Catherine Foary

**Catherine Géraldine Foary** (ca. 915 A.Æ. – ca. 960 A.Æ.) var en zarsk dame av Jutia, og den siste kjente Foary før Anastasie og hennes barn kommer til under regjeringen av Marie Bedrageren og den følgende borgerkrigen. Hun var datter av Isabeau Foary og Chrétien Klaxon, og hadde et ukjent antall søsken som alle enten ble giftet bort eller døde i barndommen.

Hun var gift med en foisk marki som var mange år yngre enn henne selv: det er derfor skepsis om hennes barn var legitime eller fått sammen med en elsker.

## ***Biografi***

### **Tidlig liv**

Født og oppvokst i en tid hvor politiske intriger endret hennes verdensbilde, levde Catherine i en dysfunksjonell familie. Hennes to besteforeldre fra morssiden hadde vært i nevene på hverandre helt fram til deres død, og etter bestemorens død ervervet hennes grandonkel, Gérard, et handelsselskap som strakte seg utover hele Foary. Det var det mest ettertraktede i Teckel, men mannen som var blitt sendt for å hjelpe foreldrene hennes å administrere Jutia klarte å snike seg til kontrollen over det og overrakte det – tross bestemorens ønsker – til Gérard. Pengene som var opparbeidet av Catherines egen gren av huset Foary, gikk derfor direkte til familien i Cuir som knapt hadde sett markene de regjerte over.

### **Samlingen av Tussarix**

*Utdypende artikkel: Samlingen av Tussarix*

Store deler av både hennes barn- og ungdomstid gikk bort til studier. Hun var særdeles fascinert av kunst og sagaer: hun levde seg ofte bort i eventyr om damer i dansende ringbrynjer som kjempet på slagmarkene. Hennes bilde om hvordan en konflikt ville utarte seg, ble imidlertid satt på prøve under samlingen av Tussarix. Familien hennes hadde valgt å følge grev Renadière i hans kamp mot fyrsten av Ogel: han tapte i slaget på Àcetroit-Estuaire, men den objektive sannheten var egentlig at ingen vant. Blant de falne fant man blant annet Catherines far, som døde da han fikk ordre om å ta opp jakten på fyrsten etter hans flukt fra slagmarken. Noen måneder senere, trengte keiser Pauls tropper seg på et tidspunkt inn på Catherines landområder, men det var moren som fremdeles hersket. Hennes beslutning var å holde portene åpne – hvilket sparte hjemmet deres under krigen – men medførte også at Catherine og moren måtte leve under en utelandsk okkupasjonsmakt mens de benyttet borgen deres som lager pausested før de gikk gjennom Udane-passet.

På et tidspunkt etter okkupasjonen og krigens slutt gifter Catherine seg med den foiske markien François Landry-Dressage, en av de yngre sønnene av den virkelige markien – som også var en slektning av den nå sittende fyrsten. Dette gjorde likevel ikke Catherine til en markise, da François bare var en marki av tittel: i realiteten arvet han ingenting etter farens død.

I årene som fulgte samlingen av Tussarix, ble filleonkelen Christophe Foary den nye baronen av Foary og pusset på seg tidligere dronning – nå fyrstinne – Adélaïde av Zarax, som sendte greven av Renadière for å gjøre ende på Christophe. Samtidig ødela han markene til baronens vasaller, hvilket innebar Catherines familie også. Ettersom Jutia allerede hadde lidd av samlingen av Tussarix, hadde de nå mistet så mye grunnet Renadière. Bøndene kunne ikke produsere nok mat, og ettersom Isabeau hadde blitt holdt utenfor administrering av sitt eget ridderskap store deler av livet – og måtte se ett av hennes yngste barn lide sultedøden – sa hun fra seg tittelen som dame av Jutia til Catherine, og viet sitt liv til en fidelistisk nonneorden i tjeneste under Vokteren Diana.

### **Dame av Jutia**

Catherines videre herredømme over Jutia var hardt, og det eneste hun kunne gjøre for å prøve å bedre sin egen situasjon var å appellere til ektemannens familie: de var imidlertid lite villige til å hjelpe François, da de strevde like mye selv. Catherine prøvde å snakke med medlemmene i Le Magasin om de kunne hjelpe, men de var enten for leie av hennes familie, eller ble nektet av huset Poslain. Mangelen på mat førte til at klostre prøvde å gå inn og ta næring for seg selv. Dette ledet til døden av Catherines mor da klosteret hennes ble angrepet og brent til grunne av sinte bønder. Sulten tok også hennes mann, og Catherine måtte oppdra tvillingene hun hadde født vinteren før: barnet som var på vei ble født inn i en like elendig tilsetning.

I et siste desperat forsøk på å redde familien sin, henvendte hun seg til filletanten og hennes barn. Selv om Foary-ene hadde falt i unåde, hadde tanten selv også gjort det. Hun eide likevel Le Magasin, og fikk ordnet det slik at hennes familie fikk noen rasjoner. Til gjengjeld lovet Catherine at hennes eldste datter skulle gifte seg med ett av tantens sønner: dette ville i gammeldags zarsk tradisjon fremdeles bringe Foary-navnet videre.

Det er usikket nøyaktig når, men Catherine måtte til slutt bite i gresset. Hun prøvde så godt hun kunne å bare la barna sine spise, men dette førte dessverre til hennes egen død. Det er sagt at datteren hennes prøvde å gjøre opprør mot keiser Paul, som hadde gjort så mye vondt mot dem, men dette er antagelig bare et rykte.

## ***Trivia***

1. *Catherine* er en internasjonal form av det greske Αικατερινη (*Aikaterine*), som har usikker opprinnelse. Det kan i siste instans bety "begge to", "tortur", "langt unna", "hundre" eller "ren".
2. *Géraldine* er den feminine formen av *Gérard*, som er avledet av de germanske navneelementene *ger* "spyd" kombinert med *hard* "modig".
3. *Foary* er adaptert av det engelske *Frye*, som kommer fra det gammelengelske *frig* "frihet".
4. Avbildingen av Catherine er den eneste som viser tydelig Den røde sol, familien Foarys arvestykke.