recursal/Fanatic-Fandom huggingface dataset:
Archibald Campbell, hrabě Argyll

Hlava klanu Campbell v polovině 16. století, syn předešlého hraběte Argylla a Helen Hamilton, sestry vévody Chatellerault, tedy bratranec Nicholase Hamiltona a Barbary Hamilton, Lady Fleming, jakož i bratranec před koleno Muriel Beaton a Davida Beatona.

Jeho dědicem byl mladší polobratr Colin Campbell.
Benjamin Church

Věk: 5

Žije v Cannizaro House. Syn Florence Church a Thomase Rosse Churche.

Bratr Davida Churche, Louisy Church, Harryho Churche, Alberta Churche a Elisabeth Church. Míval také nejstarší sestru Harriet Church, ta byla ovšem na Staré faře zavražděna a velmi se pro ni teď truchlí.

Účastník nenarozeninové oslavy Alice Rose a jedinej užitečnej zdroj informací v celém Churchovic domě. Roztomilé, ale dost drzé a prostořeké dítko.
Abraham Stoker

Věk: ?

Novinář z Dublinu, který je v současné době na návštěvě v Londýně. Je tedy sousedem a známým pana Rossettiho. Když ten vedl skupinku zájemců v noci na hřbitov Highgate k hrobu své ženy, Elizabeth Siddal, Abraham zaslechl jejich domluvy a tajně se přidal. Když byl odhalen, přiznal že ho ty hřbitovy a duchové moc zajímají a velmi ochotně pomohl Sergovi otevřít hrob.

Při následné mele, kdy v hrobě byla nalezená mrtvá Alexa Wilding, Lucy se začala chovat jako Elizabeth a Serge jako Howell, pan Abraham pouze nadšeně opakoval, že o tomhle ještě jednou něco napíše.
Edward VI.

Syn anglického krále Henryho VIII. a sám anglický král, od útlého věku. V dětství byl zasnouben s Marií Stuartovnou, skotskou královnou, ale Skotové nebyli nabídkou nadšení.

Roku 1548, kdy Edward již byl sám králem, Angličané slíbili pomoc protestantskému kazateli Johnu Knoxovi, který zavraždil katolického kardinála Davida Beatona a obsadil hrad St Andrews. Nedorazili včas na to, aby pomohli Knoxovi, ale vyhráli v následné bitvě se Skoty, kde padlo mnoho skotské šlechty, včetně Malcolma Fleminga a George Setona.

Osud Edwardovi příliš nepřál, neb již roku 1553 zemřel. Za svou následnici jmenoval sestřenici Jane Grey, která sdílela jeho protestantskou víru, namísto svých dvou sester, Mary I. a Elizabeth I. Podle jeho přání to ale moc nedopadlo.
Harry a Marv

Věk: 35 a 40

Serge (podává obraz): *Tenhle určitě stojí víc, než 40 liber.*

Skrček (ukazuje na tlusťocha): *Tenhle určitě váží víc než 40 liber.*

Serge: *No, to vy asi taky…*

Skrček: *Ale já si na vás nebudu sedat, pane Howelle.*

Známý též jako tlusťoch se skrčkem. Vyskytují se vždy společně, neb jeden má svaly a druhý i občas použije mozek. Záhadná dvojka, která si měla došlápnout na pana Howella a vymlátit z něj prachy, které dluží jejich šéfovi. Těžko říct, kdo je ten šéf, neb podle konstábla Morrise pracují pro všechny a pro nikoho, ale mohl by to být George Hudson.

Uneseného Swinburna málem vyléčili z lásky k nakládačkám. Ale jen málem!
Emily Howard

Věk: cca 45

Manželka Waltera Howarda, majitele Camden House v Chislehurstu. Tam je ale v současnosti ubytovaná francouzská císařská rodina, které Emily hraje hostitelku. Emily, za svobodna Rowles, prý mívala s císařem vztah a šeptá se, že to možná bude ještě aktuální - zvlášť když císařovna Eugénie de Montijo je k manželovi velmi chladná.

Syn Emily, Martin Howard, nevypadá z návštěvy či chování své matky vůbec nadšen. Vinu na to mám nejspíš i to, že císař je jeho skutečným otcem.
George Augustus Sala

Věk: 43

Sala: *Císař furt nic, někoho hledá, uvidíme, jestli se uklidní. Jinak holt vydají jen ten můj rozhovor s císařovnou.*

Lucy: *Vy jste s ní už mluvil?*

Sala: *Ne… ale vy budete!*

+++

Sala: *Ne každej má na to bejt novinářem. Máme každej jiné nadání.*

Lucy: *Jo, někdo má na to bejt neojtravnějším člověkem na světě.*

Sala: *Ale zase se tak nepodceňujte…*

Novinářská hvězda Daily Telegraphu, jehož asistentkou se Lucy Jane Poe občas je a občas není (ale pro něj je dost marná). Naposledy se jí rozhodl teda dát šanci - za vyhrabání informace o Johnu Ruskinovi a Rose La Touche, což byl nejdřív velký úspěch a pak trochu potupa, tudíž Sala není z Lucy momentálně úplně nadšený.

Je proslavený svým velkolepým, bombastickým stylem (a nějakým tím přikrášlováním pravdy).

Italského původu, což mu pomohlo při psaní zpravodajství o Orsiniho aféře. Byť ne všechno mohl napsat. Jak se ovšem ukázalo na základě jiného článku, s italským původem pana Saly to nemusí být nejslavnější - prý byl nejen plodem nemanželské aféry své matky, ale taky za své rysy vděčí ne Itálii, ale karibské babičce-otrokyni, což se velmi snažil zamaskovat.
Harry Church

Věk: 8

Žije v Cannizaro House a je synem Florence Church a Thomase Rosse Churche. Jeho sourozenci jsou David Church, Louisa Church, Albert Church (dvojče), Benjamin Church a Elisabeth Church. Jeho nejstarší sestrou byla Harriet Church, roku 1871 zavražděna na Staré faře, pro kterou se teď velmi truchlí.

Účastník nenarozeninové oslavy Alice Rose.

Spolu s bráchou se velmi zajímají o lampy a rádi si hrají na střílení Henryho Morrise.

Akorát nikdo nikdy nechce bejt Morris.
François Marchand

Postarší zednářský mistr v 16. století. Roku 1556 řídil opravy kostela svaté Uršuly u vesnice spravované starostou Jeanem Baclou, nedaleko Orléansu. To byla poněkud prokletá stavba - již první románský kostel na tomto místě pronásledovalo neštěstí a tragédie, podle všeho proto, že místo kdysi bývalo posvátné pro pohany a stával tu jejich posvátný strom. Ostatně ještě roku 1556 zde dělníci v zemi vykopali tlusté, černé kořeny, po jejichž odstranění stavba konečně přestala padat. Problémem ovšem byli i vlci: nejen, že se stávali čím dál drzejšími, ještě se tu u kostela začali střetávat černí vlci s vlkem šedým. Když pak místní vesničané došli k názoru, že vlčí útoky vyvolává stavba a rozhodly se jí zrušit a zbořit, mistr Marchand se nechtěl svého díla vzdát - a tak na to doplatil.

Jeho pomocníkem, kterému rád přehazoval otravné návštěvy, byl William Schaw. Ten se později s radostí ujmul Marchandovy mladé vdovy.
Elizabeth

Žena, nejspíše jeptiška, z kláštera v anglickém Dartfordu. Poté, co byly v Anglii kláštery zrušeny a ženy ho musely opustit, Elizabeth se s ostatními vydala na dlouhou cestu do francouzského kláštera v Poissy. Mnohé při cestě zemřely či jinak zmizely a samotnou Elizabeth přepadla a znásilnila skupina nějakých mužů.

