Zkáza kráčí Přímořskem

## Úvodní část

    1. Welcome drink. První část družiny se střetla v Divoké (Jamot, Norek, Copák), společná cesta do Rvané. Rozhovor s Bortewanem ohledně práce – najít uprchlé otroky. Seznámení se s Celebem a později i Klaudiem, všichni berou Bortewanovu nabídku a uskupuje se družina.

    2. Tatort (Místo činu). První noc ve Rvané, zahrnující vášnivé smlouvání, hazard, problémového Copáka dštícího oheň, uklidňování hostinského… Ráno zjišťování informací o Zachariášovi, Karosovi, Bortewanovi a jeho krollech. Cesta do mlýna, rozhovor s jeho správcem Rulianem, objevení spousty, spousty tajemných lahviček na vlasy, které Rulianovi pravidelně dodává jakýsi Lorian z Šedova. Poslední dodávka se prý ztratila – Celeb si vzpomněl, že před časem v lesích viděl stopy vozu mimo cestu (což na nich bylo právě to podezřelé) kus od vesnice Brůdek… Vznikají teorie o útěku krollů, zjišťování informací o B.

    3. A tady nám přichází! Nocování na statcích a cesta do Rvané, nákup jídla, cesta do Brůdku a rozhovory s tamějšími. Práce u bezejmenného dřevorubce. Sledování kolejí, které kdysi nalezl Celeb, nalezení vozu v řece, který musí patřit k oněm tajemným lahvičkám. Otázka, proč byl Lorianův vůz napaden? Rozhodnutí zeptat se přímo jeho – cesta do Šedivé na jih. Během cesty souboj s krollem, který ohrožoval pocestnou kněžku Soriu. Konec prvního sezení.

    4. Jsou za tím skinheadi. Pohřeb krolla, řezání jeho ruky a léčba v boji zraněného Noreka. V Potůčkách rozhovory s místními, s kněžkou Soriou žijící kus odsud v démony prokletém klášteře boha slunce Auriona, s léčitelkou Pojetou, se starostou/hostinským Molochem, obchodníkem, který nebyl představen(hádka o cenách). Zjištění, že právě tady byl vůz s lahvičkami ukraden, jeho kočí Radopil zde byl opit „kýmsi neznámým, obrovským, holohlavým“. Padají různé konspirační teorie (že se to točí kolem Aurionova kláštera, kam Soria zakazuje lidem vstupovat…), nakonec se cestuje do Šedova.

    5. Napij se a pak tancuj, jak pískám. Cesta přes Smutek do Šedova, rozhovor s Lorienem. Lahvičky (Šedivci) jsou sice přípravkem podporující růst vlasů, ale zároveň, pokud se jich někdo napije, propadá se nadlouho do stavu podivné apatie, kdy udělá, co mu kdo řekne. Mnohé to vysvětluje, Rulian nejspíš něco tají…

    6. WTF OMFD? Dohoda s Lorienem, že mu družina sežene vůz a pomocníka místo Radopila, a za to dostane jídlo na deset dní pro všechny. (tato dohoda nebyla družinou splněna btw) Dohoda s dřevorubci, že je za pár stříbrných svezou do Rvané, když uý tam jedou prodávat dřevo. Zastávka v mlýně na kus řeči s Lorienem, kde družina narazila na pár ozbrojenců a v řetězech spoustaného krolla, kterého před pár dny zabila, uřezala ruku a pohřbila… Konec druhého sezení.

    7. Z jednoho krolla dvou koží nenaděláš. Kroll evidentně žije (což nikdo nechápe) a bezpochyby je to on. Náhle přijíždí ozbrojenec a upozorňuje další ozbrojence (Bortewanovi lidi) na „průser v Divoký“ a nutnost ozbrojenců odjet tam. Odjezd družiny s dřevorubcovoraři do Rvané. Rozhovor s poloopilým desátníkem Bojmyslem, který vyprávěl o útěku Zachariáše z vězení v Divoké (nejspíš onen „průser“), prý se dostal do kláštera Coltara a tam se skrývá… Epizodka Na Bojišti, nákupy (neúspěšné, páč je všechno, zejména lepší hadry, moc drahé).

    8. Tak Cziky, dej nám hint. Cesta do Brůdku - zde se nejspíš něco děje, tady totiž zmizel vůz s Šedivci. Místní by o tom mohli něco vědět. Žije zde i obrovský holohlavý chlap Chyrénos, jehož kamarád Reiron hodně cestuje. Stopa? Možná, nicméně Chyrénos je momentálně pryč, lidé nic neví a družinou zpovídaný Reiron vše zapře. Čeká se na Chyréna, a jestli se z něj žádná informace nevytáhne, tak už nikdo neví, kudy dál… Konec třetího sezení.

    9. Obyčejný, špinavý konkurenční boj – styďte se Chyréne, styďte se Chyréne, styďte se Chy-ré-ne! Rozhovor s Chyrénem, který se vrátil z lesa. Udeření na něj, že na něj popis sedí… a Chyrénos vše přiznal. Nad šálkem čaje povyprávěl, že Chyrénos s Reironem byli otrokáři, ovšem objevil se další otrokář, Bortewan, který měl velmi dobré vztahy s vévodou. Ten je vyšachoval, Chyrénos jej chtěl zničit, ukradli jim dodávku Šedivců, aby mu krollové utekli… Družina byla během rozhovoru zdrogována, hrozilo, že upadnou do otroctví, na scéně se objevil Reiron a otrok kroll, pak došlo ke rvačce, družinu zachraňuje Norek (i když to, co se děje, pochopil jeho hráč jako poslední, haha). Kompromis – družina dostane krolla a potřebné informace, ale nikde se o R a Ch nezmíní a vypadne z kraje.

