Bautafrid

### Adelia von Hartman om Bautafid

Få syner är så mäktiga som den av en hjord bautarafider vaggandes fram över ödemarkens vidder. Legenden säger att detta mäktiga monster härstammar från zonen Oz, där dess ännu större anfader bautodonten fortfarande traskar omkring. Hur det än är med den saken är bautarafiderna idag etablerade i alla större zon- och ödemarksområden. Dessa gasjättar, som av många misstas för mordiska odjur, är i normala fall de vänligaste bestar som kan råkas inom Pyrisamfundets gränser. Visst är de farliga om de känner sig trängda, och i hotade situationer kan de faktiskt uppvisa aggressiva drag, i likhet med sin mindre släkting gazolen. Men om man vet hur att handskas med dem kan man bland dessa iögonenfallande vidunder finna vänner för livet. Därför är det synd att Pyrisamfundets storviltsklubbar utropat bautarafidens skalle till kejsardömets allra mest prestigefyllda jakttrofé. I den senaste utgåvan av Storviltsjägarens handbok, utkommen 96 p.t., formulerar sig Jolker Silfverhiessa;

"Bautarafiden, slättlandens härskare och viddernas giftdunstande gasskepp, står i prakt och prestige långt över andra byten som storviltsjägaren kan nedlägga. Detta förklaras först och främst av den pricksäkerhet som tarvas för att åstadkomma en dödlig träff, men också av faktum att bytet färdas i hjordar som inte drar sig för att hämnas de sina. Jägaren kan nödgas följa en hjord i veckor innan ett lämpligt skottillfälle uppstår — ett tillfälle då någon enskild best lämnat flocken och därtill kommit att positionera sig så att dess bröst blottas för skytten. Kulan måste träffa den mjuka grop som återfinns där halsen övergår i kropp. Träffar den någon annanstans exploderar projektilen i ett moln av gas och skytten har skaffat sin en ovän för livet. Eller rättare sagt: för den ynka tidsrymd som kvarstår av dennes liv."

Mycket tyder på att gazolen, eller pyspuffen som den också kallas, är bautarafidens mindre släkting. Dess kroppsliga proportioner är för det första närmast identiska med kolossens, och för det andra besitter den samma gasalstrande innanmäte. Det som talar emot ett släktskap är att gazolen uppvisar omotiverat aggressiva böjelser. Ja, den tycks rent ut sagt brutal, som om den fann sitt nöje och sin livsuppgift i att göra andra varelser illa. Detta är särdeles märkligt då det enigt aIla kunskapliga rön rör sig om en växtätare. Vissa har sökt förklaringen till kritterns aggressivitet i djurets litenhet i förhållande till bautarafiden; att den likt en tuktad lillebror har ett självhävdelsebehov som tar sig uttryck i våldsamheter och förtryckarlusta. Mer sannolik tycks dock den teori som formulerades av Goba Fantast, enligt vilken det ostyriga beteendet orsakas av "eggande gaser" som stiger den lilla gynnaren åt huvudet.

Bautarafiden har som fullvuxen en mankhöjd på nära fyra meter, och har begåvats med ett ansikte som i många avseenden liknar etterdoggens. Skillnaden består huvudsakligen i frånvaron av den senares långa tunga och tillkomsten av de kraftiga, ringlande hornen. Dess hud täcks av en korthårig mossgrön päls, och tycks ständigt röra sig på grund av de puttrande gasrörelser som pågår i bestens innanmäte. När trycket blir för högt skjuter en halvt genomskinlig gassubstans ut genom en öppning bakom nacken, ofta ackompanjerat av ett utdraget brölande läte. Gazolen är alltså betydligt mindre, men tycks trots detta inrymma en gasproduktion som motsvarar den större släktingens. Den har också fler kroppsöppningar ämnade åt att lätta på trycket. Antalet ventiler varierar mellan tre och fjorton och exploratoriska observationer ger vid handen att den lilla gynnaren pyser ut små puffar av gas vid fem till sex tillfällen per minut.

### Mästerjägaren fon Drapp dödad!

Storjägaren och zonjiälten Mahagnus fon Drapp har omkommit under jakttur i Möken. Klyktjänare Göteson vet att berätta vad som hänt: Monstruös Bautafrid på ensamt strövtåg utvaldes till resans trofé, men ville själv annorlunda. Efter missat skott stormade Bautafiden fram och inledde vildsint dans på herr fon Drapps kroppshydda. Göteson säker att dråparbesten gnäggat förnöjt, när han hämmats de 98 storviltsbyten mästerjägaren nedlagt under sin karriär. Mahagnus fon Drapp, mest känd för att ha anskaffat domherretrofén till Gryningpalatsets paradhall, blev 73 år gammal.

### Kulinarisk kommentar

Såväl bautarafiden som gazolen är ätbara, men smakar inte särdeles gott. Det krävs därtill en hel del arbete för att bereda köttet för förtäring, eftersom det måste rensas på gasslemsrester. Fördelen med bägge är att självdöda exemplar visat sig ätliga. Även om de legat och gassat i solen några dygn lämpar de sig väl som föda. Vad detta beror på är det ingen som vet. De fribyggare och landstrykare som äter det tjäriga och sotsmakande köttet har inte kunskapligt vett att undra över saken, medan städernas vetgiriga kunskapare aldrig skulle komma på tanken att äta något självdött.

### Kunskap om Bautarafiden

**Vildmarksvana:** Ett lyckat slag i Vildmarksvana ger vid handen att bautarafiden är ett flockdjur som värnar om de sina. Skjuter du mot en medlem i en hjord kan du med all säkerhet räkna med att hela hjorden kommer att vända sig emot dig. Vidare leder ett lyckat slag till att RP känner till att halsgropen är oskyddad.

### Kunskap om Gazolen

**Vildmarksvana:** Den kunnige känner väl till gazolen och risken att denna sprängs om den skadas. Rekommendationen är alltså att försvara sig mot detta monstrum medelst någon form av avståndsvapen. Med lite tur kan en tidig träff på en gazol slå ut flera av dennes artfränder om de går till gemensam attack.

### Regler

Den gas som såväl Bautarafiden som gazolen producerar är explosiv, men trots vad som sägs är den inte giftig. I stället har den andra förtjänster, Bautarafidens hud är uppdelad i en mängd gasfyllda segment vilka fungerar som ett aktivt pansar mot projektiler. Energivapen påverkas inte, men alla projektilvapen samt alla närstridsvapen får sin skada minskad med 1T6+3 vid en träff på gasjätten. Undantaget är en liten yta på varelsens halsgrop som av okänd anledning saknar skydd. Att försöka träffa denna ger samma modifikation som att sikta på en specifik kroppsdel, det vill säga -50%. Det är därtill en förutsättning att besten är vänd mot skytten. Gazolen har inte samma skydd som sin större släkting men är i gengäld högexplosiv, på grund av den höga halten gas i systemet. Vid varje skada som överstiger TT är det 40% chans att den sprängs. Sprängskadan på omkringvarande är (Sto/5)T6 inom en radie av Sto meter.

#### Bautafrid

**Antal:** 1 eller 1T10+10 **Pansar:** Tjock hud Abs 3 **Färdigheter:** Iakttagelseförmåga INT x 5 / 20%

#### Gazol

**Antal:** Rör sig oftast i grupper om 1T6+6 individer **Pansar:** 0 **Färdigheter:** Iakttagelseförmåga Int x 5 / 20%