Tōku

*''Min enda fråga är: Hur vet vi vilka andar som svarar när vi frågar?''*

Tōku eller Andetalan i det anmäla språket, är statsreligionen för Shogunatet så vitt de flesta utanför har förstått. Det är en otroligt komplex religion, men har fått genomslag både på grund av dess missionerade munkars många historier om goda dåd och tack vare dess generella enkelhet för de som följer den i en mera avslappnad form. Få däremot, känner till dess mera djupa ritualer utanför sagda munkar som i sin tur är uppdelade i flera olika ordnar.

### Generella Trossupfatting

*''Det började med de tre gudarna utan namn...''*

En person som följer Tōku förstår att värden började genom att de tre gudarna som inte hade ett namn kom till ett tomt intet, som en tom målarduk. De valde att fylla detta tom-rum inte med sig själva, att vara grunden till hela existensen och skapade land utan deras kroppar, vind utav deras andedräkt och sjöar genom deras hjärtan .I deras uppoffring, så kom också den första födelsen, när de tre gudarna blev två. Dessa två gudar hade nu en värd att leva i, och eftersom värden fanns så fanns också plats för deras namn.

Detta var Solguden Hageb och Mångudinnan Furepri, som skapade resten av värden som dödliga idag vandrar i. De skulle tillsammans också föda många barn, som skulle bli de första Andarna (kallade Kami's i Shogunat språket). Dessa Kami's skulle stiga ner till sina föräldrars skapade värd, där människan redan hade börjat vandra. Människa och Kami grundade de stammarna som sedan vandrade ut över Värden och vars blod fortfarande kopplas till varje individ som lever idag, runt Stora Havet.

Tōku säger att existensen är uppdelad i de tre konungarikena, där Mänsklighetens värd (kallad Nigkan-do) är i mitten. Högst upp, där stjärnorna lyser finns Tekngen-Do där Hageb och Furepri bor tillsammans med alla ärade förfäder och hjältar bor. Under mänsklighetens värd, så finns Chugen-Do, landet av lägre andar, så som djur, elelementar och plantor bor. Det sägs att när man dör, om man hedras av sina efterföljare, så kommer man resa till Tekngen-Do, där man kommer se över och ta hand om ens efterföljare. Eftersom det är så viktigt enligt Tōku att tillbe sina förfäder för upplysning och beskydd, så är det värsta brottet någon kan få är att bli bortglömd, att inte längre bli dyrkad. Det sägs då att ens ande försvinner helt ur existensen och kan inte återkomma.

### Utövning och Organisering

Man kan oftast dela upp Tōku utövare i två stora grupper, den vanliga utövarna och Munkarna som i sin tur delas upp i flera olika ordnar och sällskap som den vanliga Andetalaren (det dagliga namnet på en Tōku troende) oftast inte har kunskap om.

Oavsett inriktning, så är det av största vikt att varje Andetalare har en helgedom. Dessa brukar vara små husformade saker, oftast misstagna för att vara dockhus av de mera okunniga, och brukar vara bärbara, så att utövaren kan ha den med sig utfall det behövs. I dessa helgedomar så förvaras reliker som tillhörde Andetalarens förfäder, så som kammar, tekningar på personen ifråga och liknade. I de fallen då dessa saker inte går att hitta eller finns, så brukar helgondomen istället fyllas med lappar med namn på hedrade förfäder eller Andar. När en Utövare söker visdom eller assitans, så öppnar sagda person helgondomen, klappar sina händer och högt säger namnet på den förfadern eller Anden som ska tillbes och sedan mediterar. Denna process kan göras när som, men oftast ett par gånger per dag.

Detta är oftast var den vanliga utövaren slutar. Den ber vid sitt skrin och hedrar sina förfäder genom att ha de i sitt minne och går vidare med sin dag. En Munk däremot, går flera steg längre, oftast börjades med att en annan munk finner personen ifråga passade för dess order, där det finns ett stort antal, vissa mera hemlighetsfulla än andra. Det som följer är oftast någon form av invigningsrit rit, och en lång serie av esoteriska regler, frågor och tankar, något som gör många Munkar djup-tänkande och svårförstådda för utomstående. Det är vanligt däremot, att Munkar reser runt, spriddes historian om Tōku, dess hjältar och sagor till resten av värden, vilket gjort de till ansiktet av Shogunatet bredvid deras flotta.

### Religiösa Artiklar

*''Stora pärlor och strå-hattar? Ja, de finns i sektion 4''*

Den mest stereoskopiska Tōku Munkar är kända för sina stråhattar och pärlhalsband, vilket förstås stämmer med ett par ordnar men inte alla. Istället så det vanligt för Munkar att ha mycket litet när det kommer till utsmyckning utanför sin egen helgedom och om det förekommer kan det vara saker så som halsband, korta pinnar och stavar eller ibland halsband med olika symboler som associeras med de många olika andar som munken vill kontakta.

För den mera normala Andetalaren så är helgedomen den enda nödvändiga uttrycket för ens religion och det är sällan någon kan peka ut en Tōku person ur en folkmassa. Snarare så brukar de flesta icke munkar vara tysta och själv inriktade, då Tōku i sin natur är en otroligt personlig religion.