard a la sèrie, 47 de vegades recupera els records esborrats pel sèrum quan es presenta amb entorns familiars). i estímuls visuals). 47 immediatament es dirigeix ​​més a l'asil per matar el Dr. Ort-Meyer (que respon trucant a un equip SWAT al manicomi), i casualment troba l'agent Smith presoner en una de les seves sales. Smith dirigeix ​​47 a l'entrada secreta del laboratori de clonació, després de la qual cosa 47 s'obre camí a través d'una emboscada de clons de la sèrie 48, s'enfronta a Ort-Meyer a la seva oficina i el mata trencant-se el coll. Aleshores, 47 s'aventura de nou a l'asil, evade les autoritats romaneses i roba el cotxe d'Ort-Meyer per escapar.

### Buscant una nova vida

Durant un any o dos, 47 va intentar deixar enrere la seva vida com a sicari, en lloc de trobar fe en una església catòlica al camp sicilià i treballar com a humil jardiner. 47 havia obtingut un estatus mític en l'inframón criminal global per les seves gestes, encara que la majoria d'ells van suposar que estava mort. No obstant això, 47 va ser localitzat per Sergei Zavorotko (un important traficant d'armes, en possessió d'armes de destrucció massiva i "oncle") de 47 juntament amb un Mystery Man dels Estats Units. Al voltant de la mateixa època, el pastor de 47 P. Emilio Vittorio va ser segrestat per la màfia don Giuseppe Guillani.

47 es va tornar a posar en contacte amb l'ICA i va acceptar un altre contracte en un futur proper, a canvi d'informació i imatges per satèl·lit sobre la vila de Guillani. No obstant això, en matar Guillani i escorcollar la vil·la, 47 es va desanimar al saber que Vittorio havia estat traslladat a un altre lloc; Diana li informa que Vittorio va ser "arrossegat per quatre tipus d'uniforme barbuts i d'aspecte rus" (després es va revelar que era treballant per a Zavorotko, que va tornar a segrestar en secret Vittorio per treure 47 de la jubilació).

El 47 encara estava obligat a pagar a l'ICA la seva assistència acceptant un nou contracte, que va implicar personalitats militars russes; el 47 va sospitar correctament que d'alguna manera estava relacionat amb els misteriosos captors de Vittorio. Això va començar una sèrie de missions perilloses, totes pagades per Zavorotko perquè pogués muntar diverses parts d'una ADM i silenciar qualsevol persona que coneixia les seves accions. No obstant això, la possessió d'una ADM per part de Zavorotko s'exposa públicament, i Zavorotko va sospitar falsament que 47 va avisar les autoritats (tot i que és probable que l'Home Misteri posés a Zavorotko per fracàs). Llavors Zavorotko va enviar l'agent 17, un altre clon d'Ort-Meyer que era lleial a Zavorotko i a l'home misteriós, per matar-ne 47, quan Zavorotko va intentar posar una trampa per a 47 a Sant Petersburg, 47 va matar amb èxit a 17 i es va enfrontar per primera vegada a Zavorotko verbalment a través de 17. auricular. Zavorotko i el seu equip van baixar immediatament a Gontranno (la parròquia d'origen de Vittorio i 47, que més tard va utilitzar com a base personal), amb Vittorio a la mà, per esperar i intentar agafar 47 desprevinguts. 47 també van sobreviure a aquesta segona trampa, matant amb èxit en Zavorotko i els seus homes mentre rescatava Vittorio.

Aleshores, Vittorio va agrair al 47 haver-lo rescatat i li va demanar que no perdés l'esperança i intentés tornar al bon camí. Vittorio deixà de mala gana que 47 abandonés la seva església i li donà un rosari. Tanmateix, 47 havia tret de l'experiència que el seu únic propòsit a la vida era ser un assassí, que ell i els seus éssers estimats mai estarien a salvo, i que havia de seguir sent un sicari per protegir-se i protegir-se. 47 va deixar penjades els comptes del rosari a una reixa de fusta de l'església, per posteriorment tornar a l'ICA. No obstant això, 47 va romandre en contacte amb Vittorio a partir de Hitman: Enemy Within i va confiar a la germana Mary Victoria a Hitman: Absolution, suggerint que no va abandonar la seva fe del tot.

