Findalen

### Další jména

*Finarfinion* (elf. syn Finarfina), *Narwaehto* (elf. Rudé kopí), *Kalcolindo* (elf. Nositel hvězdného svitu, Světlonoš)

## Vazby

### Spojenci

Svatopluk, Mardug, Brugo, Lirael (družiníci), Harathrien † (mentor)

### Předměty

kvalitní kopí, Harathrienův meč, dřevěná replika medailonu cynderionských rytířů, 2× Azraelův komunikační kámen, Cynderionská zbroj

### Organizace

Cynderioni (dříve uklízeč), Aedelas (poddaný)

## Statistiky

###  Základní povolání

*bojovník* 5, *zaříkávač* 3, *mastičkář* 1

### Zvláštní schopnosti

Vznešenost, Rodová zbraň (rasová), Gladiátor, Kruhový sek, Přečtení soupeře, Osobní stráž, Cit pro zbraň (*bojovník*), Knihomol, Povolávač, Divoký talent (*zaříkávač*), Vyjednavač (*mastičkář*), Pán ohně, Dračí dech, Věčný žár, Magický štít, Plamenné peklo, Společnost démonů (*čaroděj*), Úsvit (*paladin*)

## Status

### Status

Živý

***„Existují písně, které přináší zahálku, a Písně, které vytváří hodnoty. Nemusím ti snad vysvětlovat, kterým Písním by ses měl věnovat.“** - Merisiel, Findalenova sestra*

## Popis:

***Počáteční koncept postavy:***

Findalen vyrůstal na písních o hrdinských činech rytířů slavného elfího cynderionského řádu. Zná zpaměti *Píseň o Gilthanasovi, Píseň o Miruviel*, stejně jako *Píseň o Talsianovi a Bitvě stromů*. Už jako dítě se tedy rozhodl, že bude následovat cesty svých hrdinů.

   Během dospívání docházelo k čím dál trpčejším střetům s rodinou, která po něm chtěla, aby se vyučil rodovému řemeslu a ovládl magii písní, jimiž se tvaruje dřevo, zatímco Findalen trávil veškerý čas hledáním starých písemností, kronik a nauk. Už v raném věku projevoval intelektuální nadání, které pragmaticky orientovaná rodina nebyl s to plně ocenit. Ačkoliv jako elfí řemeslníci oceňovali význam krásy a jejich řemeslo bylo zároveň uměním, ačkoliv rozuměli harmonii, estetice a dalším oborům vědění, které nejsou nutně „pragmatické“, Findalen byl mezi nimi vždy vnímán jako někdo, kdo v lásce k vědění zachází příliš daleko a musí se dostat nohama na zem.

Findalenův otec se jmenoval Finarfin. Prakticky nikdy nemluvil, jeho zvykem bylo doslova utrousit zhruba jedno slovo za rok. Nikdy se nerozčiloval a nevměšoval se do sporů, které s Findalenem vedly matka a sestry. Jednoho dne ovšem přinesl Findalenovi měšec plný peněz a zásoby na cestu. Neřekl mu, na co je má použít, nedal mu žádné instrukce, co svým gestem zamýšlí, ale Findalen pochopil. Na nic nečekal a vydal se do Thingolionu, aby zde v klášteře Cynderionů požádal o výcvik.

Cynderioni Findalenovy peníze přijali, coby ne. A taky jej *přijali do svých služeb*. Bájemi oslepený Findalen si ovšem nevšiml, co to znamená. Byl okamžitě zaměstnán jako uklízeč, nejnižší z nejnižších. Namlouval si, že to je první fáze výcviku, výcvik pokory, a namlouval si to, zatímco mu skuteční studenti arogantně podávali své odpadky, zatímco mu šlechtičtí potomci nosili bahno na podlahu, kterou právě vytřel, zatímco se mistři na něj nebyli schopni podívat bez odfrknutí. Namlouval si, že je studentem, zatímco se ostatní v hedvábných robách učili meditaci, a namlouval si to i tehdy, když na cvičiště dostal přístup pouze proto, aby zde vytrhal plevel mezi kameny prastaré mozaiky.  Tři roky nevyslovil jiná slova než „*děkuji*“ a „*jak si přejete*“. A po třech letech navštívil velmistra řádu a požádal jej, zda by mohl být vedle pokory vyučován i v dalších předmětech.