Roku 1551, v zimě, se po téměř roční pouti těhotná Elizabeth dostala do lesů u Poissy, kde padla vysílením. Divné sny Magdalen Fleming ale vylákaly tu a její přítelkyně do lesů, kde se s pomocí Beatrix Renwall a místní stařeny z lesů, Cecile, pokusily zachránit život alespoň Elizabethina dítěte, jak je o to Elizabeth prosila, to se ale narodilo dost předčasně a bylo třeba radikálních metod. Zatímco Magdalen, Bríde a Ada čekaly venku, Inge Kempenich von Eltz zůstala asistovat uvnitř s umírající Elizabeth.

Posléze byla pohřbena v Poissy. Magdalen Fleming následně archivářce v klášteře zadala za úkol pokusit se zjistit, co byla Elizabeth vlastně zač - v Anglii na trůn totiž záhy nastoupila katolička Mary I. a mluvilo se o obnovení klášterů - poštovní korespondence byla ovšem značně pomalého ražení. Dívky tak vzaly zodpovědnost za dítě na sebe.

Po dlouhém pátraní posléze zjistily, že Elizabeth se jmenovala celým jménem Elizabeth Sidall. Jejím otcem byl zchudlý anglický šlechtic, Thomas Siddall.
Charles Dickens

Věk: 60 (+)

Dickens: *Nejste vy náhodou francouzskej básník? Tím by se všechno vysvětlovalo.*

Serge: *Je to podstatné?*

Dickens: *Je mezi tím rozdíl*. (zašeptá) *Asi tak 10 000 liber.*

Muž bezchybné reputace, slavný spisovatel a přítel Fredericka Marryata, často na návštěvě v Cannizaro House ve Wimbledonu se svou asistentkou Marií (Ellen). Měl proto devítiletý důvod v okolí. Rovněž manžel Catherine Dickens, ale obvykle si to moc nepamatoval. Člen Ghost Clubu.

Byl trnem v oku pana Thackeraye, který najal Lucy Jane Poe, aby ho sledovala. Z Wimbledonu nakonec už neodjel, neb mu fotograf sežral duši. Aspoň Halíd, jejímž idolem byl, to tak říkala. Zbytek osazenstva městečka tak nějak souhlasí s lékařskou zprávou, podle níž zemřel pan Dickens na infarkt.
Holčička se zápalkami

Věk: cca 5 (+)

Malá zlatovlasá dívenka, co prodávala zápalky v Chelsea.

Lucy se jí zželelo a darovala jí Halídin kabát, což byla pro holčičku asi docela výhra, neb Halíd si v kapsách zapomněla leccos, včetně výplaty.

Když ji posléze Halíd a Bridget O'Sullivan následovaly do její tajné skrýše, stalo se něco podivného. V místnosti s kabátem a drobnými poklady našly dohořívající zápalku a sedící dívenku... dávno mrtvou. Někteří se pak pokřižovali, zatímco jiní to prohlásili za hloupý trik.
Colin

Věk: 35

Ir, který narozdíl od Johna Devoye fakt nechce problémy s Anglánama. Se svejma kámošema určitě nikoho nezmlátili, to akorát Divocí hoši si na ně zasedli a jeden ožrala jim poskytl svou variaci na pomoc krajanům v nouzi.

Jsou jako rádi, že jim Jack a spol. pomohli, ale z Wimbledonu se radši momentálně zdejchli.
Henri Conneau

Věk: cca 65 let

Francouzský osobní lékař a dobrý přítel císaře Napoléona III. Pobývá s ním nyní v Camden House v Chislehurstu. Schopný, nicméně poněkud staromódní muž, který nese nelibě, když se někdo vměšuje do jeho práce - jak se přesvědčil pan Erik Karlsen. A vzhledem k tomu, že pan Conneau je mj. šéfem císařovy tajné služby, který dosud také nelibě nese, že mu tehdy ve francouzsko-pruské válce jeden špión unikl, opravdu momentálně není panu Karlsenovi moc nakloněn... neb ten, coby lékař pracující tehdy po boku generála Frossarda, je momentálně Conneauovým hlavním podezřelým. Nutno říct, že ne neoprávněně. Byť se mu nakonec před Conneauem podařilo zdrhnout.

V poslední době se kromě císaře staral také o Miss Shaw, jejíž stav je byl tajen. Profesní selhání a vypátrání dotyčného špióna ho ovšem pohlcovalo nějak až moc - a trochu ignoroval další problémy, které se v okolí začínali dít. Nakonec sice přišel na to, že Miss Shaw byla nakažena vzteklinou, nedalo se pro ni ovšem již cokoliv dělat.

Podle Bridget O'Sullivan se jedná o muže, který zcela postrádá jakékoliv zábrany.

Jeho synem je Louis Conneau.
Gothic House

Nachází se ve Wimbledonu.

Čerstvě ho po tetě podědila Harriet Murray, která se sem přestěhovala s maminkou, paní Richardsonovou. Harriet se ovšem taktéž čerstvě provdala za Hallama Murraye z Wimbledon Lodge, takže čert ví, jaké tu momentálně panují pořádky.

Na návštěvě tu během svatby byla módní odbornice, Mabel Taylor.
Guvernantka

Věk: ?

Údajně děsivá žena, do jejíž péče předával Byron malou Alice Rose, v blízkosti údajné nekromantské věže nedaleko Haddingtonu. Neviděna. Alici vrátila Marion a jejím přátelům zpátky jeptiška Violetta.

Alice později vyprávěla, že se jí bála - guvernantka na ni dělala nějaké podivné pokusy, kde figurovaly obrazce na zemi i hadi, ale Alice si moc nepamatuje, všechno to bylo jako sny a žena ji nutila pít nějaký podivnou, nechutnou tekutinu.
Florence Church

### Příbuzní

Thomas Ross Church (manžel), Harriet Church (dcera), David Church (syn), Louisa Church (dcera), Harry Church (syn), Albert Church (syn), Benjamin Church (syn), Elisabeth Church (dcera), Frederick Marryat (otec), Charlotte Paxton (sestra),Joseph Paxton (švagr), Emily Paxton (neteř), Edwin Paxton (synovec), Steven Paxton (synovec)

## Výskyt

### Debut

Kapitola I: Wimbledonská rozehra

Věk: 40

Dáma a spisovatelka, která žije v Cannizaro House. Dcera Fredericka Marryata a sestra Charlotte Paxton. Je ráda, že její manžel Thomas Ross Church je pořád v Indii a nezaclání ve Wimbledonu, neb mají moderní manželství. Mezi její početné potomky se počítají David Church, Louisa Church, Harry Church, Albert Church, Benjamin Church a Elisabeth Church.

Navzdory kupě dětí a tomu, že čeká další, Florence nezahálí. Po životopisu svého otce sepisuje romány inspirované místním děním, ačkoliv není jasné, zda nejprve přijde na řadu Žena proti ženě, nebo exotická dobrodružství britských církevních hodnostářů. Její nejnovější dílo zase vyprávělo o pomatené dívce, které z okouzlení jistým šlechticem trochu hrábne. Prý ke svým knihám sbírá inspiraci především všude ve svém okolí. Taky by ráda napsala něco o upírech, ale zatím nenašla tu správnou múzu.

