Erik

Erik va ser un membre de la Companyia 44 mercenària de La Cadena.

## Origens

Erik va néixer el 5è dia del cinquè més d'estiu de l'any 2558 a la capital del 4t Sheev, Kuavian.

Va ser criat únicament per la seva mare, Andreaa, una aventurera que es guanyava la vida venent la seva experimentada espasa. Els dos viatjaven molt i això va permetre al noi poder apreciar el divers que era el món, conèixer a molta gent i aprendre de tots els amics d'armes de la seva mare. Ell que moltes vegades convivia entre ells, els idealitzava i els veia com a gegants que el defenien de tot el que pogués passar.

Mai es quedaven molt temps en un lloc. Erik va començar a veure el món des de ben petit i va viure en llocs molt diferents. Normalment, la seva mare, intentava deixar al seu fill en una parròquia, església, taverna, comuna o institució per així poder anar-se'n de missió tranquil·la. Erik va viure, amb freqüència, dins de molts diferents ambients eclesiàstics i es va impregnar de les seves idees. Va estar en petits monestirs amagats en els infinits prats de Gobral fins a grans esglésies, com la de Mons-terrat, a la immensa serralada de Gorondral, on va conèixer escolanets de la seva edat als quals va voler unir-se sense resultat. Encara que rebia ensenyances de tots els llocs, va ser la seva mare qui es va encarregar majorment d'educar-lo. Li va donar moltes lliçons al llarg de la seva vida, però les més importants van ser dos:

* La primera, ell havia d'aprendre a combatre tot sol, ja que ella no podria protegir-lo dels perills que aquest món amagava indefinidament.

* La segona era que ell s'havia d'encarregar també de protegir els seus amics i els indefensos d'aquests mateixos perills, ja que no tothom tenia la sort o les capacitats de poder protegir-se sense ajuda. Si així ho feia, amb sort no acabaria sol com ella.

Per això, Aandreaa, va entrenar exhaustivament al noi. El feia entrenar cada dia, matí i tarda, sense pràcticament parar, només descansant els dies en els quals ella era cridada de missió. Preparava al seu fill tan física com mentalment i amb altres guerrers a part d'ella. Amb el temps Erik es va acostumar a rebre cops, ferides, a ser colpejat i llençat, però mai va deixar d'entrenar. Molts pensaven que aquell entrenament mataria al noi, que Aandreaa no estava feta per ser mare i que l'hi haurien de treure al seu fill, però Erik era feliç. El noi va aprendre a protegir-se a ell mateix i per això es va especialitzar en el ús de l'escut quasi exclusivament i fins a un punt d'una mestria divina.

Però durant l'entrenament Erik es negava a fer mal als altres i per ell era impensable arribar a matar a algú encara que fos en defensa pròpia, però com no incomplia cap de les ensenyances de la seva mare, aquesta no va voler pressionar-lo. Orgullosa per la valentia i convicció del seu fill, li va regalar pel seu 14è aniversari el seu propi escut, un fet d'una fusta especialment lleugera, però més fosca que ajudava al noi a poder dedicar els seus esforços en portar la seva armadura més pesada.

## Pàs per Prienne

Els anys van passar, i els dos es van assentar a la capital del Ducat de Prienne. Allà van ser acollits per la parròquia local i van començar a viure, per primer cop, en un mateix lloc durant un pariode més llarg de temps. Allà Erik va aprendre la vida en monotonia. El poc temps lliure que tenia el dedicava a treballar i ajudar a les feines de la capella. En aquell lloc va fer molts bons amics entre els nens que hi vivian.

Entre ells va conectar especialment amb en Parker, al qual veia com un germà gran i model a seguir, però a la vegada volia competir constantment amb ell, Mara, la noia més forta del lloc que el defensava dels abusadors i que tenia una gran tenecitat que li recordava a la seva mare, i Ginny, la noia més llesta i hàbil del lloc, a la que veía com la seva germana petita que havia de defensar i la qual era la millor profesora que mai havia tingut.

   Tots ells compartien el somni de ser en algun moment herois molt famosos i reconeguts. Lorel, el clergue encargat de la parròquia, va obrir les seves portes als pares dels nens i els va acollir com si dels seus fills es tractes. Ell va decidir ensenyar el camí de Relic a Erik, ja que veia que el noi tenia una gran quantitat de bondat dins seu i en les seves accions. La seva mare, al veure el camí que estava seguint el seu fill, es va quedar alleujada i alegre de que hagués après la lliçó de no seguir els seus errors.

El temps va anar passant. El que havia començat com un somni compartit, de mica en mica, es va anar convertint en una idea que no abandonava al intrepit grup de nois. Potser per això o per la falta d'activitats, el grup va decidir que si volian ser herois no tenian temps a perdre i van començar a organitzar-se. Amb el sobrenom d'Advertidors, es van proposar solucionar tots els problemes que la gent de Prienne tingues. Rapidament els nois es van veure abrumats per la continua presencia de problemes a les barriades. Impotents van decirdir començar a realitzar ajudes a petita escala, però no van trobar la manera de fer-se famosos.

