Sociální stratifikace a Gender

*Proč si někteří lidé myslí, že pít černou kávu je mužské, zatímco objednat si latté s dýňovým kořením je "holčičí"?  Nenechte se zmást.  Dýňové koření nemá pohlaví. Dýňové koření je pro každého.  Genderování neživých předmětů je superběžná praxe a je to dobrý příklad toho, jak společnosti vytvářejí markery pohlaví, které nemají nic společného s ničím biologickým.  Gender, jak si jistě vzpomínáte, se vztahuje k osobním a společenským charakteristikám - nikoli však k biologickým znakům -, které spojujeme s různými pohlavími.  Proto sociologové říkají, že pohlaví je sociální konstrukt, něco, co jako společnost vytváříme a prosazujeme.  Tyto sociální konstrukty jsou sice zcela vymyšlené, ale jejich vliv na naše vzájemné vztahy je velmi reálný.  Gender skutečně ovlivňuje to, jak organizujeme celou společnost a jak rozdělujeme moc.  Věřte mi: politika identity u vaší ranní kávy je jen začátek.*

Když říkám, že gender ovlivňuje uspořádání společnosti a rozdělení moci, mám na mysli, že naše společnost je do značné míry rozvrstvena podle pohlaví.  Genderová stratifikace znamená nerovnoměrné rozdělení bohatství, moci a privilegií mezi pohlavími.  Vezměme si například volební právo.  Odepření volebního práva ženám bylo jedním ze způsobů, jak mnoho společností udržovalo politickou moc v rukou mužů.  Před necelým stoletím, v roce 1920, získaly ženy ve Spojených státech volební právo.  Saúdská Arábie umožnila ženám volit až ve volbách v roce 2015.  Tento druh zbavení volebního práva je příkladem fungování patriarchátu.  Patriarchát je forma společenského uspořádání, v níž mají muži větší moc a dominují ostatním pohlavím.  Existují i matriarchální společnosti, ve kterých dominují ženy.  Většina společností v historii lidstva však byla patriarchální.  A patriarchální společnosti se udržují pečlivým pěstováním postojů, chování a systémů, které upřednostňují muže a podporují ve společnosti přesvědčení, že jedno pohlaví je vrozeně lepší než ostatní.  Známé také jako sexismus.

Například malé dívky mohou být někdy podporovány v tom, aby byly tomboys.  Malí chlapci jsou však často haněni za to, že se jim líbí hračky, které jsou považovány za stereotypně ženské, nebo dokonce například růžová barva.  Společnosti často definují a oslavují určité soubory vlastností jako mužské.  Socioložka Raewyn Connellová popisuje tento proces jako "hegemonickou maskulinitu".  Představte si typ muže, který hraje hlavní roli v každém akčním filmu - vysoký, ramenatý, silný, zdatný, heterosexuální, obvykle bohatý... pravděpodobně se jmenuje Chris - to je hegemonická maskulinita.  Ale přesahuje to pouhý vzhled.  Hegemonická maskulinita je spojena také s mocí ve společnosti.  Zapadat do archetypu maskulinity se vyplácí v podobě společenského uznání.  V patriarchální společnosti se však nakonec všichni muži podílejí na patriarchálních dividendách.  To je elegantní způsob, jak říci, že existují výhody, které náleží mužům jen proto, že jsou muži.  Než se však pustíme příliš do hloubky toho, jaké jsou tyto výhody, udělejme krok zpět a podívejme se, jak jsou v naší společnosti vyučována různá genderová očekávání.  Jak si možná pamatujete z našeho dílu o socializaci, první, kdo nás učí o pohlaví, jsou naši rodiče.  Pokud dcery dostanou na hraní panenky a synové kladívka, děti se naučí, že pečující chování je ženské a stavění věcí mužské.  Tento typ anticipační socializace je posilován společenským předpokladem, že muži jsou živiteli rodin a ženy se starají o domácnost a děti.

I když se stále více žen stává rovnocennými pracovnicemi mimo domácnost, stále mají tendenci vykonávat více práce i v domácnosti.  Socioložka Arlie Hochschildová tento jev nazvala "druhou směnou", kdy ženy přicházejí z práce domů, kde mají více práce - vaření, praní, péče o děti - zatímco muži se po práci častěji věnují volnému času.  Podle průzkumu o využívání času, který provedl Úřad pro statistiku práce v roce 2015, stráví pracující matky na plný úvazek domácími pracemi a péčí o členy rodiny o 9 hodin týdně více než pracující otcové na plný úvazek.  Této genderové dynamice napomáhají i firemní a vládní politiky, které vyčleňují rodičovskou dovolenou pouze pro ženy.  A také méně formální vlivy, jako jsou reklamy nebo televizní pořady, které zobrazují otce, kteří nedokážou vyprat prádlo nebo se o víkendu postarat o vlastní děti.  Média hrají velkou roli při učení dětí genderovým ideálům.  Bohužel jejich představy o tom, jak vypadá typická žena nebo muž, bývají poněkud zkreslené.  Zejména ženy jsou vystaveny zprávám, které je nabádají, aby si cenily mládí, krásy a štíhlosti.

