Slatko-kisela lignja/Scenarij

Ovaj članak moramo popraviti tako da prati Spužvopedijin stil. Pomozite Spužvopediji tako da doradite ovu stranicu!Molimo vas da maknete ovu poruku kad popravimo članak.

Epizoda počinje u Rakovoj poslastici, gdje Spužva Bob peče rakburgere i pritom svira, a rakburgeri počnu zviždati zajedno s njim. Spužva Bob im počne dirigirati špahtlicom i sve se čini sjajno, ali se zatim pojavi Kalamarko.

Kalamarko: Spužva Bob, kakva to grozna buka dolazi odande?

Spužva Bob: Samo mala harmonija uz grill, Kalamarko. Svi znaju kak kuhanje i glazba idu zajedno kak... jedenje i slušanje.

Kalamarko: Ti ne bi prepoznao pravu glazbu ni da se pojavi i udari te u glavu.

Spužva Bob: Hej, to se jenput dogodilo Patriku. Slušal je nekakve hard rockere... (Smije se.) I imal je kvrgu na glavi...

Kalamarko (ljutito): Nije me briga! Ako te zanima što je prava glazba, onda pusti te rockere i poslušaj ovo. (Kalamarko počne svirati klarinet, na što svi kupci pobjegnu van vičući i držeći uši začepljene. Pojavljuje se g. Kliještić i uzima Kalamarku klarinet.) Hej, vratite mi to! Bio sam na codi!

Kliještić: Da, tvoja coda utječe na moju kvotu. Ovaj prodorni zvuk tvoje riba-flaute je otjera moje pare, znaš?

Kalamarko: Riba-flaute?

Kliještić: Pa, ne znan ja, kako su i' zvali.

Kalamarko: Nitko od vas slaboumnika ne bi prepoznao glazbeni talent ni kad bi se pojavio ovdje i udario vas u lice.

Spužva Bob: Hej, i to se jenput dogodilo Patriku!

Kalamarko (izlazi iz Rakove poslastice): Nitko od vas ne prepoznaje pravog glazbenika kad ga vidite! Nitko od vas, čak ni... nema nikoga. Stvarno, nema nikoga. (Vidi se Plankton kako špijunira Kalamarka kroz veliki dalekozor.)

Plankton: I dalje to radi, Karla. Karla?

Karla (dolazi): Tko što radi?

Plankton: Onaj mršavi, bisan je i dere se ispred Rakove poslastice već pola ure, e. Maše rukama i skače ka životinja. (Gleda.) O, sad je presta, slomija se i sidi na tlu plačući. Karla! (Vidi se Karla kako gleda neku sapunicu. Okreće se kad čuje da je Plankton doziva.)

Karla, sad mi je po prvi puta sinulo!

Karla: Što, žice koje si spajao?

Plankton: Ne, računalni mozgu. Mršavi je možda cilo vrime bija moj put do tajne formule. Kad dela u Rakovoj poslastici, sigurno zna tajnu formulu, e.

Karla: Upozoravam te protiv toga.

Plankton: Prekasno. (Scena se mijenja i vidimo Kalamarka kako zalijeva biljke u svojem vrtu. Plankton mu prolazi zviždući, a zatim se nakašlje i pročisti grlo.)

Kalamarko: Tko je to rekao?

Plankton: Odi doli! Ja san samo nevini prolaznik koji ima potrebu zaustavit se kako bi ti reka da imaš čaroban vrt.

Kalamarko: O, stvarno?

Plankton: A, e.

Kalamarko (ljutito): Pa reći ću ja tebi nešto. Znam točno tko si ti i što radiš ovdje.

Plankton: A, znaš?

Kalamarko: Nećeš me nagovoriti da jedem u Prijateljskoj kantici bez obzira na popust.

Plankton: Pa, ovi, nije baš da san mislija, nego... (Kalamarko ga polijeva vodom i on odlazi nošen valićima.) Ma daj!

Kalamarko: Bezobraznik. (Scena se mijenja i vidimo Kalamarka kako izlazi van.) Ponovo ti! (Vidi se Plankton kako drži paletu i kist u ruci te slika nešto na platno plavom bojom.)

Plankton: Nadan se kako ti ne smeta šta slikan na tvon posjedu, jer svitlo odi je baš lipo u ovo doba dana, e.

Kalamarko (uzdahne): Da, pa stvarno. Vidiš.

Plankton: Da, e... (Ne stiže dovršiti rečenicu, jer ga Kalamarko polijeva vodom, te ga ona odnosi zajedno s platnom.) Nisi kupija priču, a?