Velmistrovi zaskočilo a velmi jasně Findalenovi vysvětlil, že je pouhý pomocník. Dal mu najevo, že není a nikdy nebude dostatečně vznešený, aby mohl sloužit Bílému plameni. Vysmál se mu, ponížil jej a zničil jeho sny. Ve Findalenovi vzplála krev jako nikdy předtím – vyběhl na hlavní thingolionské náměstí, postavil se na rám kašny a začal hlasitě a s hněvem kázat o pokrytectví cynderionských rytířů. Mluvil tak otevřeně a s takovou záští, že bylo jasné, že rytíři za tohle budou požadovat jeho popravu. Toho si byl velmi dobře vědom Harathrien Dal’Riatha, slepý harfeník, který v Thingolionu dožíval svá dlouhá léta. Strhl chlapce z kašny a vzal jej k sobě domů. Tam rychle chlapci zabalil cestovní potřeby a spolu s ním opustil město dřív, než bude předveden k soudu. V Thingolionu je na Findalena do dnešních dnů vydán zatykač a hrozí mu trest smrti za hrdelní urážku vznešeného řádu cynderionských rytířů.

Harathrien byl zvláštní chlapík. Byl to prostý muž, nepříliš vzdělaný, neurozený, nejlepší léta měl za sebou. Označoval se za harfeníka, ale jeho hra byla průměrná, zkušená, ale bez talentu. Měl dost peněz na to, aby mu je ostatní mohli závidět, a vlastnil archaickou zbroj. A měl známosti. O své minulosti mluvit odmítal, ale rád mluvil o Findalenově budoucnosti. Navštívil s ním všechny odloučené svatyně a pomáhal mu studovat mozaiky, reliéfy a kroniky v nich obsažené. Zaplatil mu setkání s elfími mudrci, druidy a věštci, kteří chlapce brali na snové výpravy, kde mohl rozmlouvat s duchy o historii a filosofii. Instruoval jej v umění boje, ačkoliv sám byl už tak křehký, že ani nedokázal tasit svůj prastarý meč, jenž zarezl ve zdobené pochvě.

Harathrien sám vzdělání neměl, ale měl moudrost let a zkušenosti. Po večerech v divočině, u ohně, hnětl Findalenovo ponížení a vztek, přetvářel je v rozhodnost a vytrvalost, a nakonec mladíkovi vrátil jeho sen – jen proto, že se cynderioni nechovají jako bájní rytíři, neznamená to, že jejich ideály jsou neplatné. Findalen pořád může být pohádkovým rytířem, i bez formálních řádů, medailí nebo uznání mužů, jejichž srdce jsou menší než to jeho.

Harathrien nakonec zemřel. Zatímco byl Findalen u druidů, aby mu předali své vědění o mystických silách světa, zůstával Harathrien v lidské vesnici, kterou sdíral z kůže její zeman. Harathrien se postavil zemanovým násilníkům a v boji skonal. Vraždu cizokrajného elfa nakonec musel vyšetřovat králův vyslanec, jenž odhalil kruté zemanovy praktiky a nechal jej uvrhnout do žaláře. Findalenovi odkázal dřevěný, ručně vyřezávaný medailon, jenž imitoval stříbrné medailony, které se udělují členům cyndarionského řádu, a svůj starý, k pochvě přirezlý meč, se slovy, že jej lze tasit pouze pro spravedlivou věc – to byl Harathrienův oblíbený žert, protože podle něj si skutečná spravedlnost tasení meče nikdy nežádá. Findalen se pak po nějaký čas toulal sám.

## Povaha:

Findalen je tišší, ale ani zdaleka ne tak tichý jako jeho otec. Má osobní charisma, díky kterému se ostatní v jeho přítomnosti mohou snadno cítit příjemně. Umí se veselit, rád pomáhá a je dobrý posluchač. Vyzařuje z něj jakási neuchopitelná vznešenost, které si on sám není vědom, a díky které i hulvátům připadá netaktní chovat se k němu hrubě. Ze srdce se mu protiví okázalé předvádění morální nadřazenosti. Ačkoliv se dokáže nadchnout pro žár boje a odmítá tolerovat krutost a toleranci, hněv mu není vlastní a i ve stresu si udržuje zdání nezúčastněného klidu.