    10. Policejní stát aneb S tím, že dokonce i panovník je vázán právem, běžte do řiti. Bortewan stejně může všechno. Cesta do Rvané. Rozhovor s krollem Gürem (mluví, nedělá hrúr jako ostatní, je příslušníkem Klanu stříbrného měsíce), jeho propuštění družinou. Nocování v divočině, v dešti… druhý den sušení a odpočinek na farmě, kde družina vypomáhá stavět psí boudu. Při cestě do Rvané družina zadržena vévodovými vojáky, že prý si s nimi chce popovídat vévoda o Zachariášovi… Přichází deus ex machina, Bortewan, který důstojníkovi vrazí facku, označí ho za debila a družinu propustí. S družinou se dohodne, že krolly tedy nedostal, ať se po nich družina už neshání. Rýsuje se ale další kšeft, parta horníků chce doprovodit do hor a král zaplatí bojovníkům, kteří ji doprovodí… Navíc družina dostane od zemana Galiciena i lepší vybavení, deku na spaní a teplejší šaty. Konec čtvrtého sezení.

    11. Sbohem, Klaudie, jdeme si do Zlatých kopců bez tebe. Ty totiž musíš odjet do svého kláštera kvůli slavnosti rovnodennosti. Seznámení se s horníky (ti nedůležití se jmenují Josef, jejich předák Jan Kvapil, královský kartograf Almonir, veliký hromotluk Velhrom, mramorový poutník věhlasný Věhlas, veselá trpaslice Karga, optimisticky naladěný Durineel). Cesta do hor, setkání s krolly, setkání s jejich kulturou (jejich divoký večírek), potkání cizí hornické skupiny (kterou družina přesvědčila, že jednají protiprávně, když si berou rudu na vlastní triko, a ještě jim poradila, kde sehnat zlato), nalezení zlata, cesta zpátky, nalezení neznámé mrtvoly hluboko v lesích a horách, po týdnu putování to vypadá, že cesta je u konce… Po oslavném večírku, kdy padne soudek úžasného vína, které s sebou Karga tahá celou dobu, všichni upadnou v hluboký spánek. Kromě Věhlasa a Velhroma. Copák na hlídce, předtím, než usne, spatří odcházet Věhlasa do křoví a Velhroma po chvíli za ním… Pak jsou všichni probuzeni hlukem, u vozů se zlatem je Velhrom, Karga a Durineel, nastává chaos… Konec pátého sezení.

    12. Sněženky a machři aneb Asi není dobré bloudit v lesích, když kamarády řeže šílící mramorový poutník. Situace se vysvětluje tím, že Věhlas, který není mezi přítomnými, se snažil ukrást vůz, Velhrom se mu v tom snažil zabránit, ve rvačce Věhlas přišel o meč, mezitím se vzbudil Durineel s Kargou a vrhli se na rytíře. Pro toho to už nevypadalo dobře, tak vrhl na Velhroma vozík se zlatem, patrně i s tím mečem, a vzal do zaječích. Copákovi se to nezdá, prozkoumává tedy okolí, ale nic nenajde. Druhý den Copák s Jamotem prozkoumávají okolí znovu, horníci ale mezitím zvednou tábor a cestují dál, pánové se ztrácí v lese… Na zbytek výpravy chvíli před Divokou útočí banda vlků a tajemně se zjevivší Věhlas, který zabíjí Durineela a Velhroma, těžce zraní Noreka a Celeba zbije do bezvědomí. Je ale zabit… Celé je to záhadné… Výprava dorazí do Divoké, Karga pohřbí Durineela, přičemž představuje své dosud skrývané citové výlevy, a mizí pryč od družiny, družina dostane výplatu.

    13. Klaudie, chyběl jsi nám, máme tě rádi. Nechceme, abys kamkoliv šel a nevěděl to. Do Rvané se družina jde setkat s Klaudiem, odpočívá a léčí se, teoretizuje o tom, jak to bylo s Věhlasem, objevuje se teorie o snaze D+K+V ukrást zlato a zbohatnout, kontra teorie o sporu vévody/krále s Mramorovými poutníky, kontra teorie o sporu krále s vévodou… pak je družina zadržena zemanovými vojáky a předvedena před zemana, který jim poděkuje a zasvětí do dalšího úkolu. Ve vesnici Dvojdubí se stala jakási vražda, která vyvolává konflikt mezi krolly a lidmi. Družina je představena vévodovu člověku, trpaslici jménem Karga, která bude vyšetřovat též. Cesta do Dvojdubí, rozhovor s velitelem dočasné posádky Sadrikem. Ten neví o vraždě nic. Rozhovory s místními – hostinským Derekem, ševcem Polderem. Zavražděná byla Dea Drvalová, zvláštní děvče chodící do lesů, žijící bez matky, víceméně bez přátel, ale i bez nepřátel… Byla uškrcena a nalezena v lese kus od krollí osady Ril. Klaudius se herculpoirotovsky tváří, že už má ve všem jasno. Konec šestého sezení.