To se ovšem možná změní. Její nejstarší dcera Harriet Church byla totiž roku 1871 zavražděna na Staré faře, způsobem poněkud upírským. Celá rodina teď velmi truchlí, neb do Harriet vkládali velké naděje a paní Churchová teď jen přepisuje svou poslední knihu, nazvanou *Mé vlastní dítě*.

Přátelila se s ní Marion Rose. A paní Clitherowová je velkou fanynkou jejích děl. To se teď možná změní, neb celá Churchovic rodina nyní osazenstvo Staré fary nenávidí a viní z Harrietiny smrti. Jenny Law ji naopak nikdy moc nemusela, neb si myslela své o její zálibě v nadpřirozenu a seancích.
Françoise de Vieux-Pont

Přísná abatyše ve francouzském dominikánském klášteře v Poissy, kde pobývaly na vychování Magdalen Fleming, Margaret Fleming, Maud Seton a Muriel Beaton se svou služebnou Bríde. A posléze taky Inge Kempenich von Eltz.

Byla evidentně velmi tolerantní, ale toho, že do Poissy pozvala přednášet také slavného Paracelsa, nejspíš po obsahu přednášek poněkud litovala. Nakonec se ale nechala přemluvit i na nějaké další přednášky, a pozvala rovněž Johanna Weyera a Ignáce z Loyoly. Jedinou návštěvou, kterou rychle a bez servítek vypakovala, byl tak Jean Bodin, který chtěl v jejím klášteře hledat protestanty a čarodějnice.

Měla prý velmi dlouhý seznam dívek, za které se modlila. Se svými skotskými svěřenkyněmi se rozloučila roku 1553, když putovaly zpět za Marií do Amboise. Inge ji tak trochu považovala za náhradní matku, byť jí abatyše ten samý rok odeslala do menšího kláštera u Orléansu, neb účty za Ingino vzdělávání zůstávaly jaksi... nezaplaceny. A varovala ji, že na ten její původ si ještě taky posvítí.
Donald Swanson

Věk: 30

Donald: *Vždyť tu není žádný chlap krom nás dvou!*

Morris: *Vždyť je tady pan Howell…*

Londýnský policista z Bloomsbury. Kamarád Henryho Morrise, s kterým rád zajde na fotbal, i když oba fandí tak trochu jiným týmům. A s radostí mu poskytne rady ohledně toho, jak si poradit s tou ženskou, co si Morris chce vzít. Nebo vzal. Je to prý nějaký složitý.

Slovy Marion Rose, poměrně marnej. Nicméně nedávno se docela vyznamenal, když s nasazením vlastního života zachránil Edwarda Moona, švagra doktora Hansena.
James Stephens

Věk: 56

Irský vůdce Feniánů. Strávil nějaký čas v pařížském exilu, kde učil Serge Le Bas, ale teď je zpátky v Londýně. Měl akutní nedostatek výbušnin, který pro něj řešili Jack, Jerry a Bill. Vzhledem k tomu, že se k Feniánům momentálně přidal pan Joseph Taylor, nedostatek výbušnin je ale nyní už asi netrápí.

Většinu podniků, včetně osvobozování vězňů, za něj ovšem s ostatními spojenci řeší hlavně John Devoy, jeho pravá ruka a muž, který ho v Londýně v jeho nepřítomnosti už dříve zastupoval. Byť nedávno byl tedy osvobozen Jeremiah O'Donovan, který podle všeho také není úplně malou rybou.
James Stewart

James byl bastardem skotského krále Jamese V. a Margaret Erskine, a tedy o jedenáct let starším polobratrem královny Marie Stuartovny, jakož i vnukem Jamese IV. a anglické princezny Margaret Tudor. Měl velké ambice a neustále tvrdil, že to on měl být králem. Rád se vzdělával a četl, zejména o válčení a politice. V pubertě byl poněkud nesnesitelný a nepříliš pohledný, zato dost pokukoval po služebných, jak se nemile přesvědčila Bríde. S Maud a Magdalen si v dětství příliš nesedl, ale největší nepřátelství měl s Muriel.

V roce 1548 byl v St Andrews na pozvání kardinála Davida Beatona. Když byl ten zavražděn protestanty v čele s Johnem Knoxem, James byl zajat, ale záhy se s Knoxem spřátelil a naslouchal jeho myšlenkám. Když byl hrad dobyt francouzskou armádou Leona Strozziho, James se pokusil dívky zajmout coby rukojmí aby zajistil Knoxovo přežití a svobodu, ty ho ale s pomocí Williama Ruthvena zbili a svázali, zanechávajíc ho jeho osudu na hradě. Neb hrad byl dost dobýván a pobořen, jeho další osud byl nejistý. Jeho mladý strýc, Arthur Erskine z Blackgrange, posléze ovšem zklamané dívky ujistil, že James pád hradu přežil a těší se zdraví. Dalším Jamesovým strýcem byl Rory Erskine, lord Erskine.

Roku 1556 už byl znám coby převor St Andrews, což některým přišlo poněkud... směšné. A pilně si psal se svou sestrou Marií, která byla za každý jeho dopis velmi vděčná.
James V.

Skotský král, syn Margaret Tudor, starší sestry anglického krále Henryho VIII., a předešlého skotského krále Jamese IV. Dlouho hledal manželku a při diskuzích možných nevěst se šeptalo třeba o jeho sestřenici, pozdější anglické královně Mary I., či pozdější francouzské královně Caterině de Medici. Nakonec se, pro zachování francouzsko-skotské aliance, oženil s francouzskou princeznou Madeleine de Valois, ta však záhy zemřela. Jeho druhou volbou se tak stala francouzská šlechtična Marie de Guise, která mu ovšem porodila jen jedinou dceru, Marii Stuartovnu. Pět dní po jejím narození James zemřel. A říkalo se, že manželství nebylo zpočátku moc šťastné, neb James měl snad někde schovanou jinou ženu. Za ženami se obecně točil docela dost.

Jeho bastardem byl James Stewart, který velmi věřil, že měl být legitimním synem a právoplatným dědicem.

Královou poloviční sestrou byla zase Janet Stewart, Lady Fleming, nemanželská dcera jeho otce. Margaret Fleming a Magdalen Fleming tak byly jeho neteřemi, zatímco jejich bratři Andrew Fleming, John Fleming i malý francouzský polobratr Harry de Valois byli jeho synovci. Na straně matky měl zase za poloviční sestru Margaret Douglas, hraběnku Lennox. Její syn Henry Stewart, Lord Darnley, byl tedy jeho synovcem.

Král míval poměrně zálibu v alchymii a držel ochranou ruku nad Johnem Damianem.
Haddington

Městečko ve Skotsku, v oblasti Východního Lothianu, vyznačující se neobvyklou obsesí s kozami. Ty se zde objevují na obrázcích, značkách - i ve volném běhu po okolních cestách a stromech.

V místním kostele dělal vitráže Gabriel Rossetti se svými přáteli, včetně jedné, která zpodobňuje jeho zesnulou ženu Elizabeth Siddal. V kostele jsou rovněž pohřbeni Jane Carlyle a William Maitland. Zato opatství už nestojí, jak neopomene informovat místní vševěd, Starý Joe.