### Aconseguint la competència

L'agent 47 va reprendre casualment la seva vida com a assassí per contracte durant els següents anys. Quan es troba en una missió per eliminar "Big Kahuna", el líder electe d'un consell de bandes de motoristes, descobreix que un assassí va ser contractat per matar-lo. Això fa que l'assassinat de Big K sigui errat, tot i que recupera imatges que revelen que l'assassí és membre de Puissance Treize (en francès per Power Thirteen) i que un altre membre del grup s'ha infiltrat a l'ICA. Després de localitzar un altre membre de la Puissance Treize, Ali bin Ahmed bin Saleh Al-Fulani, al Marroc i descobrir la identitat del traïdor, que resulta que és un membre de la junta anomenat Aristòtil Thorakis, el rastreja i l'elimina.

### Experiència a prop de la mort

El 18 de març de 2004, 47 va rebre un tret per un agent de policia mentre tornava a la seva habitació d'hotel després de matar Richard Delahunt i Alvaro D'Alvade en una sala d'òpera de París. Va dirigir-se a la seva habitació d'hotel, preguntant-se com el coneixia l'oficial, només per caure inconscient al pis de l'habitació de l'hotel. Mentre s'apagava abans de ser ressuscitat per un metge de l'ICA, 47 va pensar en les seves missions anteriors. Després que el 47 recuperés la consciència, el detectiu Albert Fournier i el seu equip tàctic van envoltar l'habitació d'hotel del 47. 47 van escapar de l'hotel, van matar a Fournier i van conèixer Diana (en persona) en un vol als Estats Units.

### Liquidació ICA per la Franchise

En el seu vol fora de París, Diana va lliurar a 47 un fitxer explicant que estaven de nou sota l'amenaça d'un rival seriós, conegut com The Franchise.

Tenien connexions profundes amb governs internacionals i amb el seu propi exèrcit de clons albins. Com a part del seu objectiu de mantenir la tecnologia de clonació per a ells mateixos, van planejar fer de Daniel Morris el president dels Estats Units matant polítics i fent-los succeir (el vicepresident Spaulding Burke va ser la seva primera víctima, en un suposat accident de cotxe fa només un dia, el 17 de març). El seu líder, l'antic director de l'Oficina Federal d'Investigacions Alexander Leland Cayne, tenia un programa de clonació inferior i volia replicar els mètodes d'Ort-Meyer, però va requerir la medul·la òssia de l'agent 47 per aprendre tot el procés.

Quan 47 va continuar la seva feina, ara vivint als Estats Units, la majoria dels agents i la direcció de l'Agència de Contractes Internacionals van marxar durant l'any i mig següent. El 15 d'agost de 2005, Diana va explicar a 47 que eren els dos únics membres supervivents de l'ICA i després de l'última tasca de 47, ella dividiria el que quedava dels diners de l'ICA amb ell abans que s'acomiadessin definitivament. 47 va ser contactat poc després per l'agent Smith per matar a Daniel Morris (que era vicepresident en aquell moment) després que Smith es va assabentar de la seva corrupció i la seva intenció de matar el president Tom Stewart.

47 es va infiltrar amb èxit a la Casa Blanca per matar Morris i Mark Parchezzi III, l'assassí clon albí de la Franquícia, el 22 de setembre de 2005, evitant així l'assassinat de Stewart. La mort de Morris es va confirmar com un assassinat i va obtenir una gran atenció als mitjans, i tot i que 47 van escapar amb vida i sense identificar, un encobriment del govern va afirmar que l'assassí va rebre un tret i/o es va trencar l'esquena mentre intentava enfilar-se per una porta. durant la seva fugida.

Poc després, Diana Burnwood es va acostar a Cayne i a la franquícia per buscar una feina, i se li va ordenar que els conduís al 47. Després va entrar sola a l'amagatall del 47 i el va enverinar amb una xeringa quan la seva guàrdia baixava, després de la qual cosa un equip de la franquícia (dirigit). del mateix Cayne al lloc dels fets) va entrar per recollir una mostra de medul·la òssia del cos de 47 i després preparar-la per a un funeral. Al funeral, es revela que Diana va dosificar a 47 amb un sèrum no letal, i una vegada que Diana li administra l'antídot i abandona l'escena, 47 es desperta en el seu propi funeral i mata a tothom a l'escena (format per Cayne, els seus guardaespatlles, un periodista i un sacerdot).

