המרגל

## עלילה

גור ואוח מנסים למצוא את המרגל שמסתתר בקרבונקל.

מספר סצנות: **1.**

זמן: 5:00 דקות.

**גור**: מה, אני לא עושה כלום.

**אוח**: בכל זאת, עצור הכל.

**גור**: חבל, בדיוק רציתי להזמין אותך לגלידה עם פצפוצי אורז.

**אוח**: עצור הכל חוץ מהכנת הגלידה עם הפצפוצי אורז.

**גור**: זהו, שחשבתי לשלוח אותך להביא את הפצפוצי אורז לגלידה.

**אוח**: וגלידה כבר הבאת?

**גור**: לא, חשבתי אם אתה כבר הולך להביא פצפוצי אורז תביא גם את הגלידה.

**גור**: למה לעצור הכל?

**אוח**: יש מרגל.

**גור**: איפה?

**אוח**: בתוכנו, מישהו משלנו, מרגל בקרבונקל.

**גור**: צריך לתפוס אותו ולהסגיר אותו מיד לילדה הכי מכוערת בכיתה, מוהר זלימוביץ'.

**גור אוח**: בהה!

**גור**: אין ספק שאחרי שהוא יעבור חקירת שתי ובוקר על ידי שלושה מהסנטרים שלה הוא ישבר. מי זה?

**אוח**: מי זה? זהו, שאני עדיין לא יודע מי זה.

**גור**: אתה יודע מה? יש לי רעיון, אני אשאל את ששון העוזר הבלתי נראה שלנו אם הוא ראה פה איזשהו מרגל.

**גור**: ששון, תגיד לי אתה ראית פה איזשהו מרגל?

**גור**: לא, ששון לא ראה כלום.

**גור**: רגע אחד… אולי ששון זה המרגל.

**אוח**: לא, גור, תקשיב לי טוב, ששון לא המרגל, אני בדקתי אותו והוא לא יודע כלום.

**גור**: איזה מאיפה אתה יודע שיש פה בכלל מרגל?

**אוח**: תקשיב לי טוב, מישהו גילה למלכת הכיתה…

**גור ואוח**: טלי הוד.

**אוח**: המפכלית של היופי, את הסוד הכי שמור שלי.

**גור**: מה הסוד שלך?

**אוח**: שהכינותי פסל בדמותה ואני מקריב לו פגרי יתושים כל בוקר.

**גור**: מה, זה אתה שלקחת את אוסף היתושים הנדיר שלי, איך העזת לקחת לי אותם, אוח?

**אוח**: אל תצ'קלף עליי, אתה היחידי שידעת על הסוד שלי, אני יודע שאתה סיפרת את זה לטלי הוד כדי לחננן בעינייה.

**גור**: אתה כבר כזה חנון שאתה בלתי חנין.

**אוח**: תירוצים עליך שמשון, תודה שאתה המרגל, תודה, תודה, תודה.

**גור**: לא מודה.

**אוח**: לא מודה?

**גור**: לא, לא מודה.

**אוח**: אוקיי, אם זה לא הולך בטוב זה ילך ביותר טוב.

**גור**: וואו!

**אוח**: קום, סדר את עצמך.

**אוח**: איפה היית אתמול בין השעה רבע לשלוש לשתיים ארבעים וחמש?

**גור**: אני לא עונה על אף שאלה ללא נוכחות העורך דין שלי ו/רמי השפמנון המשובץ.

**אוח**: כן? יש לך מזל שנפלת על המשמרת של החקירה שלי ולא על המשמרת של החקירה של ששון, כי ששון הרבה פחות סבלני ממני, אז אם אתה לא רוצה שאני אקרא לששון כדאי שתתחיל לזמר. ששון!