Okolo Haddingtonu se pak rozkládá řada menších vsí a usedlostí, které jsou s ním spojeny. O řadu z nich se také prý dříve přely místní rodiny Maitlandů, Hepburnů a Ruthvenů - z nichž ti poslední rovněž mají kozy ve znaku. Směrem na jih leží Gifford, kde se nachází hostinec U Johna Knoxe, pojmenovaný po slavném místním rodákovi. A nedaleko se rozkládá čarodějný les Wyrd's Wood, ve kterém stojí vskutku podivná nekromantova věž, Yester, podle pověstí vystavěná gobliny. Ochomýtala se kolem ní jak záhadná Guvernantka, tak rovněž zvláštní jeptiška Violetta. Před věží stojí jabloňový sad - a v něm podivný keř s rudými květy, místo posledního odpočinku nemrtvé Elizabeth Siddal.

Naopak od Haddingtonu na východ, podél kopce Traprain Law, na kterém stojí osamělý menhir, se rozkládá vesnička Morham, nejmenší skotská farnost. A o kousek dál stojí hrad Hailes, kde si v 19. století hrál Byron s lapky na lorda Ruthvena. A kde také neslavně dokonal, spolu se svým věrným sluhou Falcierim. Co se stalo s jeho adoptivní dcerou Hato, to těžko říct.

Mapa Skotska, včetně Východního LothianuZnak města Haddingtonhrad Haileshrad Haileshrad Haileshrad Hailesmapa hradu HailesNekromantská věž YesterPříchod k nekromantské věžiSchody v YesteruVstup dále do Yesteru
James Hamilton, hrabě Arran

Protestantský kandidát na regentství za nezletilou skotskou královnu, Marii Stuartovnu, poté co její otec a král James V. skonal. Také případný dědic trůnu v případě úmrtí malé královny, byť linie hrabat z Lennoxu tento nárok dost rozporovala a navážela se do legitimity manželství Janet Beaton, matky hraběte Arrana. Jeho katolickým protivníkem byl jeho bratranec, kardinál David Beaton, podporovaný královninou matkou Marie de Guise. Arran nicméně vyhrál a podařilo se mu dosáhnout tzv. Greenwichské smlouvy o zasnoubení Marie Stuartovny a Edwarda, syna protestantského anglického krále Henryho VIII. To se ale ve Skotsku nestalo moc populárním a následné zrušení smlouvy i zasnoubení vedlo k sedmileté válce s Anglií.

Světlovlasý, urostlý, vychrtlý a značně chladný muž, Arran vládl coby regent železnou rukou na hradě Stirling a řídil celý život malé královny, ve vládě nad Skotskem ovšem příliš schopný nebyl. Zvlášť nelibě nesl její přátelství s Magdalen Fleming, Maud Seton a Muriel Beaton, které považoval za nevhodný vliv, a snažil se mu zabránit. I když nevhodný vliv měl spíš Arranův syn Nicholas na Muriel a ostatní dívky.

Když byl v St Andrews roku 1548 zavražděn kardinál Beaton protestanty Johna Knoxe, Arran vedl armádu která hrad dobývala, aby rebely ztrestala - a dobytí se jim po připlutí francouzské flotily vedené Leonem Strozzim podařilo. Arran s armádou nicméně posléze přispěchal pozdě k pozemní bitvě s Angličany, se kterými byl Knox spolčen, a Skotové utrpěli drtivou porážku. Následovaly zuřivé debaty o tom, komu zasnoubit Marii, kde Arran tentokrát prosazoval svého syna Nicholase. Po nabídce francouzského vévodského titulu a půdy ovšem souhlasil s plánem zasnoubit Marii s francouzským dauphinem. I nadále byl však velmi ambiciózní, což špatně nesl hlavně Nicholas, který byl od něj pod značným tlakem. Roku 1554 se pak vévodovi Arranovi ovšem nezadařilo, přišel o regentství, a novou skotskou regentkou byla jmenována Marie de Guise. Nejspíše ve snaze dělat si spojence tak roku 1555 zaplatil svatbu Isabel Hamilton, své vzdálenější a méně urozené příbuzné, s lordem Georgem Setonem. Již dříve oženil svou dceru, Barbaru Hamilton, s lordem Andrewem Flemingem, a stejný rok se tedy stal dědečkem, když se narodila malá Jean Fleming. Dalším Arranovým příbuzným byl jeho synovec Archibald Campbell, hrabě Argyll, syn jeho zesnulé sestry Helen Hamilton.

Hraběnka Arran a vévodkyně Chatellerault prý také někde existovala. Co si myslela o šeptačkách, že hrabě Arran si po bylinkách od Šilhavé Betty, které mu omylem dodala Bríde, užíval s osmi služkama v jedné noci, je neznámo.
Alexa Wilding

Věk: 25 (+)

Neznámá dívka z obrázku, který se našel pod postelí veterána Franka (a který sbalila lady Jenny). Trochu se podobala Lizzie Siddal, nicméně byla hnědovlasá.

Posléze se zjistilo, že žila vedle prerafaelistického malíře Rossettiho a někdo jí navedl, aby si s parukou a šatama po nocích hrála na ducha Elizabeth Siddal. Dostala za to zaplaceno a neb byla velmi chudá, zakázku vzala, ale bylo jí přislíbeno, že je to pouze pro pomoc panu Rossettimu, který byl už dlouho smutný. V dubnu 1871 vyšlo najevo, že Alexa se ani nestavila pro svůj poslední plat. A posléze bylo její tělo, stále se zrzavou parukou, nalezeno v hrobě Elizabeth Siddal. Pár týdnů již evidentně mrtvá byla...

Vzhledem k tomu, že Alexinou náhradou coby inspirace pro Rossettiho záhadný obraz se stala Lucy Jane Poe, posedlá opiem a snad duchem Elizabeth Siddal, byla z její smrti silně podezřelá ta. Akorát si na nic nepamatovala. Jako vždy.

Posléze se ale ukázalo, že zvědavá Alexa jednou v noci sledovala Rossettiho na hřbitov, kam toho chodila slovy o strašné smrti týrat nemrtvá Elizabeth Siddal. Když se Alexa za Elizabeth rozhořčeně rozběhla, aby jí za to vynadala, ohnal se po ní Elizabethin společník Falcieri. Alexa upadla hlavou na kámen a byla na místě mrtvá. Elizabeth tedy následně využila svůj prázdný hrob, aby se zbavila těla.

Původním jménem Alice, ale změnila si jméno na umělečtější Alexu.
Horus

Bledý, špičatouchý, vysoký a šedovlasý muž s jedním okem, snad sídlící v záhadné oáze u podivného zařízení v přítomnosti dalších špičatouchých. Ráchel, Tausret a Meroe ho ovšem potkaly v době Tausretina regentství na cestě zpět do Théb osamoceného a dostaly od něj destičky pomáhající orientaci v labyrintu. Navzdory tomu, že špičatouší mluvili o tom, že už musí odejít a tento svět se bez nich obejde, Horus z nich zůstal nejaktivnějším, neb lidé mu podobní se objevovali napříč historií - ať už se jednalo o Pagondase, velitele Bójóťanů ve starém Řecku či Hassana Isabah, středověkého vůdce asasínů z pevnosti Alamut.