Kalamarko: Ne. (Scena se mijenja i vidimo Planktona kako kuca na vrata Kalamarkove kuće.)
Plankton: Alo, kume! (Vrata se zalupe.) Kalamarko! (Vrata se zalupe.) Besplatno čišćenje! (Vrata se zalupe.) Popisivač stanovništva! (Vrata se zalupe. Idući put vidimo Planktona obučenog kao djevojčicu.) Dobar van dan, bi li tili kupit kekse od izviđačice, e? Au! (Scena se mijenja i vidimo Planktona u Prijateljskoj kantici kako nešto izvodi s ljepilom i cijevima.

Karla: Planktone, što to radiš?

Plankton: Ništa šta se ne more napravit s malo ljepljive trake i kirurških cijevi. (Scena se mijenja i vidimo Kalamarka kako u rano jutro izlazi iz kuće po novine. Plankton je okružen cijevima i jedna zapne.) Njaa! (Lupi ga u glavu.) Au! Triba san uzet čistač cijevi. (Okreće se Kalamarku.) Zdravo, ja san tvoj izgubljeni rođak, moren dobit tajnu formulu? (Kalamarko ga udara nogom i on odleti van, a zatim sleti i počne mrzovoljno hodati.) Baš si ugostija člana obitelji...

Spužva Bob: Bok, Plankton, lijepa haljina.

Plankton: Miči mi se s puta, Spužva-mozgu.

Spužva Bob: Čul sam kak se ti i Kalamarko igrate lupanja vratima, pa me zanima ak se smijem ja priključiti. (Plankton plače.) Nemoj se plakati, Plankton. Lupanje vratima se lako igra, ali teško je pobijediti.

Plankton: Niti jedna moja taktika nije urodila plodom. Ne moren ga zadivit nikako!

Spužva Bob (zamišljeno): Da vidimo... Ak stvarno želiš zadiviti Kalamarka, probaj razgovarati s njim o glazbi.

Plankton: Glazbi?

Spužva Bob: Da, pogotovo njemu najdražoj vrsti glazbe, njegovoj.

Plankton: Au, tako znači... (Zlobno se smije. Scena se mijenja i vidimo Kalamarka kako uzima klarinet i stavlja notnu listu na stalak i vidimo Planktona među notama.)

Kalamarko (ljutito): Ne ponovo!

Plankton: Čekaj, nemoj me zalit! Doša san čut tvoju glazbu! Umiruje misto na kojem bi moja duša bila, kad bi je ima, jel...

Kalamarko (zbunjeno): Jesi li siguran da si kod prave lignje?

Plankton: Da, siguran san, kako ne bi bija siguran, naravno da san siguran, sigurnost,
vidi, vidi, vidi. Sviraj za mene, napuni moje ušne kanale zvukovima slatke, slatke čarolije. (Trepće.)

Kalamarko (veselo): Napokon, netko cijeni moju genijalnost! Svirat ću za tebe, moj mali kiklopu. Svirat ću tako profinjeno da će me i sam Neptun čuti sa svog trona... ili na čemu god sjedi.

Plankton: U, o... ča je lipo, e. (Kalamarko počinje svirati, a Planktona zvuk iritira i čepi si uši.) Auuu, gospe mi Afrodite, oće prestat ovo, jaoooo! (Kalamarko napokon prestaje svirati.)

Kalamarko: Pa, kako ti se ovo svidjelo?

Plankton: Divna je. (Kalamarko nastavlja svirati, a Plankton uzima paket čepića za uši i stavlja jedne.) Bravo, vuuhhu! (Zviždi i plješće.) Bis! Bis! Još! Da! Još! Još! Hura! (Odlaze na plažu.)

Gustav: Jesi čula to?

Nina Mimi: Nisam mogla ne čut.

Gustav: Grozno je, ajme grozno! (Gustav i Nina Mimi bježe, a Kalamarko prolazi i svira.)

Zaštitar: Ne! Neka prestane! Neka prestane! (Zaštitar se baca u more i kraulom otpliva do
suprotne obale.)

Građani: Buuu! Buu! Luzer! (Gađaju Kalamarka mrkvama i povrćem. Hrvoje baci jednu rajčicu koja pogodi Planktona.)

Plankton: Još! Još! Još!

Kalamarko: Drago mi je što uživaš u mojoj izvedbi.

Plankton: Uživan? Toliko san uživa da bi tija, ovaj... tija bin...

Kalamarko: Htio bi zapjevati?

Plankton: To je rič koju san tražija!

Kalamarko: A jen, a dva, a jen, dva, tri i! (Kalamarko počinje svirati i odjednom se nađu među zvijezdama.)