    14. Norek s Kargou smrdí, když se s nima ani krollové nechtěj kamarádit. Ráno Copákem třese chřipka, asi nám nachladl, zůstává ležet v pokoji Dvojdubského hostince. Rozhovory s místními (otcem oběti Drvalem, ševce a nálezcem mrtvoly Polderem, dětmi tlachajícími cosi o bubákovi ze skal, s kamarádkou oběti Stivou a její matkou, údajným dávným milencem oběti P. Blažkem, se starou Blažkovou…), obraz tajemného děvčete navštěvující lesy i dlouho do noci se potvrzuje… Zjištění, že chvíli po nálezu mrtvoly banda vesnických fracků vytáhla rozmlátit krollí posvátný háj, došlo k potyčce se zraněnými na obou stranách. Údajně je vedl J. Drozd, mladík s drzým ksichtem a siláckými řečmi. Obhlídka místa činu nepřinesla nic moc, obhlídka posvátného háje taktéž ne (družina byla vykázána). Návštěva krollí vesnice nepřinesla nic moc, družina mluvila obecnou řečí s náčelnicí Argën, ta prý vraždu důkladně vyšetřila, vrah u ní rozhodně není, žádný kroll se s lidmi ani nestýkal. Při rozloučení tajemně sdělila Klaudiovi, že by si měl lépe hledat přátele a že se nachází v podivné společnosti… Co tím myslela, kromě Kargy zatím nikdo nechápe…

    15. Tell me people – am I going insane? Návrat do vesnice, rozhovor s J. Drozdem (arogantní mladý blb), starostou Pastuchem (pozval družinu na sklínku gina… upřesnění vztahů mezi starousedlíky, novousedlíky a krolly, upozornění, že bubák Šílený Michal vážně existuje), blbnutí v hospodě (Norek prohrál pět stříbrných v páce s Celebem a další dva a půl zlatých v kostkách s J.Drozdem, navíc byl obviněn z podvádění), spaní. Ráno rozhovor s hrobníkem Vilémem (pohřbíval oběť). Výprava do skal, rozhovor s šíleným Šíleným Michalem (vedle nesmyslného žvanění vyšlo najevo, že Dea se v lesích stýkala s krollem a Michal to sledoval z úkrytu – náčelnice evidentně lhala, nebo nebyla informovaná). Hráčům vyhládlo, následuje odchod do Valdesky.

    16. Musíme utajit, že nás ti krollové zbili. Když se budou ptát, tak řeknem, že Noreka porazilo auto. Výprava do Rilu, krollí vesnice. Tentokrát se jde bez Noreka a Kargy (krollové na ně předtím vrhali nevraživé pohledy, možná se báli těch dvou, protože byli ozbrojeni, nebo prostě smrděli), náčelnice je po nátlaku („holka se stýkala s krollem, což jsi předtím popřela, náčelnice“) vpustila dovnitř, nechala je mluvit se svým synem Lúthorgem… snoubencem oběti. Osudnou noc věnoval oběti náhrdelník, ten však na těle později nebyl… A, ač to otec oběti družině zapřel, o vztahu s krollem věděl – je to velmi pravděpodobně vrah… Na otázku, co má náčelnice proti Norekovi s Kargou, odmítala odpovědět. Cestou zpět družina napadena dvěma mladými krollími prakovníky, co střílí POUZE na Norka a Kargu. Při snaze o útěk bídně hynou, Norek málem taktéž, ale dostává se mu pomoci (obvazy a Klaudiova snaha přesvědčit jej, že fakt chce žít, že ještě bude hrát kostky, ho dostaly na nohy). O co šlo, nikdo netuší, jedno velké wtf. Vesnici je nutno varovat před možným útokem krollů – maratónec Celeb vyráží varovat velitele Sedrika, aby nachystal obranu, ostatní pomáhají Norekovi do Dvojdubí.

    17. Jasný, tak PJ nechce, abychom tenhle boj vyhráli, pravil Cortex. Dvojdubí je zalarmováno, vojenská posádka se zhostila svého úkolu výtečně, vztyčily se barikády, opevnil hostinec, uklidňovali se lidé. Po pár hodinách se skutečně objevili krollové, menší oddíl mladších bojovníků napadl vesnici, nejprve střílí prakem a pak kyji. Do toho Celeb a Norek, který se mezitím zázračně uzdravil (?!), přichází se zprávou, že Drval byl podříznut ve své boudě (?!?)… Nastává boj, ztráty na obou stranách a to i na životech. Krollové se vesničanů ptají na družinu a evidentně jdou po ní. Jsou téměř odraženi, pak se ale objevuje další, asi třikrát větší krollí oddíl.