Rovněž jméno egyptského národního ochránce a boha se sokolí hlavou, syna Isis úzce spjatého s kultem faraónů.
Charles Auguste Frossard

Věk: cca 60

Frossard: *Máš sekundanta, Eriku?*

Hansen: *… Lucy Jane Poe.*

Frossard: … *ženskou?!*

Hansen: *Ano, ženskou, a je stejně na šrot jako ty!*

Francouzský generál, nyní v exilu s císařem v Camden House v Chislehurstu. Evidentně by se rád do Francie vrátil a pokusil se o návrat k moci, císař je nicméně poněkud skeptičtější. V Paříži se znal s doktorem Erikem Karlsenem. Toho považuje za svého dobrého přítele, ani si nebyl jist, že to tehdy přežil! Sloužili spolu tehdy v bitvě u Sédanu a Karlsen mu zachránil život. Proto taky teď odmítá uvěřit, že byl Karlsen oním špiónem, co kdysi unikl ostřížímu zraku doktora Conneau. Pokusil se to dokázat duelem. Ne zcela úspěšným. Obecně má pan Frossard vůbec tendenci hrnout se hned vpřed a do nebezpečí, bez ohledu na následky. Či zdravý rozum.

Generál Frossard je také, spolu s baronem Haussmannem, majordomem Royem a sluhou Uhlmannem jedním z těch, kteří čekali na podivné dostaveníčko ve vinném sklepě v Camden House. Prý tam hrají karty.

Jeho milující ženou je Virginie Frossard.
Hava

### Jiné životy

Tausret, Salome, Boudica (Claudia Rufina), Ursula, Firuzeh, Rita di Cascia, Mumbi-Ada, Lucy Jane Poe

### Debut

Epizoda I: Na úsvitu dějin

**Raný život**

Řemeslnice v prapodivném neolitickém městě Jerichu, které bylo obklopeno hradbami a zvláštní mlhou, za kterou nikdo nechodil, a jemuž vládla záhadná a mocná rasa Vysokých. Hava měla dost starostí se svou početnou rodinou, neb čekala dítě a k tomu byla její mladší sestra Eliševa čerstvě pohřešovaná. V Jerichu se vůbec čas od času ztrácely mladé dívky - a i Hava o tom věděla své a už nikdy nemohla slyšet mečení koz bez toho, aby podlehla panickému záchvatu.

**Střet kultů a kultur**

Když do města vpadli cizinci - Ostrá Sekera, Mírná Ruka, Tvrdá Hlava, Přesný Šíp a Rychlá Noha - které přivedla podzemními chodbami její nejmladší sestra Deborah, a kteří byli podivně oblečení jen do kůží, nerozuměli moc civilizovanému způsobu života a tvrdili, že venku je celý velký svět, Hava se s nimi trochu seznámila a pomáhala jim se zorientovat. Cizinci ale brzy začali být nevrlí vůči Vysokým, kteří odnesli některé z jejich nemocných druhů, a odmítli je k nim pak pustit. Žebračka Zillah jim začala našeptávat, že ví, jak by si to mohli s Vysokými vyřídit. A Hava měla trable se svým manželem Adamem, který začínal pokukovat po jiné zábavě - takové, co taky patřila mezi Vysoké. Adam záhy navíc rovněž onemocněl onou prapodivnou nemocí, takže ho Vysocí též odnesli pryč, do své věže, i přes Haviny protesty.

Rozhodla se proto Zillah pomoci a nalíčit past na jednu z Vysokých, Havinu známou léčitelku, která se také vydařila. Následně byli v tajemné zahradě představeni Yael, vůdkyni odporu vůči Vysokým, a zjistili děsivou pravdu o jejím podivném kozlím kultu. Havě začaly docházet všechny okolnosti jejího dávného zážitku s únosem, když se Zillah projevila jako zrádkyně, která od začátku o všem věděla, a obvinila Havu a její rodinu z toho, že jen přisluhují Vysokým a nepostavili se za rodinu Zillah, když je kdysi Vysocí vyvraždili.

Hava a Ostrá Sekera, obě zděšené, měly ještě snahu vše napravit, ale zkáze Jericha už se nedalo zabránit. Na Havu se vrhla Zillah, děsivě proměněná douškem nápoje z podivné černé misky, a tím se Havin život skončil. Předtím ještě ale stihla zahlédnout Adama, jak zachraňuje svou zelenovlasou flundru z Vysokých, které dal evidentně přednost před Havou. Adam už s ní ani slovo neprohodil, ale smutná léčitelka se k Havě ještě naposled otočila a vyčítavě jí řekla, že ona jim přece věřila...
Darcy

Knihkupec v 16. století v Orléans. Měl mezi třiceti až čtyřiceti lety, byl velmi tmavovlasý, zarostlý, zanedbaný a nepříliš nadšený z potencionálních zákazníků, neřku-li když po něm ještě něco chtěli. Po jednání s ním si každý většinou šel dát pivo do hospody naproti, aby se trochu uklidnil. Inge Weyer od něj ale získala hned tři knihy zdarma zato, že mu tam trochu poklidila a zkulturnila životní prostřední.

Pravidelně k němu dojížděl každý týden pro nové objednávky Philibert, který po jednání s Darcym taky nějaké to pivo potřeboval.
Amytis

Dcera krále Médie, Kyaxerése II., a manželka babylónského Nabukadnessara. Matka korunního prince Amel-Marduka a princezny Eanny-Szarry-Usurr. Poté, co jejímu manželovi po dobytí Jeruzaléma začalo trochu šplouchat na maják, pokroková Amytis se přela o vládu se svým konzervativnějším švagrem, Neriglissarem.

Po dobytí Babylónu Peršany pak Amytis, jako mnozí další, prchla - nejprve do Týru, pak na Kypr. Není jisté, co se s ní všechno dělo, ale o něco později ji její dcera potkala znovu v paláci Knóssu na Krétě, v přítomnosti záhadné královny Achnear, kterak popíjí cosi z poháru. Tvrdila, že jsou s Achnear velké kamarádky. Těžko říct, jak reagovala na to, co Achnear s její dcerou a jejími kamarády provedla.
David Beaton

Kardinál, katolický kandidát na skotské regentství za Marii Stuartovnu, podporovaný její matkou Marie de Guise. Jeho protivníkem - a vítězem ve sporu o regentství - byl James Hamilton, hrabě Arran. Ten byl mimo jiné kardinálovým bratrancem, skrze svou matku Janet Beaton, hraběnku Arran. Podle Williama Maitlanda, kardinál byl navzdory svým mnohým chybám politicky rozhodně schopnější než hrabě Arran.

Kardinál se po smrti krále Jamese V. oháněl jakýmsi papírem, dle kterého měl být regentem on, nicméně mnozí si mysleli, že je zfalšovaný a vyhrál tak hrabě Arran. Kardinál byl následně uvězněn v domě lorda George Setona, ale když se protestantské naděje na spojení s Anglií nejvíce přiblížili naplnění, utekl - či byl propuštěn - a znovu v zemi rozdmýchal pro-francouzské a pro-katolické nálady, což vedlo k válce s Anglií.

Obtloustlý a žoviální muž, kardinál posléze pobýval zejména v St Andrews, kde žila žena a děti, které z chování skoro vypadaly, jako by patřily k němu. Kardinál měl vůbec k jistým hříchům schovívavost, ale na přímluvu neteře nakonec zachránil služebnou Bríde před mladým Jamesem Stewartem. Roku 1548 pak Beaton nechal upálit protestantského kazatele George Wisharta coby heretika. Wishartův žák, John Knox, následně hrad napadl a obsadil, zavraždil kardinála, a pověsil jeho tělo z hradeb. Jedním z účastníků útoku byl podle všeho také William Kirkcaldy z Grange.

