Legio I Sellarika

### Історія легіону

До реформи консула Гая Тіберія Фабулла, яку він увів у 2780 р. Від ДСВ (дня створення світу), селларські легіони формувалися з молодого ополчення на час війни. Формувалися вони здебільшого з селян та бідних молодих містян, які до того ж самі забезпечували себе спорядженням і розділялися на роди військ залежно від свого фінансового стану. Це з покон-віків дозволяло швидко збирати велике військо, яке однак не було добре екіпірованим, і чудово себе проявляло в міжплеменних війнах. Однак у сутичках з більш могутніми країнами, як от в битві при Магерті, де селларі програли коаліції північних племен під проводом Тульрона Могутнього 2776 р., селларі довелося переглянути свою військову доктрину. Вже у 2779 році на пост консула Амісканської республіки заступає новатор з партії популістів, Гай Тіберій Фабулл. Він за рік свого консульства вмовив Сенат впровадити реформи армії, які полягали в тому, що варто було створити елітні підрозділи висококваліфікованих солдатів, що формуватимуть ядро легіонів. Вони мали фінансуватися за рахунок держави та отримувати найкраще спорядження. Вони стали елітою армії. Ці військові формування були названі капітуліями і проіснували аж до реформи Макарія 2824 р.

Згодом з перших капітуліїв сформували повністю фінансований державою легіон, названий Першим Селларським. Цей легіон від самого свого заснування був елітою селларської армії і поважався на рівні легендарних героїв. Легіонери Селларіки - це відбірні воїни, переважно селларської крові, що проходять найтяжчі тренування, найприскіпливіший відбір та найсильніше вірять догмам Солярного культу. Ці воїни принесли безліч перемог та стали першим каменем закладеним у фундамент майбутньої Селларської Імперії. Саме вони перемогли Тульрона Могутнього в другій битві при Магерті 2789 р. Тоді вони повернулися в Аміскан з тріумфом та полоненим Тульроном. Після цього за ними закріпилася репутація непереможних воїнів, військової еліти та прикладу для наслідування.

За свої заслуги вони були удостоєні нести на своїх знаменах аж два знаки Соляриса — солсігнію та орла, що до недавнього часу були символом лиш держави та влади імператора. Такої честі Перший був удостоєний за свою непідкупну вірність та невідступність. Не було зафіксовано жодного випадку їх відступу, окрім організованого перегрупування.

> *Там де з'являється прапор Першого поразки бути не може*
> *Єфімій, селларський літописець (2752-2798)*
>
>

### Тактика легіону

Тактика легіону опирається на золоті стандарти "Codex Legiones" написаний Церзієм Авінулом, легатом Першого легіону, на силу піхоти та підтримку кавалерії і стрілецьких підрозділів. Командири Селларіки - висококваліфіковані воїни. За традицією легіону, командиром може стати лише людина, яка пройшла шлях від солдата-новобранця до самого верху, тобто до легата. Починаючи з 3549 року легіонери Першого перестали дивитися на походження свого командира, та навіть плебей міг стати поважним легатом доклавши титанічних зусиль. В середині легіону панує мериторкратія, що робить його доволі ефективним, хоч інколи командування конфліктує з деякими сенаторами, які мріють залучити своїх непутьових синів в Перший селларський, звісно на правах командира.

Легіон постійно переформовувався, декілька разів ледь не зазнав розгрому, звісно мав і поразки, але незважаючи на це, досі має репутацію легендарного легіону, який проклав шлях становленню Імперії.

### Нинішні командири:

Легат — Гай Квінтілій Церрон

Трибун Августиклавій — Юлій Каталонії

Трибун Латиклавій — Фізорос Темперіс

Префект табору — Кайфас Тісерін