    18. Casus belli. Větší oddíl však neútočí, ale nadává prvnímu krollímu oddílu – dvojjazyčně, krollím jazykem i obecnou řečí. Prý útočící krollové nejednají v právu, prý ani neumějí číst stopy, prý to byli „oni, kdo byli napadeni“, prý „on ve vesnici není, je to lež“… oba oddíly se stahují, náhle objevivší se Karga volá na jistého krolla jeho jménem (!) a upozorňuje ho, že „tohle už je válka“… Oslovený, vysoce postavený, kroll ji zpraží prohlášením, že „ti, kdo přinášejí varování, nemusí být vždy přáteli“, načež se otočí a krollové opouští Dvojdubí… Nastává péče o raněné a mrtvé, oprava palisád, hlídky, velitel Sadrik vysílá poslat do Divoké pro vojenskou pomoc. Část družiny vyšetřuje smrt Drvala (nález zbytků krollího náhrdelníku v krbu – Drval byl téměř sichr vrahem své dcery, Klaudiova hypotéza – bral jako nutné zlo, že se mu dcera stýká s krollem, ale když mu dcera domů přitáhla krollí krámy, ten náhrdelník, tak se rozzuřil a ve vzteku ji uškrtil, pak pohodil v lese). Část družiny ještě teď navečer běží za Argën zkusit ujednat mír – avšak nacházejí jen hořící pevnost Ril a krolly opouštějící své bydliště (raději než aby byli dobyti, utíkají). Proběhne krátký výslech J.Drozda, neboť jej inspektor Kolombius podezřívá z vraždy Drvala, ale pak Klaudius sezná, že ten to určitě není… Podezřelých je ještě pár, ale ráno moudřejší večera, a protože je kolem šesté ráno, jde družina spát.

    19. Jsem tvůj otec, Luku. Po poledni je družina probuzena příchodem vojska, dlouhý průvod vévodových vojáků jakoby neměl konce… Velitel Sadrik je ohromen, že to sem armáda stihla za šest hodin. Armáda táhne prohledat bývalou krollí pevnost. Družina se náhle nevinně otáže Noreka, jestli je možnost, že by byl Bortewanovým synem… Údajně to říkali krollové, ti dostali ANONYMNÍ udání… a náhle se ukáže, že Karga jaksi není po ruce. Byla tím poslem, který jel pro vévodovy předem připravené vojáky. Byla tím vrahem, který nechtěl, aby existoval důkaz o tom, že krollové nevyprovokovali válku. Byla tím pomlouvačem, který nechtěl, aby družina byla u krollů vlídně přijata. Byla tím intrikánem, který rozpoutal válku mezi lidmi a krolly. Byla tím zrádcem v temnotě…

    20. And if you hear me talking on the wind, you´ve got to understand – we must remain perfect strangers. Věc je hotova, už se nedá nic dělat. Velitel Sadrik je situací velmi znepokojen, ale nemůže nic dělat, neboť velení přejímá velitel příchozí armády. Neví, co se to děje, každopádně posílá družinu za zemanem, že tomu se dá důvěřovat. Návrat družiny do Rvané, inkasování odměny od zemana (kilo zlatek), zeman doporučí, aby družina zmizela z kraje někam hlouběji na jih, protože toho vědí příliš a na jihu vévodova moc tolik nezmůže. Brzo by se měla situace uklidnit… Konec sedmého sezení.

    21. Klaudius s Norekem zůstávají u zemana kvůli nemoci, ostatní jdou do Smutku.

## Za Smajlových časů

Sice nehodlám psát tak rozsáhlé rekapitulace, jako měl ve zvyku Cziky, ale rozhodl jsem se, že alespoň něco sepíšu, abychom měli malou památku. Celkem máme za sebou pět sezení (promiň Cziky, tak to nakonec není šest, jak jsem tvrdil) a dvě dobrodružství + jedno sezení o „přezimování“ jako bonus. Podívejme se proto, co se vlastně stalo.

**Sbohem Noreku, vítej Vintile**

Začínáme u zemana, kde má náš přítel Klaudius nějaké střevní potíže (ok, nevím, co to bylo, ale chyběl na sezení, tak jsme ho „onemocněli“). Norek s ním zůstává a ostatní po rozloučení se Zemanem a přivítáním Vintila, který tvrdí, že prchá z Divoké kvůli problémům spjatým se svým otcem, putují na jih. Norek se s ostatními, ale již neshledá, protože putuje za Koniášem do Coltary.

**Argentinská telenovela aneb „CotamkurvadělájménoCecil???“**

Družina narazila v hospodě na starý inzerát o ztracené dceři místního obchodníka a rozhodla se zkusit nebožákovi pomoci. Cecil jim řekl o jeho malé Angele, která nejspíš byla unesena (i když již od začátku mají hráči pochyby), ale trošku je zvrtká dopis od únosce, který dostane Cecil druhý den. Zdá se na to, že družina má pouze týden na to dostat Angelu zpět. Mezitím se odehraje ještě veselý rozhovor se „Starou Škatulí“ a hurá do Smutku!  Od této chvíle ale skupina začíná vše řešit trošku jinak, než jsem předpokládal, a tak se zbytek dobrodružství pro mne zvrtne v jednu velkou improvizaci, ale naštěstí to nebylo tolik poznat a objevily se i zajímavé a úsměvné momenty (například když Copák nepochopil Yamotovu gestikulaci a Celeb se málem seznámil se slečnou). Nicméně to družina stejně rozlouskla a ukázalo se, že Angela je jen děvka, která se svým přítelem Rafaelem vydírala svého otce. I tak to má ale „happy end“ a bude svatba.