Jeho neteří byla Muriel Beaton, dcera Joanny Renwall, Lady Beaton a jeho bratra, Roberta Beatona. O rodině Renwall, a zvláště Joannině sestře Beatrix, měl nevalné mínění. Posmrtně byl po něm pojmenovaný malý David Beaton, jeho synovec.
Jane Grey

Dívka z anglické tudorovské královské rodiny skrze svou babičku Mary Tudor, sestřenice krále Edwarda VI. a jeho sester Mary I. a Elizabeth I. Z ohledu na náboženskou otázku, umírající Edward vydědil obě sestry a jmenoval svou dědičkou právě věrnou protestantku Jane.

Nedopadlo to dobře. Jane po krátké, devítidenní vládě roku 1553 přišla o svobodu a posléze o hlavu, zatímco novou anglickou královnou se stala katolička Mary.
Britonská léčitelka

Žena z britského Camuloduna, žijící za vlády císaře Vespasiána, za kterou Aurelia Rufina chodila pro rady ohledně své neplodnosti a podivných modřin, které po těle nacházela. Nedá se říct, že by její bylinky úplně pomohly, ale aspoň poskytla Aurelii nějaké informace o historii místa a o tom, že na území jejich rodinné vily možná straší nějací neklidní duchové, neb tam došlo k masakru mezi vojskem Boudicy a devátou legií vedenou Quintem Cerialisem Rufem.
Evagoras

Král kyperský, u nějž našli útočiště babylonský král Amel-Marduk, královna-vdova Amytis, vládce Týru Abdemon a mnozí další, poté co se Peršané prohnali Babylónem, Egyptem a Týrem. Těžko říct, jak dlouho to vydrželo, neb šly zvěsti, že Peršané později oblehli i Kypr.

Kypr kdysi těžil bohatství z měděných dolů, ty byly ale v této době již zavřené. Podle Evagorase byly prokleté. V jeho knihovně se našly zprávy o záhadné nemoci, která se objevovala všude tam, kde se těžila měď a cín a zejména pak sléval bronz. A ještě podivnější zapečetěné svitky opatřené znakem boha Thovta.
Charles de Guise, kardinál de Lorraine

Syn Antoinette de Bourbon a vévody Clauda de Guise, kardinál byl bratrem skotské královny Marie de Guise a Françoise de Guise, jakož i strýcem malé královny Marie Stuartovny. Jeho synovcem byl rovněž vévoda de Longueville.

Byl poměrně na peníze a v náboženských otázkách dost tvrdý, nicméně o bohu uměl umluvit moc krásně a velmi se staral a zajímal o svou malou neteř. Marsilia Strozzi byla nadšená z jeho návštěv u dvora v Amboise, neb ráda poslouchala jeho kázání. Trochu se tam kolem něho motala také Beatrix Renwall, než začala prohlašovat, že mu moc nemůže přijít na jméno. Proslavil se též založením univerzity v Remeši a měl řadu chráněnců, včetně básníka Pierra de Ronsard a poněkud ožehavého spisovatele Rabelaise.

V průběhu roku 1554 kardinál často navštěvoval Amboise a povídal si s Marsilií, která i v noci trávila mnoho času v místní kapli. Tvrdil, že je jistě bohem vyvolená a že jí pomůže na její cestě. Maud Seton se ho tehdy pokoušela namalovat, obraz se ale nějak nedařil - pohledný a mladý kardinál na něm nějak ztrácel pohlednost, zato nabíral na zlověstnosti. Když Bríde s převorem našli na konci roku kardinála v kapli, kterak se snaží osahávat vyděšenou a polosvlečenou Marsilii, leccos se vyjasnilo. Převor se tehdy velmi rozčílil a kardinála napadl, záhy ale díky svému vyššímu věku začal prohrávat, neb povýšený kardinál mu dal pěknou nakládačku. Žádné další okamžité následky situace neměla a kardinál se tvářil, že se nic nestalo, někteří ovšem nepřestávali kout plány na pomstu.

Roku 1556 kul pikle s inkvizitorem Jeanem Bodinem a hledali mladého jezuitského kněze, otce Alfonsa de Ampuero. Také byl svou neteří pověřen tím, aby promluvil do duše mladičké a poněkud problémové Muriel Beaton. Ta ho totiž zaujala, stejně jako její služebná Inge. Naštěstí byl dost vytížený na to, aby je obtěžoval moc často. Naneštěstí záhy nachytal služebnou Bríde při nějakých činnostech potencionálně zajímavých pro inkvizici a začal ji tedy vydírat ohledně toho, aby s ním spolupracovala, až bude třeba a on si na dívky čas najde.

Zato Simone Estienne žila v šťastné nevědomosti a v představě, že kardinál je milý a velmi nápomocný muž.
Doktor Schniderbauer

Doktor žijící v 14. století v Kolíně nad Rýnem a dobrý přítel Ráchel Meyer alias Gertrudy. Možná též vysvětlení toho, jak osiřelá židovská dívka získala před lety falešnou identitu křesťanské lékařky, která měla přístup k nejvýše postaveným mužům města.

Ani jeho dobré rady ovšem Ráchel od její cesty za pomstou neodradily.
Henri II

Francouzský král, hlavní spojenec Skotů a otec dauphina, se kterým byla zasnoubená od dětství malá skotská královna Marie Stuartovna. Sám Henri byl synem krále Françoise I. a Claude de France, dcery Anne z Bretaně. Jeho manželkou byla Caterina de Medici, jeho dětmi pak dauphin François a princezna Élisabeth. Svou malou budoucí snachu si velmi oblíbil a Marie ho taky měla hodně ráda. Jeho oficiální a hlavní milenkou byla Diane de Poitiers, jejíž vztah s královnou Caterinou byl občas taky poměrně napjatý.

Kolem roku 1550 měl aféru s Mariinou guvernantkou, Janet Stewart, Lady Fleming, jak ke své nelibosti zjistily její dcery, Magdalen a Margaret. Roku 1551 už ovšem bylo po aféře a Lady Fleming byla v hanbě odeslána zpět do Skotska, byť ještě předtím porodila královi syna a povídal si o tom celý dvůr, jak v klášteře v Poissy vyprávěla svým kamarádkám Ada. Král si svého malého bastarda, který oproti jeho legitimním dětem překypoval zdravím, ovšem velmi oblíbil.

Roku 1556 měl král opět novou milenku, tentokrát velmi mladou. Obecně se okolo něj tou dobou objevovaly mladší dívky, což jeho milenku Dianu, jakož i královnu Caterinu, které bylo ten rok nakázáno se o další potomky již nesnažit, trochu znervózňovalo. Byť mezi královými milenkami se nacházela i Dianina vlastní dcera, věčně nepřítomná Amélie de Poitiers. Na jednom květnovém plese pak krále poněkud zaujala Magdalen Fleming, dcera jeho bývalé milenky Janet Stewart, nově u dvora coby Mariina družička. Ta o jeho zájem věru nestála a snažila se ho odradit hraným vztahem s Filippem Strozzi - to však mělo úspěch až ve chvíli, kdy Filippo, v koncích a ve snaze pomoc Magdalen najít důvod nepřijmout královo večerní pozvání do jeho komnat, králi řekl, že je Magdalen jeho snoubenkou.
François, vévoda de Guise

Syn Antoinette de Bourbon a vévody Clauda de Guise, kardinál byl bratrem skotské královny Marie de Guise a kardinála de Lorraine, jakož i strýcem malé královny Marie Stuartovny. Jeho synovcem byl rovněž vévoda de Longueville.

