Okita

Sou-chan (by Mitsuba)

Okita Kapitány

Hitman Sougo 13

Hikari (Rivális)

Okita Sougo a *Shinsengumi* első osztagának parancsnoka, egy démon csapdájának köszönhetően a múltból a jövőbe kerülő szamuráj, szadista hajlamokkal és kiszámíthatatlan cselekedetekkel. Egy modern kori r*ōnin.*

## ⚔ H á t t é r s z t o r i :

Szamuráj családból származik. Még gyerek volt, mikor szülei meghaltak, onnantól kezdve nővérére, Okita Mitsubára maradt a fiú felnevelése. A lány mindent megtett annak érdekében, hogy jól viselje gondját testvérének, aki hamarosan már édesanyjaként tekintett rá. De egy dologban hibázott. Hogy ne érezze olyan magányosnak magát a gyermek, mindig túl engedékeny volt vele, aminek meg is lett a következménye. *„Zárkózott és távolságtartó, önző, makacs, utál veszíteni...”* - Mivel ilyen volt, csak még magányosabb lett, egy barátja sem volt. Ez egészen addig így is maradt, míg nem találkozott Kondou Isaoval. A férfi kitartásának és páratlan személyiségének köszönhetően összebarátkozott Sougoval, majd nem sokkal később fel is vette őt saját dojojába, mint gyakornok. Az ott töltött idő alatt egyre jobban tisztelte Kondout, így egy napot sem kihagyva, keményen edzett. Fiatal kora ellenére meglepően gyorsan fejlődött, ezért a férfi igazán büszke is volt rá. Nagyon szerette azt a dojot, Kondou és a nővére teljes figyelmét. Azonban egy nap minden megváltozott...

Miután egy új diák, *Hijikata Toushirou* érkezett hozzájuk, Sougot egyre jobban hatalmába kerítette egy rossz érzés. Észrevette, hogy  az újoncnak Kondouval és Mitsubával is egyre szorosabb a barátsága, és hiába volt arrogáns hozzáállása a dojoban, ezt mintha rajta kívül senki nem akarta volna észlelni. Hijikata egyre inkább fölényben volt vele szemben... Ezért gyűlölni kezdte. Persze akkoriban az egész gyerekes féltékenységként és civakodásként csapódott le. Kezdetben talán tényleg nem volt ennél több jelentősége a dolognak, de később ez csak fokozódott... Időközben az is feltűnt neki, nővére és az utált személy között talán sokkal több is van, mint barátság.

*„Már az elejétől fogva nem kedvelem...Csak úgy megjelent és mindent felforgatott körülöttem.”*

Néhány évvel később a dojo többi tagjával együtt jelentkezett az Edo városba tartó Roshigumiba, ám odaérve ki is váltak ebből a csoportból, megalakítva a Mibu Roshigumit, későbbi nevén a Shinsengumit, amely a város rendfenntartó alakulata lett. Nővére is szeretett volna velük tartani, de Hijikata ezt visszautasította. Sougo tökéletesen megértette az akkor ki nem mondott okot... Hiszen az út, amit választottak azzal járt, hogy bármikor életüket veszthetik. Megértette, de dühös volt. Nővére miatt, aki mindig is őt helyezte maga helyett előtérbe... Szerette volna, ha végre boldog lehet, de ilyen kilátások mellett ez reménytelen volt. Így hát gyűlölete tovább nőtt Hijikata irányába. Ezen az sem igazán segített később, hogy riválisa azt a pozíciót kapta a Shinsengumiban, amire ő mindig is vágyott, ez pedig az Al-Parancsnoki cím... Melyet még koránt sem adott fel.

