Aarnikotka

Aarnikotka eli griippi on suuri vuoristoilla elävä olento, jolla on sekä kotkan että leijonan piirteitä. Ne symboloivat usein voimaa, älykkyyttä, rohkeutta ja johtajuutta, ja se on hyvin yleinen näky erilaisissa vaakunoissa.

## Koko ja ulkonäkö

Aarnikotkat ovat suuria petoja, joiden säkäkorkeus on noin 100-120 cm. Niillä on leijonan takaruumis ja kotkan jalat, pää sekä siivet. Värityseltään ne ovat useimmiten takaruumiiltaan vaaleanruskeita ja eturuumiiltaan tummanruskeita. Pää on usein valkoisten sulkien peitossa. Joskus harvoin on myös tavattu albiinoaarnikotkia, mutta virallista tietoa näistä ei ole.

Vaikka aarnikotkan yksi tärkeimmistä tuntomerkeistä ovat kotkansiivet, saattaa joskus harvoin syntyä myös siivettömiä aarnikotkia, joita kutsutaan Alceiksi. Alcit ovat usein ihmisten keskuudessa enteitä jostakin suuresta ja hyvästä.

Aarnikotkan kynsillä on lääkinnällisiä ominaisuuksia ja ne ovat hyvin arvokkaita ja etenkin velhojen ja haltioiden keskuudessa hyvin haluttuja. Myös aarnikotkan sulka on lääkinnällisesti merkittävä, sillä oikeissa käsissä sillä saatetaan parantaa sokean näkökyky.

## Levinneisyys ja elinympäristö

Aarnikotkat viihtyvät kaukana ihmisasutuksesta ja valitsevat suuren kokonsa vuoksi pesimäpaikoikseen vuorten laelle, kaatuneiden puiden suojaan tai tilaviin luoliin rakennettuja pesiä. Ne ovat hyvin taitavia piilottamaan pesänsä, vaikka niillä ei suurten lohikäärmeiden lisäksi ole juurikaan vihollisia.

Koska aarnikotkat ovat suuria ja voimakkaita oentoja, jotka kuluttavat runsaasti energiaa, on niiden kanta melko pieni. Ne ovat hyvin reviiritietoisia, ja vieraan aarnikotkan sattuessa toisen reviirille ja liian lähelle pesää, joutuu paikalle eksynyt yksilö usein tapetuksi.

## Elintavat ja käyttäytyminen

Aarnikotkat ovat yksiavioisia olentoja. Jos sen kumppani kuolee, ei aarnikotka yleensä ota uutta kumppania edellisen tilalle, vaan se jatkaa elämäänsä yksin. Ne voivat elää jopa 150 vuotiaiksi ja munivat hedelmällisessä iässään, eli 30-120 ikävuoden välillä neljäntoista vuoden välein. Kerralla munia tulee yhdestä kolmeen kappaletta. Kuoriuduttuaan nuori aarnikotka elää vanhempiensa ja sisarustensa rinnalla hedelmällisen ikänsä saavuttamiseen saakka, jonka jälkeen se lähtee etsimään itselleen kumppania ja omaa pesäpaikkaa.

Pesäpaikan valintaan vaikuttaa moni asia. Pesän pitää olla suojaisassa paikassa, poissa näkyviltä sekä suojassa auringolta. Lisäksi aarnikotkat ovat kiintyneitä metalleihin ja jalokiviin, joten ne valitsevat pesäpaikakseen mielellään alueen, jossa esiintyy esimerkiksi kultaa jota suojella.

Käytökseltään aarnikotkat ovat aggressiivisia, ja ne suojelevat nuoriaan hyvin raivokkaasti. Niiden tiedetään hyökkäävän tunkeilijoiden (useimmiten ihmisten) kimppuun suojellakseen perheitään, mikä liittyy vahvasti niiden leijonan juuriin. Saalistajana aarnikotka on hyvin kärsimätön ja nopealiikkeinen, ja se hyökkää usein varsin suoraan saaliinsa kimppuun. Ne lentävät usein kolmenkymmenen kilometrin matkoja päivittäin ruokaa etsien. Sekasyöjinä ne syövät erilaisia marjoja, pieniä eläimiä kuten rottia ja karjaa sekä nuoria lohikäärmeitä. Erityisesti hevoset ovat vaarassa aarnikotkien läheisyydessä, sillä ne ovat luontaisia vihollisia.