**Co budeme dělat přes zimu aneb „Umíš vůbec něco, Yamote“?**

Tohle bylo spíše takové zábavné sezení, kde se řešili, co bude družina dělat přes zimu. Vintil se stal strážným v Šedově, Celeb lovil pro místní klášter, kde získal poměrně lukrativní místo i Klaudius (kněží s ubytováním nemají problémy, pokud zrovna nevyznávají vraždící sektu). Jediný problém byl s Yamotem, protože heslo „umím to s dýkou a se zámky“ není na trhu práce zrovna tak efektní. Proto hodina spíše připomínala rodičovskou poradu co se synkem, zatímco Moty pařil Oblivion. Nakonec jsme ho šoupli taky do kláštera (anyway, co tam vlastně dělal, to už si ani nepamatuji).

**Strašidelná hospoda aneb „Pro recept i zabiju“**

Družina se dostává do Barbaří, kam si vyráží Vintil s Celebem a Copákem, zatímco Yamot hobluje pod dozorem Klaudia židle v klášteře, které zničil. Po nepříjemné zkušenosti Vintila s kouřem (kterou nebudu rozvádět, protože vy víte proč)…btw: brilantně zahrané Cziky…se trojička dostává do města Barbaří se dvěma hospodami (následovala diskuze s Czikym o obyvatelstvu Přímořska a populaci „běžného města“). V jedné ale straší a tak se skupina snaží pomoci hostinskému přijít věcem na kloub. Zdá se, že mrtví si stěžují, že nemají kvůli hospodě, která se nedávno otevřela a je naproti hřbitovu, klid. Nebo se alespoň někdo snaží, aby to tak vypadalo. Padlo mnoho teorií, někdo zažil strašení na vlastní kůži, někdo spal jinde, a někdo prostě spal (jako třeba Copák). Často se na scéně objevovala podezřelá tříčlenná skupina, kterou začali všichni podezřívat, protože se v ní nikdo nejmenoval Josef (wow, interní joke). Následuje několik veselých scének (například magický rituál v Morisově domě nebo duchařská „konference“). To už ale dorazil i Yamot a Klaudius, aby ostatním pomohli. Nakonec se ukazuje, jak to vlastně bylo. Moje trojce „Nejosefů“ má na svědomí celé to strašení kvůli receptu na jed v tajné laboratoři alchymisty Frederika, která byla dříve v nově otevřeném hostinci. Následuje boj, kde je Yamot málem zabit, ale naštěstí vše dobře dopadlo, a viníci byli potrestáni. Dokonce je po družině i pojmenována hospoda.

Je to sice hodně ve zkratce, ale alespoň si to budeme pamatovat. Další připíšu, až budu zase PJovat, teď přichází řada na Cohena.

## Děsivý les jménem Chladný les

*(redakční poznámka – zápis z Coltary, Lesa, Ternu a Almaenu bohužel chybí, navazujeme tedy rovnou deštivým dubnovým  večerem, kdy začal hořet Almaen)*

## Nový Almaen, Jezerov, Ilvaen

    1. To není žádnej druid, prostě má jenom čerstvě urvanej klacek, pravil Celeb. Družina vybíhá z Almaenu odsouzeného k chaosu, a snaží najít za deštivé noci nocleh v divočině. Naráží na nocujícího starce, který dobrodruhům nabídne pohoštění. Ráno nabídne i ubytování s možností léčení, družina nabídku přijímá a stěhuje se na pár dní ke starci. Stařec Fareandor se skutečně v léčení vyzná a tak družinu zase postaví na nohy.

    2. S tím okem se rozluč, fešáku. S Copákem je ovšem trochu problém, protože ten nedávno za nejasných okolností přišel o oko a rána mu ošklivě hnisá. Fareandor tedy připraví zvláštní rituál, neboť ránu je dle něj třeba „vypálit“. Copák je přivázán ke stromu, kde mu stařec po obličeji maluje zapálenou pochodní. Podivným způsobem se vznítí strom, ale to už je elf ošetřen. Ač ze stromu zbylo jen spálené torzo, druhý den je opět zelený. Fareandor je vůbec podivný, celý den běhá po lesích, spí neznámo kde, jednou byl spatřen Jamotem, jak k sobě v noci přivolal srnku a skolil ji pohledem… Ale místo je to pro odpočinek jako stvořené, po pár dnech již družina může cestovat, a tak ji Fareandor pošle ke svému známému Křivákovi pro „mast na vlka“. Konec prvního sezení (28.10.)

    3. Proč nám neřekl, že se ke Křivákovi nedá dostat? Družina jde po cestě, kterou popsal stařec. Narazí jen na drzého hobita a sedm podivných řízků, jinak se cesta obejde bez incidentů. Dorazí ale k hradbě z křoví, za níž je vidět několik domů, a přes kterou se nedá dostat, dokonce ani hobita přes ni nejde přehodit. Družina se setkává se Sirulem, kterého mi word přepisuje na Sirup, a který právě přijel z Ulmu. I Aleš se snaží dostat dovnitř, ale neví jak… po chvíli hrdinové nacházejí prostranství, kde stojí několik budov a lidí/elfů a kam se dá volně vstoupit.

