Skapelseberättelsen

I början, i den tid som var då, skapades världen av ursprungsguden Ao. I nattens sjö drev världen omkring, tom och livlös. Från skapelseväven föddes ursprungsvarelser, primorder Dessa elementens titaner drogs till världarna som gudarna byggde.

Sehanine och Lolth skapade havet, och skiljde ljus från mörker. Det dröjde inte länge förrän primorden Kossuth, flammornas herre och elementareldens primord, satte fyr på havet. När havet brunnit klart hade jord och landmassor kommit till.

Fler primorder föddes ur resterna av skapelseväven, fler gudar skapades eller dimensionsvandrade till världen från andra existensplan. Dispyt uppstod mellan gudarna, den skapande kraften, och primorderna, den förändrande kraften, om vem som verkligen skapat jorden och havet.

För att visa vem som var den mäktigaste skaparen utmanade de varandra att skapa fler och bättre ting i världen. Gudarna blåste liv i världen, skapade träden och växterna, djuren, fåglarna och fiskarna. Primorderna rev upp fåror i jorden och skapade floderna och bergen. Deras elementarkrafter skapade stormarna, isarna och öknarna.

Världen var ny och i ständig förändring, men efter eoner av våldsam omkastning svalnade så sakta världen av och befästes.

### **Skymningens tidsålder**

år 24500 f.O. till år 8100 f.O.

Corellon skapade i början av skymningens tidsålder högalverna, Moradin skapade dvärgarna och Zibelth gav uppkomst till rasen Goliath. Dessa intelligenta raser levde och utvecklades jämsides. Sten och trä var deras verktyg och civilisationer slog sakteliga rot i bergen och i skogarna.

Dessa dödliga folkslag verkade kunna ta kontroll över världen, något som primorderna inte kunde acceptera. Primorderna bedrev krig mot gudarnas folk, skapade revor ur vilka demoniska väsen vällde ut och drog så även åt sig uppmärksamhet från de mörka gudarna.

Världen stod i brand i ett evigt krig mot onda krafter och demoniska varelser. De till mörkret fallna drowalverna och grådvärgarna Duergar förvisades till underjorden. Jättarna föll i kriget mot de kromatiska drakarna.

Askmolnen skymde solens ljus och värme, krigiska raser som gobliner, orcher och gnolls frodades på ytan och underjorden kontrollerades av Mindflayers, Drow och Duergar. När den lösa alliansen mellan dvärgar och alver föll samman verkade hoppet ute för de goda gudarnas skapelser.

### **Drakarnas tidsålder**

år 8100 f.O. till år 300 f.O.

Då vaknade Platinadraken och till världens undsättning kom de metalliska drakarna. Från natthimlen föll stjärnor mot världen och ur varje nedslag steg en drake upp, redo för strid.

Guden Sabazios skapade människan, Sehanine skapade månalverna. Semele skapade vildalverna.

De dödliga raserna stred tillsammans med metalliska drakar och goda gudar mot demoner, primorder, djävular, kromatiska drakar och andra onda väsen. Mörkret trycktes tillbaka, primorderna fängslades, de mörka gudarna bannlystes och för ett tag rådde fred i världen.

Ur spillrorna från kriget skapade drakarna de drakfödda som sina tjänare och ur de falnande eldarna steg de helvetesmärkta Tiefling. Andra gudar lät fler skapelser komma till världen och så utökades raserna efter hand, allt under drakarnas vakande öga och fasta järnklor i många tusen år.

### **Omstörtningens tidsålder**

år 300 f.O. till år 0

Allteftersom civilisationer kom till, expanderade, utökade sin kunskap och kultur upptäcktes också förmågan att hantera magi. I jakten på mer kunskap, mer makt vände sig de dödliga raserna till det mörker som en gång varit nära att förgöra dem.

Drakarna, världens undsättare och beskyddare, blev nu själva utsatta för en attack iscensatt av förrädiska dödliga som befriat och allierat sig med onda gudar och öppnat barriärer som tidigare hållit mörkret undan.

De mäktigaste väsen som kom att vandra Elara under denna tid kallas Omstörtningens varelser.

Förargade över detta svek, drog sig drakarna tillbaka till stjärnorna eller slumrade in i underjorden och lät människor, alver, dvärgar och andra raser stå sitt kast.

Det dröjde trehundra år av förödande krig och otaliga insatser från gudarnas uppmärksammade och utsända hjältar innan världens länder och folk kunde återigen leva i fred. Städer låg i ruiner och hela civilisationer hade slagits i spillror.

Slutet på denna tidsålder markerar början på den nuvarande tideräkningen och benämns som ”efter omstörningen”.

### **Nya Gryningens tidsålder**

år 0 – 483 e.O.

Primorderna var återigen fängslade, portalerna till de nio helvetena stängda och revorna till avgrundsdjupet lagade. De mörka kulterna jagades bort och ordning återställdes när nya civilisationer växte fram ur askan från en ödelagd värld.

Ett hopp om en bättre värld och en ljus framtid fyller de olika folkens hjärtan. Men vilken ras faller tillbaka till mörkret först? Misstänksamheten mot andra bubblar under ytan.

Bortglömda ondskefulla reliker är begravna i gamla ruiner från en annan tid och någonstans i mörkret vilar förbjuden kunskap, än så länge oupptäckt.