Pod elfí zbrojí z propletených pásů tvrzené kůže nosí dlouhé cestovní roucho s prostými, ale hezkými výšivkami. Vlasy si splétá do copu a dbá na to, aby vypadal upraveně, což je ovšem zvyk pramenící z disciplíny, nikoliv marnivosti. Přes sebe nosí těžký plášť, který toho již hodně zažil, a na rukou má okované nátepníky s rytými vzory – na jednom je jasan, strom, jenž údajně vyrostl z bájného rytíře Talsiana, a na druhém líska, jež vyrostla z rytířky Miruviel.  Svá kopí si vždy omotává dvěma rudými stuhami, jež na předloktích místo nátepníků nosíval Harathrien, a jež mu přinesly jeho přezdívku. U pasu dodnes nosívá starý obnošený meč, který neodkládá ani netasí.

## Cíle:

Findalen se chce toulat krajem, pronikat hlouběji do mystických nauk a žít ideály, o nichž věří, že byly ctěny cynderionskými rytíři z legend a bájí.

## Role v družině:

Findalen se uplatní nejen jako učenec a specialista na nadpřirozeno, ale svým kopím i jako bojovník.

(primární role = učenost a nadpřirozeno, sekundární role = boj)

## Zajímavosti:

Findalen v cynderionské mohyle přísahal, že bude žít ušlechtilými ideály Cynderionských rytířů: "*Vždycky budu jednat čestně, mé srdce zůstane čisté, svým ostřím budu bránit bezbranné, budu stát na straně slabších, vždycky budu říkat pravdu, všechny nepravosti potrestám!*"

## Update:

Když měl zrovna Findalen hluboko do kapsy, nechal se najmout na výpravu zkušeného hraničáře jménem Sokol. Nakonec tak skončil v domově starého hraničáře, v Šeroblatech, kde se svými nově objevenými přáteli zažil mnohá dobrodružství (viz Stíny Šeroblat). Mimo jiné tam také za pomoc při záchraně hokynářova chlapce dostal zvláštní runový kámen, který mu prý z Černé bažiny před lety přinesli nějací lovci pokladů, kteří mířili do Radgastu.

Kámen se v některých situacích choval zvláštně, jakoby vibroval. Stalo se to například v blízkosti oltáře v šeroblatské kapli, když kolem Findalena procházel vědmák Kolgrim, nebo když spolu s Lirael hleděli k mlhou zastřeným ruinám Šeroblatské tvrze. A když pak družiníci rozmlouvali se starým poustevníkem Zbraslavem, kámen Findalenovi poskakoval v kapse, jako šílený! Vznešený elf jej proto důkladně zkoumal a vycítil, jakoby uvnitř něco bylo, jakási esence nadpřirozena, která snad mohla mít i vědomí! Mardugova alchymistická pozorování nakonec vedla ke zjištění, že jde o jeden ze tří legendárních komunikačních kamenů, které za Války černého kamene ke koordinaci dragounských armád vytvořil sám jejich velmistr, Moudrý Gdorij. Findalen brzy cítil, že se kámen probudil a z obavy, aby z toho nevzešlo nějaké zlo, přesvědčil své druhy, aby následovali jeho volání.

   To je vedlo až do Aedelasu, kde v cynderionské mohyle vyšlo najevo, že byla v kameni lapena duše jednoho z Cynderionských rytířů. Ten však nevěděl, kým za života byl, ani proč stále prodlévá ve světě smrtelníků. Findalen slíbil, že mu pomůže najít odpovědi a dojít tak pokoje. Duch s ním splynul a poskytl mu za to část svých znalostí a moci. Od té doby byl Findalen mezi elfy znám jako *Kalcolindo*, Světlonoš, a mnozí se domnívali, že znovu objevil tajemství Bílého plamene (viz Paní lesa). Později se ukázalo, že duše elfího válečníka za života nepatřila nikomu menšímu, nežli samotnému spoluzakladateli řádu Cynderionských rytíř a pánu Zlatého lesa, princi Ashanorovi z Aedelasu, jehož duši prokleli černokněžníci v čele s Kazimírem (viz Král Velimaru).