Andreaa, cada cop més freqüentment, era cridada a més i més missións i, a cada missió, Erik es preocupava més i més. Al final, el noi va decidir que protegiria a la seva mare costes el que costes. Com ella l'havia ensenyat, si ell no ho feia llavors no ho faria ningú. Erik va començar a acompanyar a la seva mare a les missions. Principalment es va dedicar a cobrir l'esquena amb el seu escut. En una missió en concret, el patro de la seva mare, un noble... (falta acabar)

Malauradament, els pitjors malsons del noi es van complir i, un fatídic dia, la seva mare va ser ferida de molta gravetat i va ser afectada per una enfermetat magica. Impotent i veient que la seva mare es moria davant seu, va voler fer-li costat fins al final. Erik va sentir odi dins seu per primera vegada. Amb les seves últimes energies, aquesta,

va confessar-li que el seu pare no havia mort, sinó que no sabia de l'existència del seu fill. Li va dir que el busques al seu poble natal, al nord-est d'Argos, a Berdath i li va confessar que es deia *Darkglow*.

## Pàs per La Cadena

Al final, després de demanar-li durant molt temps, va convèncer a Lorel que l'acompanyés en el viatge per trobar al seu progenitor. Ràpidament, els seus amics es van afegir a la seva travessia. La seva aventura els va portar per una llarga ruta fins Berdath, allà els van fer saber que el *Darkglow* al qual buscaven ja no vivia allà, sinó que s'havia anat de viatge a provar sort. Però, el grup va tenir la sort que un grup de mercenaris no feia molt havien passat per allà i havian portat la notícia que el pare d'Erik s'havia allistat a la companyia mercenària gobrense de La Cadena, concretament la Companyia 44.

Allà es van integrar ràpidament i van fer molt amics, però ningú es va mostrar com el seu pare. Però els advertidors no es van rendir tampoc i van decidir seguir allà fins a trobar el que buscaven. Mentrestant van realitzar diverses missions al servei de L'Emperador:

### Missió 210217.I - Com estel·les a la mar

En la seva primera missió, li van encarregar la vigilància del carregament d'un vaixell. Els seus companys es van adonar que la ruta era perillosa i que el contractador era estrany. El temps va passar i uns vaixells pirates els van assaltar, aquests eran la tripulació de la mateixa reina pirata Elhara. Abans d'entrar en combat la pirata va desvelar que Milly, una companya d'alt renom i filla del líder, estava passant li informació, aquesta va defensar-se amb un discurs emotiu, explicant que ho feia per escalar dins la Cadena i així evitar que utilitzessin als seus companys de carn de canó. Això va emocionar profundament al jove Erik. Llavors Elhara va atacar, però el grup va resistir i van obligar a fer que aquesta invoques a la seva bèstia marina monstruosa. En aquell moment, veient-se condemnats a mort, el grup va ser salvat per Milly.

Desprès d'aquella missió la noia es va veure obligada a fugir, però Erik va jurar internament que continuaria la causa de la seva companya i es convertiria en el líder de la Cadena.

### Missió 210320.l - Assalt complet contra el Leviathan

Erik és enviat a vigilar a uns vaixells mentre les marines de Gobral i Argos combinades intentaven acabar amb la bèstia d'Elhara. Però durant la vigilància el grup va veure a la mateixa Elhara fugir del lloc. Erik empeny al grup a anar per ella recordant el mal que l'hi havia causat a Milly. Van perseguir-la i van assaltar el seu vaixell. Al principi, el combat va estar molt ajustat i va estar a punt de decantar-se a favor dels mercenaris, però quan es van adonar que no tenien res a fer i fugien, la pirata va invocar a la bèstia perquè els ataques. Van ser capturats. Elhara els va torturar amb maldat i menyspreu, l'hi va treure un ull a Raba, va trencar el genoll i tallar-l'hi un dit a Kosmos i a Erik li va arrancar l'índex. Però Nimhora, l'ex-mà dreta de la pirata, la va trair i els va rescatar. Però no tot va ser dolent, durant la refrega contra la mateixa pirata Elhara, Erik es va trobar la bossa de Kosmos, en la que posava *Darkglow* i va saber que per fi havia trobat el seu lloc al món una altra vegada.

Kosmos va ser un gran pare, no va semblar enfadat o descontent amb el descobriment de l'existència del seu fill, sinó que el va protegir del despistat món de la Cadena. L'hi va explicar com comportar-se, com tractar als Instructors i, al treballar a la Sarthos O'choa, li preparava menjar per les missions. Kosmos empenedit per haver-se perdut l'infancia del seu fill, un dia li va regalar la armadura completa que havia demanat a la Fundició després de que Elhara els hagués robat les perteneces a ell i a Erik

### Missió 210417.l - L'aigua a la pedra

Lorel, decideix realitzar una missió amb els seus néts, Parker, Erik, Mara i Ginny. La missió consisteix a arreglar el greu problema de sequera que pateix un poble que estan patint els seus habitants. Els quatre joves, que volen ser herois com els de les històries que el seu avi els explica, semblen una mica decebuts per la missió, però el grup marxa de la base de la Cadena disposat a resoldre el problema del poble. Allà el grup descobreix que la gnoma encarregada del subministrament d'aigua havia empresonat a un elemental d'aigua que ara s'havia alliberat i el grup es va veure obligat a lluitar i acabar amb l'elemental. *Els Advertidors* per això se'n van anar amb regust agredolç per no haver pogut ajudar a la gent del poble.