## ♫♪/📺 :

⇀ youtube.com/watch?v=9dRxV77w7po

⇀ youtube.com/watch?v=dn0Rl4CDUDw

⇀ youtube.com/watch?v=7OFi4ljOrOg

⇀ youtube.com/watch?v=dSFe-Sgz6w4

## ⚔ K i n é z e t :

Hatalmas, vörösesbarna gombszemek és vékony ajkak. Rövid, világosbarna haj, kissé egyenetlen frufruval kiegészülve. Az összkép egy igazán ártatlan, szinte gyermeki arc, minek tulajdonosából az ég adta világon semmi rosszat nem néznél ki. De vajon helyes az első futó pillantás alapján bármilyen következtetést is levonni róla? Az ő esetében a válasz: *Nem. Határozottan nem.*

Habár a nap nagy részében amolyan 'kifejezéstelen pléhpofa' ábrázattal látható, de ha van hozzá szerencséd (vagy talán inkább balszerencséd...?) akkor azt is láthatod, hogy néha igazán ijesztő arckifejezéseket tud produkálni, és ennek mindig megvan a maga oka... Mondjuk mire rájössz, hogy micsoda, már úgyis késő. Persze ő elvileg a jó fiúk közé tartozik, de már számtalan ellenfele jegyezte meg azt az aprócska tényt, miszerint szemében egy, az övékére kísértetiesen hasonlító, igazi hidegvérű gyilkos rejlik.

Erős fizikumához illő edzett alkattal rendelkezik. Ha nem az egységes Shinsengumi egyenruhát viseli, akkor kimonót hord. Kedvenc összeállítása egy piros felső és egy fehér alsó rétegből álló kimono, egy szürke, magas derekú nadrággal, és szürkéskék, hosszú ujjú kabáttal kombinálva. Általában egy katanát hord magával, a bal oldalán.

## ⚔ S z e m é l y i s é g :

Bár sokan érthető okokból nem néznék ki belőle, van egy igazán jó oldala. Ő olyan ember, aki törődik másokkal. Azonban...
A leginkább említésre méltó ha személyiségét vesszük, az minden kétséget kizáróan a szadista oldala.

Ez bárhol, bármilyen körülmények között képes a felszínre törni, nem kímélve senkit és semmit. Sőt, minden egyes jó cselekedete mögött ott lapul valamilyen gonosz szándék, a "szeretete"  és kiemelt figyelme mások irányába sajnos nem egy életbiztosítás. Különösen igaz ez Hijikatára. Az ő esetében talán túlságosan is szereti tettekkel kifejezni, mit is érez iránta. Így hát napi rutinjának fontos részévé vált az, hogy megpróbálja eltenni láb alól drága riválisát, aki persze sorban túlél minden gyilkossági kísérletet... Részéről ez csak egy játék lenne? Vagy véresen komoly ezzel kapcsolatban és az Al-Parancsnok csak a képzettségének, a jó reflexeinek, esetleg a véletlennek vagy a szerencsének köszönheti, hogy még mindig él? Egy biztos, kívülről nézve határozottan az utóbbira voksolna bárki. Tetteit egyetlen cél vezérli, hogy a Parancsnok, Kondou oldalán elfoglalhassa azt a bizonyos pozíciót, és ha úgy érzi ebben valaki akadályozza, azt hasonló bánásmódban részesít, mint Hijikatát.

*„A mellette lévő hely az enyém. Bárkit félresöprök, aki az utamba áll.”*

Bár gyakran tűnik lusta naplopónak, olyannak, aki ellógja a munkáját amikor csak tudja, eközben mégis nagyon figyelmes, ha szükségesnek érzi, és egy pillanatig sem habozik megölni az ellenséget. Emiatt gyakran hasonlítják is magukhoz, pedig egy lényeges dologban különböznek. Sougo csak nekik nem kegyelmez, ártatlanokat egyáltalán nem kíván megölni. Maximum egy 'kicsit' megkínozni. A barátkozás, vagy bármilyen kapcsolatkiépítés, mint általános fogalom sem ismert számára, azt is sajátosan, a maga módján szokta megoldani. Nagyjából el lehet képzelni, hogy ez miben merül ki, de néha pusztán csak azért gonoszkodik valakivel, mert azt az illetőt kedveli, a vele való különféle harcokat pedig különösképp élvezi. De ehhez megfelelő alanyra is szükség van, persze.