Velmi se vyznamenal v bojích a proslul svou zjizvenou tváří, pozůstatkem bitvy, ve které mu kopí prošlo tvářemi. Zajímal se víc o politické záležitosti, než o osobní život své neteře. Hodně spolupracoval s Pietrem a Leonem Strozzim. Rovněž byl nejvyšším královským komořím u dvora Henriho II.
Helene Moon

Věk: 37

Sestra Frederika Hansena, rozená Helene von Hansbach, a manželka sira Edwarda Moona. Náhlým příjezdem bratra, kterého již patnáct let neviděla, a který ji zakázal zmiňovat cokoliv o jejich německém původu, byla velmi nadšená. Frederik ovšem jen přišel varovat švagra před Carbonari, se kterými se ten kdysi zapletl, a posléze je vypakovat z Anglie, na panství jejich rodičů, které Helene zdědila. Málem to nestihli, ale nakonec jim štěstí přece jen přálo.

V současnosti prý pobývá v Hamburgu.
Charlotte Paxton

Věk: 30

Žije ve Wimbledon House, kde pracuje pro Johna Spencera coby pěstitelka banánů (kvalita ověřená opicemi), neb se stejně jako manžel věnuje botanice. V jejím skleníku se dá najít i opium, které již dlouho diskrétně dodává panu Roseovi. Akorát ten na to v poslední době trochu pozapomněl.

Dcera Fredericka Marryata a sestra Florence Church.

Manželka Josepha Paxtona, kterému je nevěrná s duchařskejma seancema, díky kterejm se ráda toulá po nocích. Jinak je také matkou tří dítek: Emily Paxton, Edwina Paxtona a Stevena Paxtona.
Jeanne (2)

Služebná mladé družičky Gabrielle Babou u dvora Marie Stuartovny ve Francii. Když na dvůr do St Germain na jaře roku 1556 dorazily Mariiny dřívější skotské družičky - Magdalen Fleming, Muriel Beaton a Maud Seton - Gabrielle se svou mladší sestrou Angelique jim dělaly naschvály, kde mohly, což záhy přerostlo v neskrývanou válku, navzdory přáním Marie, aby byly všechny příkladem skotsko-francouzskému přátelství. Jeanne v tom hrála stěžejní roli, neb jí sestry půjčily Skotkám na výpomoc, nicméně Jeanne je všechny spíše sabotovala... případně dělala špeha. Bríde, která s ní byla podobného věku, se s ní ovšem vytrvale snažila spřátelit a po čase jí Jeanne začala trochu brát, byť bylo evidentní, že měla móresy od svých paní a byla poněkud povrchní. Inge, druhá služebná dívek, byla spíše připravená Jeanne v nestřeženém okamžiku shodit ze schodů.

Na krásy Skotska a na to, že by tam mohla odjet místo Bríde se slečnou Margaret Fleming, se tedy nalákat opravdu nenechala.
Diane de Poitiers

Oficiální metresa francouzského krále Henriho II v 16. století.

S jeho manželkou, Italkou Caterinou de Medici, měla poněkud komplikovaný a napjatý vztah - i vzhledem k tomu, že Diane, sama šlechtična, byla poněkud urozenějšího původu v očích francouzského dvora. Co se moci u dvora týče, vítězila ovšem na celé čáře Diane, která byla plná charismatu a kouzla, velmi o sebe dbala a královnu Caterinu tak velmi převyšovala. Vděčila za to též svému přísnému režimu zdravého a střídmého jídla, studených koupelí, pravidelného plavání a zálibě v jízdě na koni a lovu. Již od ovdovění chodila zásadně oděná v černé a bílé a za svůj symbol používala půlměsíc, spjatý s antickou bohyní Dianou.

Byť byla vždy královou hlavní a oficiální milenkou, nebyla milenkou jedinou. V roce 1550 měl například král poměr s tetou Marie Stuartovny, skotskou guvernantkou Janet Stewart, Lady Fleming, která mu porodila oblíbeného syna Harryho de Valois, než byla odeslána po skandálu do Skotska. V roce 1556 se zase kolem krále obecně začaly objevovat mladší ženy, což prý královnu Caterinu i Diane občas lehce znervózňovalo. Na jednom květnovém plese toho roku se například zdálo, že krále zaujala nová družička Magdalen Fleming, dcera jeho předešlé milenky, kterou vyzval k tanci dokonce před Diane.

Její dcerou byla Amélie de Poitiers, rovněž králova milenka.
Egypťanka

Záhadná žena, jejíž kočovný lid procházel se svým vozem v noci tajně lesy kolem Chateaubriantu v zimě roku 1554. Lino zástup lidí nazval Egypťany, francouzsky však mluvili bez problémů. Stařena se tehdy obrátila na Magdalen Fleming a darovala jí několik tarotových karet, s tím, že by se jí mohly hodit... a že takových jako je Magdalen už potkala více.
David Church

Věk: 15

Žije v Cannizaro House. Syn Florence Church a Thomase Rosse Churche. Jeho početní sourozenci jsou Louisa Church, Harry Church, Albert Church, Benjamin Church a Elisabeth Church. Míval také nejstarší sestru Harriet Church, ta byla ovšem na Staré faře zavražděna a velmi se pro ni teď truchlí.

S kámošem Johnem Lockyerem vymejšleli zábavu s pláštěm, kladkami a králíčkem; rád se ptá na pana konstábla na lampy a srážky s nimi. Z George má trochu nahnáno.
Flora

Kuchařka na hradě Stirling v době Marie Stuartovny. Byla velmi oblíbená Maud Seton, která do její kuchyně často chodila loudit, ale Floře to ani moc nevadilo. I když po nějaké době, a po všelijakých podivných povídačkách, začala být Flora podezřívavá, že nejen malá královna, ale i ostatní dívky by mohly být vyměněnci či podhozenci.

Flora měla poněkud méně manželsky zdatného chotě, takže ji velmi zajímaly bylinky, které se od Šilhavé Betty dostaly k hraběti Arranovi.
Amenmesse

Syn faraóna Merneptaha a jeho druhé ženy Taghad. Bratr Tausret a polobratr Setiho II., jejich staršího bratra a následníka trůnu. Amenmesse byl v dětství veselejší společník než jeho upjatý starší bratr, ze kterého si rád tropil šprýmy. Postupem času ale bratrovi stále víc a víc záviděl, jak trůn, tak vidinu manželství s Tausret, a po úmrtí jejich otce faraóna se tak pokusil o převrat, nepoučen osudem strýce Penthawereta.

Jeho plány zmařila sama Tausret, která se s těžkým srdcem rozhodla podpořit Setiho nárok. Amenmesse sestru ze zrady vůbec nepodezříval a poslechl její nápad otevřít záhadný labyrint, který se otevírá jen v nouzi nejvyšší. I přes to, že hlasování o otevření nedopadlo v jeho prospěch, Amenmesse ho pak stejně nechal otevřít násilím. Město dobývající Seti za ním pak jenom zabouchl dveře. Nadobro.

Když po pěti letech skončily v labyrintu i Tausret a její dvě kamarádky, Ráchel a Meroe, potkaly tam cosi, co Amenmesse připomínalo. Bylo to nicméně slepé, na kost vyhublé a ne zrovna při smyslech.
Cecile

Stará bylinkářka žijící v lesní chýši nedaleko francouzského kláštera v Poissy. Jednu dobu sdílela chýši společně s nekonvenční Beatrix Renwall, což zvláště Bríde, která se domnívala že Cecile je Beatrixina pravá čarodějnická podoba, dost mátlo.