    4. Fascinace Novým Almaenem. Ukáže se, že těch několik budov je předměstí Nového Almaenu, elfího města. A zrovna jsou trhy, tudíž se dá koupit spousta elfích výrobků, nebo falafelu. Po několika rozhovorech (elfí hostinský, hobití kupci, komedianti a obhroublý párek měšťanů z Jezerova) se družina dostává k informátorovi jménem Celrondel Tara(q), který nabízí, že družinu ke Křivákovi za úplatu zavede (Křivák je totiž vysoce postavený elf uvnitř města, kam lidé nemohou). Město se všem – až na Sirula, který dovnitř nechtěl a odebral se do lesů hledat svou sestru – velice líbí a od Celrondela se též dozvídají několik základních informací o něm. Dokonce se setkají i s Černovlasým chlapečkem, to už tak příjemné nebylo… Od Křiváka snadno získali mast a pak je Celrondel vyvedl zpět na předměstí, kde družina nakoupila pár věcí na trhu a připravila se na jednání s Celrondelem, které si předtím dohodli. Konec druhého sezení. (31.10.)

    5. Informace, to je moc. Celrondel Tara vypráví, mimo jiné o krollech a jejich útoku na Divokou, o všeobecné mobilisaci, o pádu Mramorových poutníků a kolaborantovi Colaboratiovi. Cestou k Fareandorovi s mastí družina naráží na skřítky a s Fareandorovou pomocí řeší jejich problém s nemocným vlkem, ti za odměnu vypráví o Krkavcích, Drsňousovi a blízkém „zlém místě“. Konec třetího sezení (17.11.)

    6. Sedmero krkavců. Družina nachází rozbitý vůz („zlé místo“) a u něj dvě mrtvoly, asi přepadené a oloupené. Třetí mrtvola ale je připevněna ke stromu poblíž, pravděpodobně je obětí jakéhosi rituálu – a je to mimochodem krkavec… Fareandor žádá postavy o pomoc při vyhánění Krkavců z lesa. Ukáže se, že Krkavci zabili důležité elfy z Nového Almaenu a zajali Sirula a jeho sestru (která porodila v zajetí porodila), proto je nejprve Jamot zachraňuje (to nebylo těžké, Krkavci i s hobitem Drsňousem v čele jsou podivně apatičtí), tedy až na sestru, která zemřela při porodu.

    7. Show. Fareandor prosí les, aby zničil vetřelce, ti se probouzí z apatie a snaží se podivnou, temnou magií zničit družinu. V boji jsou Krkavci vcelku řízci, Celeb málem umírá a ostatní na tom taktéž nejsou dobře. Družina prchá od Krkavců, doufaje, že Fareandorova prosba lesa si s nimi již poradí… Cestou naráží na hobita Drsňouse, který vypadá hrozivě, zejména proto, že ještě před bojem měl obrovskou díru v krku. Copák jej sundavá kouzlem a družina prchá dál. Slabší jedinci omdlévají a tak končí čtvrté sezení (28.11.).

    8. Capitis deminutio über maxima. Následuje pár dnů léčení, během kterých si Sirul na chvíli odskočí ke švagrovi (dítě nechává doma) a Celeb dostane vlka. Kromě družiny se u druida léčí i jakýsi uhlíř jménem Rufus, na tom je ovšem něco zvláštního. Pak přichází dopis, přinesený papouškem, že Celrondel by si rád popovídal s Copákem a dalšími. Družina chce vyrazit, leč stane se, že Rufus, v podobě vlkočlověka, zešílí a roztrhá Fareandora. Je družinou přemožen, Celebem dekapitován (nebo mu probodl srdce, nepamatuji si přesně. Pokud mu probodl srdce, ztrácí nadpis této kapitoly smysl a všem se omlouvám). Zatímco Copák s Celebem pohřbívají druida, ostatní lootují barák. Pak se vyráží do Nového Almaenu…

    9. Německá produkce. Družina se setkává s armádou z Jezerova, která je prý na válečném tažení proti elfům. Tak nějak zajme družinu a chce po ní dovést do Nového Almaenu, protože tady po těch cestách již pár hodin bloudí. Došlo k roztržce, slovo dalo slovo, padla první rána, Démant a pár vojáků okolo skončil ohořelý, vojenský velitel Vilém se Sirulovou čepelí na krku a zbytek vojáků byl paralyzován hrůzou z Copákova ohňostroje. Družině se daří prodrat pryč od armády. Ještě narazí na průzkumný oddíl se zajetým elfem. Oddíl je přemožen a elf, byv osvobozen, okamžitě prchá. Družina spěchá do Nového Almaenu varovat elfy před hrozbou. Ve městě narazí na Celrondela, který je poplašen a běží do vnitřní části města… Konec pátého sezení (prosinec)

    10. Celebova máma. Elfové z obranných důvodů vykazují lidi z města do lesů. Družina nechce ven a chce bránit město před lidmi z Jezerova, leč nadutí elfové je k sobě nepouští. Ani zjevení Celebovy Matky nepřesvědčí ty krasavce, že Nový Almaen družinu potřebuje, a tak se partička má k odchodu z města. V tom je zastihne Celrondel, že prý s nimi chce mluvit Ryšatec, elfí K1.