Tato mediální sdělení - která podporují ženy v tom, aby byly pro muže žádoucí - přispívají k tomu, co Raewyn Connellová nazývá zdůrazňovanou feminitou.  Jedná se o odvrácenou stranu hegemonních maskulinit.  Zdůrazňované femininity jsou formy ženskosti, které odpovídají tomu, jaká je v očích mužů ideální žena.  Sociální realita je taková, že femininity mají mnoho různých podob a mohou, ale nemusí být konstruovány způsobem, který zdůrazňuje stereotypní pojetí genderu.  Média jsou však pouze jedním ze zdrojů genderové socializace.  Genderové konstrukce, které děti vidí mimo domov, také obvykle posilují dynamiku žen v pečovatelských rolích a mužů v rolích vůdčích.  Vezměme si například školu.  Zatímco tři čtvrtiny učitelů ve věku od K do 12 let jsou ženy, přibližně polovina ředitelů škol a pouze 14 % školních inspektorů jsou ženy.  Ženy ředitelky častěji pracují na základních školách, což s menší pravděpodobností vede k povýšení na vyšší pozice v okrese.  A to, koho vidíte v čele třídy, není jediný způsob, jakým školy ovlivňují genderovou socializaci.

**Pojďme se podívat na to, jak se sport stal součástí přelomového zákona Spojených států o diskriminaci na základě pohlaví ve školách**: V tomto článku se hovoří o hlavě IX.  Hlava IX byla přijata v roce 1972 a je to zákon, který zakazuje diskriminaci na základě pohlaví ve veřejných školách.  Původně vznikl jako reakce na diskriminaci ve vysokém školství, jako jsou kvóty pro přijímání studentů nebo odmítání zaměstnávat akademické pracovnice s dětmi.  Zákon se však stal nejznámějším díky svým účinkům na sport.  Před rokem 1970 měla většina škol oficiální týmy pouze pro chlapce - a pokud se k týmu chtěla připojit dívka, mohla být bez otázek odmítnuta.  V důsledku toho sportovala jen asi 4 % dívek.  Tím, že hlava IX vázala financování škol na rovné příležitosti pro chlapce a dívky, vyžadovala, aby školy nabízely dívkám stejně mnoho příležitostí ke sportování jako chlapcům.  Tím se počet sportujících dívek na středních školách zvýšil z 295 000 v roce 1970 na více než 3 miliony v současnosti.  Co je však ještě důležitější, donutila také vysoké školy zvýšit finanční prostředky na ženská sportovní stipendia, což byl jeden z faktorů nárůstu počtu žen, které pokračují ve studiu na vysokých školách.  Jedna osoba, pro kterou to znamenalo změnu?  Sally Rideová.  Díky Hlavě IX mohla získat tenisové stipendium na vysoké škole - což ji přivedlo ke studiu fyziky a nakonec se stala první americkou astronautkou.

Od 70. let 20. století prudce vzrostl počet žen na vysokých školách a ženy nyní tvoří většinu všech absolventů vysokých škol.  Různé obory však přitahují různá pohlaví - muži jsou silně zastoupeni v oborech, jako je informatika, ekonomie a inženýrství, zatímco ženy se častěji soustřeďují v oborech jako biologie, psychologie nebo sociologie.  Pokud pomineme vzdělání, ženy pracují spíše ve službách nebo na pečovatelských pozicích, jako je stravování, vzdělávání, zdravotnictví a administrativní funkce.  Tato zaměstnání, která jsou někdy označována jako "růžové límečky", se obvykle vyznačují nižší prestiží i nižší mzdou.  Pravděpodobně jste také slyšeli o skleněném stropu: termín používaný sociology pro označení neviditelné bariéry, která brání ženám v postupu do nejvyšších pater organizace.  Ženy jsou obzvláště málo zastoupeny ve vedoucích pozicích ve všech významných institucích.  V žebříčku Fortune 500 společností je pouze 32 generálních ředitelů ženského pohlaví.  V politice tvoří ženy pouze 19 % Sněmovny reprezentantů USA a 21 % Senátu USA.  USA nikdy neměly prezidentku ani viceprezidentku a první ženu soudkyni Nejvyššího soudu měly až v roce 1981.  Proč skleněný strop přetrvává?  Zatímco v USA a mnoha dalších zemích platí zákony, které brání explicitní diskriminaci na základě pohlaví a genderu, ženy jsou často brzděny méně explicitními druhy sexismu.  Například muži, kteří jsou asertivní při vyjednávání o platu, jsou úspěšnější při získávání vyššího platu, ale ženy, které dělají totéž, bývají vnímány negativně.  Pro ženy to znamená situaci "Hlava 22" - vyjednávají a jsou označovány za příliš agresivní, nebo se spokojí s nižším platem?

