Burro

**Burro** és un joc de cartes senzill que implica reflexes, molt popular als Països Catalans i a Espanya en general.

S'hi juga amb una baralla espanyola però amb un nombre de cartes que depèn dels jugadors que hi participen, que pot ser de 3 a 10, encara que pel cantó baix (3 jugadors) el joc es fa molt àgil i pel cantó alt (10 jugadors) es pot arribar a fer pesat; la millor experiència seria entre poc i massa.

## Objectiu

L'objectiu del joc és aconseguir una mà de quatre cartes del mateix número per a poder cantar «burro» i plantar la mà al mig de la taula abans que els altres jugadors. **Cada jugador té 5 vides** que es van perdent durant el joc. **Perd el primer jugador que queda sense vides**.

## Preparació

Extraieu de la baralla tants de grups de quatre cartes del mateix número com jugadors participin en el joc: la partida es jugarà només amb aquestes cartes. Per exemple: una partida de 4 jugadors es juga amb quatre quartets de cartes (16 cartes en total). Triau un repartidor, mesclau les cartes i repartiu-ne quatre per hom.

## Regles

Una vegada repartides les cartes, cada jugador mira la seva mà. Al crit d'«**Un, dos, tres, sus!**», tothom alhora farà circular una carta de la mà, cap per avall, en sentit antihorari, donant-la al jugador que seu a la dreta. Immediatament, cadascú ha d'agafar la carta que li ha arribat i incorporar-la a la mà. La ronda acaba quan qualcú aconsegueix quatre cartes del mateix número i planta la mà al mig de la taula cantant «burro». En aquest moment, la resta de jugadors han de posar la mà damunt la del guanyador tan aviat com puguin, fent així un caramull de mans. El darrer jugador a posar-hi la mà perd una de les cinc vides amb què es comença el joc.

Popularment, per al recompte mnemotècnic de vides dels jugadors, es fan servir les lletres de la paraula «burro»: així, diem que cada jugador, quan perd una ronda, guanya una de les cinc lletres de la paraula (be, u, erra, erra, o), i quan les té totes esdevé el «burro» de la partida (perd).

En acabar cada ronda, es remenen les cartes i es tornen a repartir. És indiferent si es canvia o no de repartidor. Notareu que el joc és més emocionant quan es juga amb agilitat i les cartes corren de pressa.

## Variacions

Generalment quan un jugador perd es dona la partida per acabada i, en tot cas, se'n comença una de nova. Hi ha qui continua jugant sense el jugador eliminat a fi d'eliminar-ne més (retirant tants de quartets de les cartes en joc com jugadors eliminats hi hagi).

Hi ha algunes regles opcionals que poden fer més interessants les partides:

* Penalitzar si un jugador s'equivoca i canta «burro» sense que sigui cert: perd una vida i continua la ronda.
* **Palmell cap per amunt**. El jugador que canta «burro» té l'opció de posar la mà al centre de la taula cap per avall o cap per amunt. En cas de fer-ho cap per amunt, la resta de jugadors no hi han de posar la mà: no perd vida el darrer que arriba al caramull sinó tots els que piquin i hi posin la mà.
* **Bluf**. Es pot permetre que en qualsevol moment un jugador planti la mà al mig de la taula cridant qualsevol paraula diferent a «burro» o simplement sense dir res: qualsevol jugador que piqui i hi posi la mà, perdrà una vida. En canvi, si cap dels contrincants pica, el jugador que ha fet el bluf és qui perd vida.