    11. Borec, Démant, Malakai, Hef a tužkař Celeb. A skutečně, Ryšatec hovoří, Celrondel překládá a družina se dozvídá o jisté popletenosti Sirula s Copákem, vypráví cosi neurčitého o amuletech a pro Copáka tento rozhovor představoval spíše spousta dalších otazníků, než že by poskytl nějaké odpovědi. Prý Ryšatec nesmí říct, co za tím skutečně je, jinak by se stalo něco strašného. Dále Ryšatec požádá družinu, aby se vydala do Jezerova, našla člověka jménem Borec a od něj zjistila informaci na dehonestování Démanta. Tím by se měl odstavit od moci a mělo by to odstranit protielfí nálady v Jezerově. Dále Celrondel poskytne informaci, že v Novém Almaenu je Hef a ptal se po postavách… Zbytek sezení se řeší soukromé rozhovory s předákem elfů, rozdají se novoalmaenské slzy, Copák zažije svou noční můru a Celeb předvede tužku v lukostřelbě. A náhle novoalmaenská hudba ztichne… Konec šestého sezení (prosinec).

    12. Přednáška o postavení elfů v postmoderním kontextu. Přitáhla armáda, elfové jsou skryti za Mlázím, zdá se, že lidé je nevidí. Vystoupí Vilém, který bouří zbývající lidské obchodníky proti elfům, vypráví o příkoří, kterých se elfové na lidech dopouští, jejich namyšlenosti a o tom, že neplní povinnosti řádného vazala krále. Vystoupení zakončí výzvou Sirula k souboji, neboť ten pohanil jeho čest. Sirula Vilém porazí, avšak Sirul jej nějak tajemně zabije… Vojáci z Jezerova jsou ohromeni a zaraženi.

    13. Přednáška o posibilitách resocializace elfí subkultury do humánní společnosti. Dalším řečníkem je Ryšatec, který náhle hovoří obecnou řečí. Cizí vojáky uklidní, ve své řeči popírá, co říkal Vilém, pak poukáže na radost, která prýští z elfího města. Předvede menší zázrak, když promění vržené kameny v bílé holubice, a poté donutí celou armádu tancovat. Armáda po čase odchází, bez myšlenek na boj.

    14. Hendikepovaným hoří hrby. Dojde k jakémusi incidentu v hospodě, následkem čehož lehne popelem polovina novoalmaenského předměstí. Za vznícení patrně mohli nějací zhulenci z Jezerova, kteří si ubalili háháčko a následně omylem podpálili hospodu. V hospodě jsou kromě nich dvě lidské ženy a pár dalších jezerovských vojáků, kteří po osvobození z hořícího pekla kamsi mizí. Druhý den družina vyráží do Jezerova, cestou dvakrát narazí na cosi, co vidí jen Copák, který z toho nemá dobrý pocit. Dále mírně pomohou Jarošovi z Jezerova při hledání jeho poníka, který je za to pozve k sobě na statek. V Jezerově navštíví Bojiště, kde se hezky poperou (disguise nebyl tak mazaný). Celeb navštěvuje vodorády, aby se dostal k Vodákovi, a shání loďku. Potají, neboť ve městě jsou všechny postavy hledány, navíc“za zeď“ se v noci nesmí, kvůli nějakým náboženským zvykům. S Vodákem hovoří o situaci v Jezerově, náboženských sporech (dechejci kontra víra v Matku Hejna) a dalších drbech. Po návratu se družina zle pohádá ohledně Sirulova amuletu, který tajemně zmizel… Konec sedmého sezení (28.12.).

    15. Mission failed. V tomto okamžiku Sirul odchází od družiny – jde hledat svůj amulet. Sezení začíná rozhovorem s Jarošem a Esme ohledně Borce, Démanta, kněze Marka a Vodáka. Vodorádka Esme zprostředkuje setkání s Borcem v hospodě jménem Baronova bašta. Tam narazí na hobity (Jamotovy kamarády) a na mága Apofyze s učedníkem Traktátem. Ten Copákovi napíše glejt opravňující ke vstupu do knihovny Ilvaenského kruhu. Pak přichází Borec, informaci může prodat, ale chce za ni kotel peněz či službičku – dostat na několik dní z města jistého Vaerga. Družina souhlasí, odchází nocovat k Jarošovi. Druhý den ráno si to vykračuje městem, když tu je Strážný #63 pozná a spustí alarm. Strhne se boj, následně honička, družina je ráda, že vůbec uteče… Konec osmého sezení (3.1.)

    16. Mission failed 2. Do města družina nesmí, hledá tedy pomoc u Vodáka, aby jim pomohl splnit Borcův úkol a zjistit tak informaci na Démanta. Jamot krade loďku, s Celebem se plaví na Vodákův ostrov, ale jejich výprava epicky troskotá. Se štěstím Vodáka nakonec našli, leč loďku v původním stavu nevrátili. Vodák přislíbil, že Esme postavám pomůže. Mezitím Copáka na druhém břehu kontaktuje Jamotův kamarád, hobit Rybka, s tím, že může postavy provést městem, za úplatu. To družina již odmítá, neb stejné služby poskytne Esme bezplatně. Esme ráno skutečně přijde a je vyslána za Vaergem a Borcem – leč krátce po jejím odchodu přichází armáda s Rybkou, zajímá družinu a táhne je na hrad (jen Jamot, Copákova kočka a Celebův vlk utekli). Jamot rozjíždí za pomoci Vodáka záchrannou akci, mezitím ale kdosi dostává zajatce z vězení… Konec devátého sezení (14.1.)