Després del seu fals funeral, 47 inicialment es va negar a contactar amb Diana o qualsevol altra persona de l'ICA, en lloc d'anar a reunir-se amb una figura criminal desconeguda en un establiment asiàtic. El que va passar durant el temps intermedi no s'especifica als jocs, però l'agent 47 finalment va tornar a l'ICA i va reprendre el treball amb Diana Burnwood.

## Aparença

L'agent 47 és un mascle caucàsic calb i té una complexió força pàl·lida i una complexió musculosa. La seva característica més distintiva és el codi de barres tatuat a la part posterior del cap. Enumera la seva data de creació i el seu número d'identificació: del qual pren el nom "Agent 47". Els seus trets facials són força imponents, amb una cara llarga, pòmuls grans, front prominent, front rebaixat i ulls blau gel. A principis d'Absolution, l'agent 47 intenta eliminar el seu icònic codi de barres amb una navalla, però segueix sent visible al final del joc.

Segons el seu ICA File from Absolution, fa 6'2" (188 cm) d'alçada. A la novel·la Hitman: Enemy Within, el seu pes s'indica com 187 lliures (85 kg).

La seva aparició està inspirada en David Bateson, l'actor que ha donat veu a l'agent 47 en tots els jocs fins ara. Gairebé sempre porta el seu clàssic vestit negre, corbata vermella, camisa blanca i guants de cuir negre.

## Personalitat

Tot i que 47 és un assassí relativament sense emocions, mostra signes de moralitat, vistos a Hitman 2: Silent Assassin confessant els seus pecats al pare Vittorio. Posteriorment, també està deprimit per l'aparent pèrdua del seu guia espiritual que accepta assumir la "missió suïcida" de matar a Deewana Ji. A HITMAN™, després del Club 27, l'agent 47 reacciona a les preocupacions de Diana sobre les accions del client de l'ombra amb "Així que algú es va fer ric? El contracte era just". Les novel·les sovint el fan reflexionar sobre la qüestió de la seva pròpia moral i valors.

La seva màxima prioritat absoluta és completar el seu contracte. Generalment evita danys col·laterals com a assassí professional, encara que no dubtarà si cal. Es tanca emocionalment al patiment dels altres quan convé en un contracte, encara que li recordin a si mateix a una edat més jove. Vocalment, rarament aixeca la veu, optant per parlar de manera tranquil·la i relaxada en tot moment. Quan parla amb una altra persona, pot emmascarar perfectament les seves veritables intencions (siguin quines siguin) i enganyar l'altra part sense esforç; un dels seus molts punts forts és ser un conversador expert. A més d'això, pot barrejar-se amb la multitud i adaptar la seva personalitat a qualsevol situació, i jugar el paper d'una altra persona amb la màxima eficàcia i credibilitat, com un "Llop amb roba d'ovella". Es conforma amb estar sol, però té una admiració profunda, encara que no expressada, per les poques persones a qui s'apropa, especialment Diana Burnwood, el P. Emilio Vittorio, Helen McAdams, Victoria i Tommy Clemenza. L'agent 47 també mostra una sensibilitat inusual cap als animals que manté com a mascotes, com el seu conill i el ratolí infantil que va trobar al mateix asil, i el canari groc a Hitman: Blood Money (tot i que es veu obligat a matar-lo a l'escena. abans de Rèquiem per evitar cedir la seva posició). Poques vegades mostra la mateixa cura cap als éssers humans, encara que les excepcions notables inclouen Mei Ling, el pare Vittorio i Victoria (a qui 47 i Diana tracten com una filla). També va expressar el seu disgust per explotar persones innocents, com es va esmentar durant la sessió informativa a Death Factory, quan es va lamentar de com Travis i Blake Dexter utilitzaven "els nens com a armes".