Jedním z důsledků genderové stratifikace jsou rozdíly v platech mužů a žen.  Podle průzkumu, který v roce 2016 provedlo Pew Research Center, vydělávají bílé ženy přibližně 80 centů na každý dolar, který vydělají bílí muži.  U žen jiné než bílé pleti je tento rozdíl větší: černošky vydělávají 65 centů a hispánské ženy 58 centů za každý dolar, který vydělají bílí muži.  Rozdíly v odměňování žen a mužů je třeba vysvětlit.  Rozdíl 20 centů není způsoben pouze diskriminací na základě pohlaví.  Velkou část z něj lze vysvětlit rozdíly ve vzdělání, volbě povolání, rozdíly v odpracovaných hodinách a rozdíly v praxi.  Poslední dva faktory - odpracované hodiny a kariérní zkušenosti - však často souvisejí s rozhodnutím opustit zaměstnání kvůli péči o děti, což je pro ženy mnohem normativnější než pro muže.  Někteří lidé tedy tvrdí, že pokud můžeme rozdíly mezi muži a ženami vysvětlit tím, že se podíváme na rozhodnutí lidí, pak to musí být právě lidé, kdo je zodpovědný za to, že tyto rozdíly existují.  Faktem však je, že společnost má obrovský vliv na to, jakou volbu lidé činí, a také na to, jaký typ člověka je považován za vhodného pro danou práci.  Ano, rozdíl mezi pohlavími je menší, pokud srovnáte ženy generální ředitelky s 30 lety praxe a muže generální ředitele s 30 lety praxe.  Ale žen, kterým jsou tyto pozice nabízeny, je méně.  Genderová socializace je také součástí toho, proč se ženy mohou rozhodnout opustit pracovní sílu a starat se o děti.  A společnost také ovlivňuje volbu vzdělání, kterou ženy a muži činí a která přispívá k tomuto rozdílu.

Například až do 80. let 20. století rostl počet žen, které vystudovaly informatiku, podobným tempem jako v jiných oborech, například v medicíně.  Kolem roku 1985 však začal tento počet klesat, zhruba v době, kdy se na trhu objevily osobní počítače a videohry, které se začaly prodávat jako pomůcky pro chlapce a muže.  Genderový marketing opět udeřil!  A patriarchální normy týkající se maskulinity mohou ovlivňovat jak muže, tak ženy.  Například muži mají vyšší míru sebevražd než ženy.  Studie sebevražd mezi muži zjistily, že často souvisí s finančními problémy nebo rozvodem, což jsou dvě krize mužství, které mohou souviset s identitou muže jako živitele rodiny.  Muži jsou také častěji uvězněni.  Ano, je u nich větší pravděpodobnost, že se budou dopouštět trestné činnosti, ale při zachování všech ostatních rovných podmínek je u mužů větší pravděpodobnost, že budou za trestný čin souzeni a že budou shledáni vinnými.  To vyplývá ze stereotypu, že ženy jsou morálnější a nevinnější, což je příklad benevolentního sexismu, který způsobuje, že ženy jsou méně často považovány za kriminální typy.  Ať už je však sexismus a patriarchát benevolentní, nebo ne, mají reálné dopady, které ztěžují rovné postavení všech pohlaví v naší společnosti.

Dnes jsme se o některých z těchto dopadů dozvěděli, přičemž jsme začali diskutovat o patriarchátu a sexismu a o konceptu hegemonních maskulinit a zdůrazněných femininit Raewyn Connellové.  Poté jsme diskutovali o genderové socializaci v domácnosti, médiích a ve školách.  Nakonec jsme hovořili o tom, jak genderová stratifikace vede k rozdílným výsledkům podle pohlaví v oblasti vzdělání, povolání, výdělků a trestné činnosti.