Monokuma

* Anime
* Piesă
 Interpreți

**Monokuma** (モノクマ*Monokuma*) este principalul antagonist din seria *Danganronpa*.

## Înfăţişare

Monokuma arată precum un ursuleț de pluș al cărui corp este divizat în două părți de culoare diferită.

## Personalitate

Jovial şi indulgent la prima vedere, Monokuma nu se sfieşte să îşi ascundă latura întunecată, În ciuda aparenţelor, este gata să îşi manifeste nu doar interesul pentru crimele desfăşurate în cadrul jocurilor, descriindu-le în amănunt, ci şi dorinţa pentru haos, fiind recunoscut pentru obiceiul său de a acţiona precum râvneşte. El adora isteria, violenţa şi neorănduiala, replica *fiori, frisoane, omoruri!*,  dar şi râsul cu încărcătură sadică (*upupupu* în dublajul japonez) şi cu o tentă  batjocoritoare (*ah-hahahaha*) reprezentând elemente esenţiale caracterizării sale.

Monokuma prezintă dualitate atât în înfăţişare, cât şi în personalitate. Deşi se arată capabil să se comporte politicos, într-un mod aparent inofensiv, dar şi ocroticor cu o nuanţă de superioritate, sugestive fiind puţinele momente în care dă sfaturi veritabile, el este cel mai bine cunoscut pentru latura sa crudă, răutăcioasă, cu un simţ al umorului ieşit din comun şi tendinţa de a îi tortura pe ceilalţi. Monokuma este dispus să facă orice de dragul disperării. Abilitatea sa de a jongla cu toate aceste trăsături îl face imprevizibil, elevii neputând avea de-a face cu el într-un mod benefic. Sadismul său, încă o dată, este evidenţiat de entuziasmul de care dă dovadă pentru fiecare proces al clasei ce se iveşte.

Monokuma se bucură de suferinţa altora, iar, într-o situaţie care nu implică multă disperare, se plictiseşte. Ocazional, lipsa acestei stări îl face să îşi piardă din energie şi să se retragă cu scopul de a constitui planuri noi, fiind dispus să mintă şi să trişeze în cazurile extreme. Cu toate acestea, josnicia de care dau dovadă unii oameni pare să îl dezguste până şi pe acesta.

Fiind imatur, copilăros, Monokuma îi ironizează pe elevi, luându-i chiar în derâdere. Când cineva îl acuză, Monokuma pretinde că i s-a adus o ofensă, manifestându-se teatral. Îi plac glumele, el creând jocuri de cuvinte, cu trimiterea la urşi, *deviind de la scenariu*. Monokuma nu pare sa ia în serios situaţia elevilor, deşi afirmă că disperarea este o problematică importantă pentru sine. El profită de fiecare oportunitate pentru a îi blama pe tineri, neasumându-şi vina pentru lucrurile rele ce se întâmplă în şcoală. Daca este demascat de către elevi, Monokuma fie îi ignoră pe aceştia, fie se comportă ca şi cum nu ar înţelege despre ce se vorbeşte.

Nerăbdător într-o oarecare măsură, Monokuma, când este enervat sau se simte în primejdie, recurge uneori la violenţă, deşi se abţine adesea ca nu cumva să îi rănească pe *iubiţii elevi* ai săi. Natura sa abuzivă este evidentă în felul cum o tratează pe Monomi, agresând-o şi fizic, şi verbal de fiecare dată când îl enervează puţin. Într-un mod similar, se comportă cu odraslele sale, abuzul intensificându-se pe parcursul jocului. Copiii sunt întristaţi de acest lucru, neuitând să menţioneze ca se comporta mai drăgăstos cu aceştia înainte. Îl batjocoreşte pe K1-B0 pentru simplul fapt ca elevul este un robot, ipocrizia fiindu-i reliefată. Elevii care nu se supun regulilor sau care dau dovadă de optimism sau inteligenţă îi displac, fiindu-i dificil să îi manipuleze.

Monokuma este foarte arogant şi obişnuieşte să îi trateze pe ceilalţi într-un mod răutăcios, singura excepţie fiind Junko, căreia i se adresează cu respect, folosindu-se de apelativul *Lady Junko*. În concordanţă cu aroganţa de care dă dovadă pe parcurs, iventează poveşti legate de propriul trecut, multe dintre ele fiind fără sens sau terminându-se cu un mesaj întunecat, prostesc sau care dă de gândit. Se înfurie la auzul asocierii sale cu un urs de pluş, cerându-le elevilor să acorde regulamentului respectul cuvenit, Monokuma mândrindu-se cu rolul său în calitate de director al Academia Hope's Peak.

Deşi pretinde că este împotriva oricărui act ruşinos care ar putea ruina reputaţia şcolii, Monokuma face comentarii perverse la adresa elevilor săi, nişte adolescenţi. Îi acuză nejustificat că ar avea motive murdare, intrând astfel în prea mult detaliu. Se comportă ca și cum ar fi mai presus de tot şi toate, dând dovadă şi de narcisism, afirmând că îşi tolerează copiii doar pentru că se aseamănă cu tatăl, considerându-i *arătoşi". Îi numeşte adesea pe Monokubs "puii săi drăguţi*, o dată fiind profund impresionat de această trăsătură a lor.

Conform lui Kodaka, Monokuma este cel mai uşor de scris, întrucât el reprezintă tipul de personaj care poate spune orice fără să existe repercursiuni negative, lucru ce îl face personajul său preferat.

## Referinţe

1. ↑ Interviu cu Kazutaka Kodaka (18 decembrie 2018)