L'agent 47 aborda els seus assassinats amb professionalitat, però, tanmateix, no mostrarà cap vacil·lació ni remordiment quan es tracta de matar o silenciar testimonis i altres amenaces potencials a la seva missió. L'agent 47 generalment parla en un to monòton, adequat i no amenaçador, rarament insultant o fins i tot alçant la veu. 47 també té una expressió facial en blanc i una mica sinistra, sovint escanejant l'escena amb els seus ulls; l'única altra expressió facial 47 que s'ha conegut és el dolor. L'agent 47 és un conversador consumat malgrat que és extremadament reservat, capaç d'enganyar i manipular la gent amb mentides i farols convincents. Hitman: Enemy Within demostra que té la capacitat d'actuar lluny de la seva personalitat normal per imitar persones, com ara un motorista femení arrogant.

Tant les novel·les de Hitman com algunes parts de Hitman: Absolution mostren una cara de 47 que rarament mostra. Quan està fora del seu element o no està al seu càrrec, 47 de vegades mostra un comportament semblant a la gent normal. A Hitman: Enemy Within, se'l mostra maleint quan està frustrat, i rarament comparteix acudits amb Diana. Però la majoria de vegades prefereix compartir petites paraules i es guarda per si mateix.

Tenint en compte la seva quota, l'agent 47 hauria de ser multimilionari dels ingressos del seu contracte, però mai deixa de buscar nous contractes. Només gasta els seus diners en coses senzilles com menjar, vestits, equipament i refugi, encara que també se sap que en dona part al pare Vittorio. 47 manté múltiples cases segures a tot el món, cadascuna conté les necessitats necessàries que 47 necessita per preparar i executar un contracte o quedar-se baix. 47 mai roman molt de temps en una casa segura, sempre es trasllada a un lloc diferent per mantenir-se en moviment fins que se li concedeix un nou contracte. Té un gust particular per la roba cara (vestits) i la bona cuina.

Sabent això, es pot determinar que 47 fa la seva feina com a sicari per més que diners, sinó amb un propòsit a la vida. Això es demostra encara més quan no va recuperar la maleta de rescat de deu milions de dòlars que Blake Dexter tenia quan el va eliminar, sinó que va deixar que Victoria aboqués els diners al cos de Dexter i s'enfurés a la brisa. S'afirma que ha de treballar com a sicari, ja que intentar portar una vida "normal" posarà en perill els que l'envolten, com el que va passar en el segon joc, demostrant que sí que mostra preocupació per altres éssers humans.

## Trivia

* L'Agent 47 i Diana Burnwood són els únics personatges que han aparegut en tots els videojocs de Hitman.
* Segons el diàleg no utilitzat de Codename 47, l'agent 47 fa uns 5 peus i 10 polzades d'alçada.
* L'agent 47 és conegut per la seva actitud professional i honorable. Tanmateix, aquest tret no es demostra en matar a Lenny Dexter, ja que 47 turmenten cruelment a Lenny abans i durant la seva mort
	+ L'agent 47 fins i tot té l'opció de sotmetre a Lenny a una mort solitària i prolongada deixant-lo al desert sense menjar ni aigua.
* Segons el seu fitxer ICA, l'agent 47 té sis nacionalitats: nord-americana, britànica, alemanya, suïssa i dues altres que estan censurades.
* L'agent 47 perd la paciència notablement una vegada a tota la sèrie durant la missió final de Blood Money, en què és apunyalat amb una xeringa verinosa.
* L'agent 47 és un personatge d'un altre joc d'Eidos, Lara Croft's Poker Party.
* Si el jugador mira la textura de l'agent 47 per als contractes, podrà veure les paraules "Espai per a una cara destrossada...", amb dos sols i una estrella a la zona, possiblement suggerint que l'agent 47 s'havia de capturar. i/o colpejar en algun moment del joc.
* 47 és un bateria i teclista molt talentós. Dues vegades a la sèrie, 47 té l'oportunitat de fer-se passar per un baterista de banda per apropar-se al seu objectiu (Jordan Cross a Club 27, i Rico Delgado a Three-Headed Serpent). Els ous de Pasqua que demostren les habilitats del teclat de 47 es poden trobar durant la persecució policial a Absolution, així com la missió HITMAN™ Club 27.
* Si el jugador adquireix la Targeta d'Ort-Meyer i entra a una habitació secreta de l'asil, podrà veure altres cinc clons de l'Agent 47 que originàriament pertanyien a cadascun dels Cinc Pares per a la donació d'òrgans (com era l'acord original entre els pares en Codename 47), tots amb els noms dels Cinc Pares impresos als pots.