Plankton (pjeva): ♪ Kržljava mu ruka, nos ka da mu je nateka. Glava mu se sjajna, al' svirka mu je bajna. Sigurno je da je genij, na to se moreš kladit. Ovi čudni plavi tip zna svirat dobar klarinet! (Kalamarko svira sam nekoliko trenutaka, pa se pjesma nastavlja.) ♪Čuti njegovu glazbu, je ka... glazba za moje uši. Njegove melodije proizvode mir duši. Mekušac dok svira, iskustvo je za pet. Ovi smišan plavi tip zna svirat klarinet! (Kalamarko opet svira sam nekoliko trenutaka, pa se vidi vatromet kako eksplodira.) ♪Nitko bolji nije, taj lignjun svira sve! A pitaš li ga kako, reći će...
Kalamarko: ♪ U zglobu tajna je! (Scena se mijenja i vidimo Kalamarka kako svira na nekom pustom polju dok Plankton sjedi na stijeni i zadivljeno ga gleda.)
Plankton: Hura!

Kalamarko: Hvala ti, hvala.
Plankton: Ovi, glazbeni geniju?

Kalamarko: Da?

Plankton: Kad ne diliš svoje pisme sreće i radosti, more te se naći u Rakovoj poslastici, je li tako?

Kalamarko: Nažalost, to je istina.

Plankton: A radiš ondi već neko vrime, je li tako?

Kalamarko: Moglo bi se tako reći.

Plankton: Ovi, ti nevjerojatni glazbeniče... pita san se, šta se stavlja u rakburgere...
daj, podili tajnu.

Kalamarko: O, ja ne radim za grillom, nego za blagajnom. (Odlazi svirajući.)

Plankton (trči za njim): A sigurno si proša pokraj grilla, pa s' bar nešto vidija, je li?
Kalamarko: Ne, ništa nisam vidio.

Plankton (začuđeno): Radiš na istom mistu već dvadeset godina i nikad nisi primijetija sastojke jedinog artikla na meniju? (Ljutito.) Prekini tu komediju, hobotnico. Želin tu formulu i želin je sad odma!

Kalamarko: O, zar ne razumiješ, Planktonu? Zahvaljujući tebi postajem sve bolji i bolji glazbenik.
Plankton: Ae?
Kalamarko: Tvoj stav i poticaji su mi pomogli napredovati u nove glazbene visine. Pogađam tonove za koje nisam ni znao da postoje! (Počne svirati, razbijaju se prozori na nekoj kući.)
Gđa Pufnić: Imamo... (Razbija se prozor škole. Zatim vidimo kako se razbilo staklo na Lovrinom ogledalu i na Luninom helikopteru.)
Luna: Upomoć! Upomoć!
Kalamarko: Zapravo, zahvaljujući tebi, dat ću otkaz u Rakovoj poslastici i postat ću profesionalni glazbenik.
Plankton: Ali onda se nikad neću dočepat tajne formule! (Pobjesni i čepići mu izlete iz ušiju.) Moji profesionalni čepići za uši! Nee! (Baca se za njima, a Kalamarko u taj čas zasvira i Plankton jauče i pokriva uši, te mu na kraju krade klarinet.) Prestani svirat tu đavolju sopilu, ubijaš me!
Kalamarko: Hej! (Trči za njim.) Vrati se!
Spužva Bob: Bok, Kalamarko! Čul sam kak se ti i Plankton igrate lupanja vratima, pa me zanimalo ako bi mogel–
Kalamarko: Plankton je ukrao moj klarinet i moram ga vratiti!
Spužva Bob: Uuu, i ja bi se igral! (Kalamarko i Spužva Bob trče za Planktonom dok ih građani čudno gledaju.)
Plankton: Aaa! Okej, đavolja flauto, vrime je za jedan kruket-grajnd! I to po rukohvatu! (Spušta se po rukohvatu pomoću klarineta i nastavlja trčati smijući se, a Kalamarko i Spužva Bob padnu i prevrću se.)
Kalamarko: Neee!
Spužva Bob: Auč, Kalamarko, kak zabavno!
Plankton: Nikad me nećete uvatit, nikad!
Policajac #1: Okružili smo te!
Plankton: Jeste? (Pojavljuje se drugi policajac.) Ooo...
Policajac #1: Primili smo stotine dojava zbog bučnih glazbenih uznemiravanja, a ti si jedini koji držiš glazbalo!
Plankton: A, čekajte, a... ja nikad nisan vidija ovi instrument prije...
Spužva Bob: V pravu je, gospon policajac, on nikad– (Kliještić mu začepljuje usta.)
Kliještić: Polako, diečko, pusti pravni sustav da ide svojim tokom.
Policajac #1: Čuvaj glavu! (Ubacuje Planktona u policijski auto.)
Plankton: Nee! Molin vas! Karla, upoomoć!
Policajac #1: O, nećeš to tribat tamo di ideš. (Baca klarinet na pod. Čuje se sirena, a policijski auto pregazi klarinet.)
Spužva Bob (drži klarinet): Uh, ovo je dobro prošlo, a, Kalamarko? Skoro ti je vkral klarineta... (Klarinet se razbije i padne.)
Kalamarko: Ponovno, mrzim ljude. (Epizoda završava.)