Obyvatelstvo starověké Itálie

Na území starověké Itálie před založením Římské říše žily tyto kmeny: Řekové, Kartaginci, Etruskové, Illyrové, Galové, Veneti a Italikové.

## Řekové

Řekové osidlovali jižní Itálii a Sicílii v prvním tisíciletí před naším letopočtem. Založili kupříkladu města Tarent, Kúmy (Kýmé) a Syrakusy. Řekové, spolu s Etrusky, představovali nejvýznamnější činitele ve vývoji italské civilizace kulturně, ekonomicky i politicky. Dějiny řeckých kolonií na Apeninském poloostrově úzce souvisely s vývojem samotného Říma.

## Etruskové

Etruskové osidlovali severozápadní, ale také střední a částečně i jižní část Apeninského poloostrova. V řečtině byli označováni jako Tyrrhénoi (od toho Tyrhénské moře), v latině Etrusci nebo i Tusci (viz Toskánsko). Založili města Pisa, Florencii a další. Etruskové měli velký politický vliv, kulturní převahu nad místními italickými kmeny. Dodnes není zcela jasné, odkud Etruskové pocházeli. Ze tří možností, o kterých se uvažuje (1. příchod z Malé Asie, 2. přes Alpy z Evropy, 3. původní obyvatelstvo), se považuje za nejpravděpodobnější jejich asijský původ. Jistě však víme, že to nebyli Indoevropané. Etruský jazyk není dodnes rozluštěn. Zakládali města s pravidelným půdorysem z kamene a z cihel, města opevňovali hradbami. Znali dokonce i kanalizaci a vodovody. V architektuře již používali klenbu i oblouk. Uměli i odvodňovat půdu. Etrurie jako taková nikdy nepředstavovala jednotný celek, hlavní roli hrála jednotlivá města (samostatné městské státy). Etruskové svým vlivem přesáhli hranice Itálie. Soupeřili s řeckými městy, proti nimž se spojili s Kartaginci. V oblasti obchodu je rovněž patrný rozvoj etruských městských států a jejich kontaktů. Etruské zboží se vyváželo např. do řeckých oblastí, Černomoří a dále, etruské kovové výrobky se obchodními cestami dostaly až do Švédska. S rozvojem obchodu souvisí i ražba vlastních mincí (na konci 6. století, z bronzu, zlata i stříbra). Dnes nám po Etruscích zůstaly nekropole, pohřebiště, kde jsou zachované památky, a zdobené rakve – sarkofágy. Nekropole představují stěžejní zdroj informací pro poznání etruské civilizace. Etruská města zpravidla nelze jako archeologický pramen využít, protože nebyla opuštěna, ale naopak obývána velmi dlouho i po zániku etruské civilizace, což znamená, že v současnosti se jakékoliv pozůstatky nachází hluboko pod různými pozdějšími archeologickými vrstvami, mnohdy i pod dnes dosud obývanými sídly.

## Kartaginci

Féničané osidlovali prostor kolem Apeninského poloostrova od konce druhého tisíciletí (na mapce znázorněni jako Kartaginci podle jména jejich hlavní kolonie na pobřeží severní Afriky, v dnešním Tunisu). Féničané zakládali své kolonie především v severní Africe a v Hispánii, území Apeninského poloostrova se vyhnuli. Kolem roku 814 před Kristem byla založena jejich zřejmě nejznámější kolonie na západ od samotné Foinikie – Kart Chadašt, Kartágo. Její obyvatelé si postupem času podřídili okolní kolonie a začali svou vlastní kolonizační činnost. Kartaginci osidlovali západní pobřeží Sicílie, Korsiku a Sardinii. Zde založili například města Lilybaeum (dnešní Marsala) a Panormus (dnešní Palermo).

## Italikové

Italikové tvořili několik asi nejpočetnější etnickou skupinu na tehdejším Apeninském poloostrově. Samotný pojem „Italikové“ je značně obecné označení (zastřešující pojem) pro velkou skupinu kmenů, které lze rozdělit na 2 hlavní skupiny – latinsko-faliskou a umbro-sabelskou. Italické kmeny tvořili např. Sabini, Aequi, Vestini, Paeligni, Frentani, Marsi, Latini, Volsci, Aurunci, Sicani, Siculi, Hernici a Elymi.