**גור**: לא לא… בסדר בסדר, אני אזמר, אני אזמר.

**אוח**: קדימה, תתחיל לזמר.

**גור**: ♪ אלה חמדה ליבי ♪, רגע, מי זאת החמדה הזאת? אולי היא המרגלת.

**אוח**: סליחה, אני שואל פה את השאלות, וחוץ מזה חמדה נקייה, בדקנו אותה יש לה אליבי מושלם, אתמול ברבע לשלוש היא בדיוק שרה ♪ אל המעיין! ♪

**גור**: ♪ אל המעיין ♪

**אוח**: סליחה, אל תענה לי כשאני שר אליך.

**גור**: סליחה.

**אוח**: עכשיו אני שואל שוב ותענה לי טוב, איפה היית אתמול בין רבע לשלוש לשתיים ארבעים וחמש?

**גור**: בסדר, בסדר… שיחקתי.

**אוח**: עם מי שיחקת?

**גור**: איתך.

**אוח**: מישהו ראה אותכם משחקים?

**גור**: לא, אף אחד לא רוצה לשחק איתנו, והיינו פה לבד.

**אוח**: אוקיי, אז אתה אומר לי ששיחקת עם איתי, אתמול ברבע לשלוש ואף אחד לא ראה אותכם משחקים?

**גור**: מה זה, אוח? מה זה החקירה המעצבנת הזאת, אולי נעשה הפסקת גלידה?

**אוח**: מה, יש גלידה?

**גור**: לא, אבל חשבתי אם כבר עושים הפסקה, אז תקפוץ להביא גלידה.

**אוח**: שב, אין גלידה בחקירה, מה זה צריך להיות? מה זה ההתנהגות הזאת? אוקיי, אני רואה שאין ברירה, אנחנו חייבים לחבר אותך למכונת אמת.

**גור**: מה?

**אוח**: שים לב, אני עכשיו שואל אותך שאלה ומדגדג אותך בו זמנית, אם אתה צוחק, זה אומר שאתה מצ'קלף.

**גור**: דיי אוח…

**אוח**: הנה, אתה רואה שאתה צוחק? עוד לפני שאפילו שאלתי שאלה, זה מראה שהצ'יקלוף אצלך זה Built-in, קדימה, האם אתה מודה?

**גור**: דיי דיי, אני מודה, אני מודה, אני מודה, זה הייתי אני, זה הייתי אני שהדביק עליך את השלט "אני חמור"

**אוח**: מה?

**גור**: כן…

**אוח**: אתה הדבקת עליי את השלט הזה?

**גור**: כן, איך הסתובבת איתו שבועיים על הגב, כי אתה אף פעם לא מחליף בגדים וגם הולך איתם לישון.

**אוח**: אוקיי, בזה הודת, עכשיו תודה שאתה סיפרת לטלי הוד על הפסל שהכנתי בדמותה, תודה, תו… מה זה?

**אוח**: הלו?

**הפקידה מהמתנ"ס**: שלום, אוח?

**אוח**: כן, מהר, אני באמצע חקירה.

**הפקידה מהמתנ"ס**: זה הפקידה הנחמדה מהמתנ"ס, שכחת פה איזה פסל מלא יתושים שכתוב על זה "של אוח, פסל של טלי הוד אהובתי, שאף אחד שלא יסתכל" טוב, אז הסתכלנו והיה מלא צחוקים, אתה רוצה לבוא לקחת את זה או שאני אזרוק את זה לביוב?

**אוח**: אני אבוא לקחת את זה.

**גור**: איזו תדהמה.

**אוח**: נכון תדהמה?

**גור**: כן, הואשמתי על לא עוול בחפתי.

**אוח**: טוב, אז מה נעשה עכשיו?

**גור**: בוא נעשה שיגועים על המורה לימונה!

**אוח**: שעה: 17:07, גור מתכנן שיגועים על המורה לימונה.

**גור**: מה זה, אוח, מה אתה עושה?

**אוח**: לא, סתם, לא עשיתי כלום.

**גור**: לא עשית כלום?

**אוח**: כן.

**גור**: אתה יודע, אוח?

**אוח**: מה?

**גור**: יש לי הרגשה שיש פה שטינקר בקרבונקל.

**אוח**: באמת?

**גור**: שב מיד!

**אוח**: וואו.

**גור**: תגיד לי מה עשית אתמול, אה? ששון תביא את המלקחיים.

**אוח**: עזוב, עזוב אותי…