Nerudná a poněkud od rány, Cecile byla trochu podivínka, ale rozuměla dost řemeslu porodní báby. V zimě 1551 se spolu s Beatrix pokusily zachránit dítě umírající Elizabeth, za přispění Inge, Magdalen, Bríde a Ady. Dítě nakonec přežilo, ale Elizabeth bohužel ne.
Filip II.

Španělský král, který v 16. století po rezignaci svého otce, císaře svaté říše římské, zdědil tu větší část jeho říše: Španělsko, Belgii/Nizozemí, Burgundsko, Sicílii a zámořské kolonie. Ten zbytek zdědil jeho strýc, Ferdinand I.

Ženatý s anglickou královnou Mary I., čímž došlo ke vzniku anglo-španělské unie, která dost ohrožovala Francii.
James Stevenson

Věk: 45

Majitel pivovaru Horse Shoe v Bloomsbury, nejlepší pivo v Londýně! a nějaká ta přidaná hodnota. Připít si sem často chodí John Devoy, Brady, Joe, Jack, Jerry a Bill, takže je to tu takové lehce irsky laděné.

Po nedávné pivní katastrofě je podnik pana Stevensona poněkud v troskách - ale snad se z toho vzpamatuje!
Barbara Hamilton, Lady Fleming

Dcera Jamese Hamiltona, hraběte Arrana a vévody Chatellerault, tedy sestra Nicholase Hamiltona, a vnučka kontroverzní Janet Beaton, hraběnky Arran. Provdala se za Andrewa Fleminga, lorda Fleminga, a stala se tak švagrovou Magdalen Fleming, Margaret Fleming, Johna Fleminga a Harryho de Valois.

Koncem roku 1555 s manželem přivítali prvorozenou dceru, Jean Fleming.
Jack Whicher

Věk: 56 (+)

Inspektor Jonathan Whicher, známnější coby Jack, byl uznávaným a známým členem Scotland Yardu. Jedním z jeho minulých případů bylo též pronásledování spiklenců a Carbonari, co se účastnili plánu na atentát na francouzského císaře roku 1858, a posléze se snažili schovat v Anglii. Byl v tom velmi úspěšný, jediný, koho žel neusvědčil byl pan Charles Howell, kterého inspektor od té doby fakt nemohl vystát.

Roku 1871 opět řešil nějaké dávné linky s tímto případem a vzal pro tuto záležitost pod svá křídla konstábla Henryho Morrise, který byl jím - a celou příležitostí - evidentně velmi nadšen. Bylo to poměrně napínavé a pan Morris taky během toho skončil za mřížema, ale nakonec zjistili, že veškeré zbylé Carbonari v Londýně povraždilo vraždící individuum neurčitého pohlaví, které pak Morris vyřídil. Případ byl tak patrně uzavřen.

Následné - poněkud překvapivé - zprávy o panu Whicherovi naznačovali, že se zajel podívat do Chislehurstu, kde nebyl potěšen konstáblem Ernestem a ptal se na místní doly. Podle Marion Rose existovalo podezření, že byl Whicher ve skutečnosti italský špeh. Ona sama to prošetřovala, stejně jako konstábl Morris, kterému se pan Whicher také začal nějak nepozdávat.

Zdálo se, podle výstřižků z jeho bytu, že pan Whicher se v poslední době zajímal o pohyb Charlese DeRudio, dalšího Carbonari, který byl pro urozený původ poslán jen do vyhnanství a který rozhodně neměl být v Londýně. Když nakonec Morris nalezl umírajícího Whichera v podzemí Chislehurstu, dozvěděl se, že inspektor se opravdu snažil DeRudia zastavit a s vedením přestal komunikovat, neb měl podezření, že je mezi nimi nějaký zrádce. Neb se v průběhu pronásledování nakazil vzteklinou od DeRudiových exotických mazlíčků, nebylo mu pomoci. Morris mu tak dal ránu z milosti.
George Wishart

Protestantský kazatel a učitel Johna Knoxe. Kardinál David Beaton ho nechal roku 1548 v St Andrews upálit coby heretika, za což Knox následně zorganizoval napadení hradu St Andrews a vraždu kardinála.

Magdalen, Muriel a Maud jeho poprava docela otřásla, neb ji viděly poněkud omylem a nepřipravené - a přepadl je přitom zoufalý Knox, který je prosil aby u jejich rodin vymohly milost.
Akua a Kwami

Věk: ?

Mírná a přátelská kobylka Akua ('Narozená ve středu') a divoký a hrdý Kwami ('Narozený v sobotu') byli dva koně na Staré faře, o které se staral Napoleon IV.

Později je někdo otrávil coby výhružku panu Roseovi - a napsal na ně slova 'Alice' a 'Marion'.

Napoleon za to pana Rose následně málem zabil.
Jean Bodin

Jean Bodin: *Já najdu protestanty a čarodějnice i tam, kde nejsou!*

Mladý a dosti ctižádostivý a zapálený kněz, který byl roku 1551 pověřen dohlížením na dodržování ediktu chateaubriantského, podle kterého propadal veškerý protestantský majetek a pronásledování protestantů ve Francii se mělo stupňovat. Bodin ovšem k protestantům přihazoval i hledání čarodějnice, kterým byl obzvlášť posedlý. Předtím, než se tak radikalizoval, studoval v Paříži s Williamem Maitlandem a Georgem Setonem mladším, s kterými trochu šikanovali mladého Henriho Estienna. George a Jean prý následně zůstali v kontaktu i po studiích.

Do kláštera v Poissy dorazil spolu se svými služebníky, Pierrem a Pietrem, a záhy se snažil vyslýchat Maud, Muriel a Bríde, než se Beatrix Renwall nabídla jako lepší cíl. Pátral také po Inge Kempenich von Eltz, o které měl evidentně už nějaké informace, a ukázal se jako překvapivě imunní vůči Beatrixiným obvyklým zbraním. Bodinova návštěva kláštera také zapříčinila rychlý útěk protestanta a bývalého spolužáka Henriho Estienna do Ženevy, což překazilo jeho manželské plány s Bríde. Situaci tak zachránil až návrat abatyše, která Bodinovi rychle vysvětlila, kdo je v Poissy pánem.

O něco později, roku 1554, byl Bodin přivolán do Amboise madame de Paroy, Beatrix Renwall mu ovšem opět unikla. Roku 1556 pro změnu kul pikle s kardinálem de Lorrainem a velmi se vyptával na mladého jezuitského kněze, otce Alfonsa de Ampuero.
Abdemon

Fénický vládce Týru v době řecko-perských válek. Měl tolik dětí, až se v nich ztrácel - těmi nejvýznamnějšími byli Mago I., vládce Kartága, námořník Kanmi a diplomatka Elissa, která vyrostla coby rukojmí u dvora babylónského krále Nabukadnessara II. To nezabránilo Nabukadnessarovi v tom, aby se později snažil Týr dobýt, nicméně dobývání se skončilo, když Babylón převálcovali Peršané v čele s Kýrem. Nový babylónský král Amel-Marduk, doprovázen Elissou a dalšími členy dvora, pak nalezl dočasné útočiště v Týru. Než byl ten taky dobyt Peršany a Abdemon se musel uchýlit na Kypr, kde vládl král Evagoras.

Trpěl sarkasmem. A hodně.