    17. Bring out the gimp. Copák s Celebem se dostávají ještě do většího průseru, než byli – dostávají se do zajetí těch, kteří je chtějí utýrat za to, že jim zabili různé příbuzné a přátele. A vede je Syd, který „má moc rád elfy“… Odněkud se vynořuje Jamot a Syd, Majnard, Vilibald, Elevar „Kat elfů“, Mrzák i stařík Clarus končí v tratolišti krve a spálených končetin. Strážní mezitím zjistili, že vězni utekli – družina prchá z hradu tajnou chodbou, která vede kamsi do jeskyně v lese a kde družina naráží na Démanta.

    18. Mission failed 3: Démant died. Démant je náhle nějaký sdílný a odevzdaný. Přizná, že jde prodat sedmero obouručáků krollím banditům, které tak trochu i chrání (výměnou za jejich ohleduplnost k lidem). Copák je přesvědčen, že Démant je zhrzený člověk, kterého opustila žena Bětuška a tak se upil alkoholem, ale v zásadě je to dobrák a ještě je mu pomoci. Celeb ale přesvědčen není, tak Démanta zabije a bere krollí peníze. Rozkol v družině, Celeb odchází pryč, Copák s Jamotem jdou za Jarošem. Ten se jich nejprve bojí, pak jim ale sjedná audienci s baronem Jarmilem z Jezerova. Konec desátého sezení (21.1).

    19. Shine on, you crazy Diamond. Celeb se znovu přidává k družině, společně s Copákem vlezou na audienci s Jarmilem, ač je Jaroše varoval, že nejspíš budou zajati a popraveni. Následuje dlouhý výslech (témata – ohrožení vojenského tažení, výtržnost ve městě, ohrožení radního Démanta a jeho vražda, útěk z vězení, další tajemné vraždy ve městě), na něj dorazí i Apofyz a zjišťuje, že Copák lže. Ten tedy pak přizná, že Démanta zabil Celeb. Družina je obviněna i z dalších vražd a zmizení, které se v posledním dni odehrály. Jde do transportu na hrad, kde očekává popravu.

    20. Zkáza místo popravy. Jamot mezitím mizí z města a je chycen a částečně okraden krolly. Když se vrací druhý den ráno, místo Jezerova je jen jezero a ostrůvek, na němž stojí hrad. Copák s Celebem se z hradu (za pomoci Tajemné postavy) dostali a vyčerpáním usnuli na novém břehu jezera, promoklí a prostydlí. I hladoví. Družina přežívá, ale s holým zadkem a čtyřmi stovkami zlatých, které se stávají jablkem sváru… Konec jedenáctého sezení (24.1.).

    21. Zklamal jsi, Celebe. Copák s Celebem se probírají na břehu Jezera. Přijíždí Jamot s jakýmsi pošťákem Ondřejem a všichni čtyři zmateně hledí na malý ostrůvek, na němž stojí poničený jezerovský hrádek. Okolo hrádku ještě včera stávalo městečko… Pošťák měl předat dopis Démantovi, ale nemůže jej doručit, proto žádá družinu, aby za drobný poplatek dopis odnesla zpět do Ilvaenu, jistému panu Elogwynnovi. Po odjezdu Ondřeje se na scéně objevuje elfka Nírael a poblázněný Jindřich, který Copáka obviňuje z několika vražd a zaplavení města, leč ukáže se, že to celé dělal jen proto, aby přesvědčil Nírael (kterou má z nějakého důvodu za kohosi mocného), aby Copáka vyhnala z místa, kde má Jindřich skrýš s načerno páleným rumem. Nakonec rum rozdá a vše dobře dopadne… Družina se představí s Nírael, která vyjadřuje svou touhu chvíli cestovat s neznámými cizinci, a následně je družina obklopena několika vojáky připluvšími na voru od Hrádku. Velí jim Krys, velitelka (bývalé) jezerovské stráže, leč naznačuje Copákovi, že tentokrát zde není proto, aby jej zatkla. Představí družině paní Bětu, která se právě vrátila z Nového Almaenu, neboť si to s tím Démantem rozmyslela a chce s ním znovu žít (in your face, Celebe). Skončí to vrácením několika ztracených předmětů, co patří Copákovi a ostatním (hůl s novoalmaenskou slzou, Celebův luk a podobně), ovšem paní Běta chce za to ty čtyři stovky zlatých, které družina „dostala“ od Démanta. Když ale peníze vidí, paní Běta zděšeně prohlásí, že na nich je Wondarova krev, družině dá všechny předměty a zdekuje se… Družina jede do Nového Almaenu, cestou narazí na Ryšatce, který Celebovi sebere prsten a sdělí mu, že zklamal a že je „úplně stejný jako jeho bratr“. Družina nocuje v Tondově stáji a k večeři se živí kašou od osoby jménem Kašár.

    22. Strašení. Celeb chtěl dorazit o den dřív do Nového Almaenu, ale protože neměl prsten s novoalmaenskou slzou, zabloudil a vrátil se zpět do Tondovy stáje. Družina se společně dostane do elfího města a promluví si s Mladým, který je nový představený novoalmaenských elfů. Prý občas Krkavec vstává z hrobu a obtěžuje lidi – je třeba najít amulet, který Copák v jedné ze svých slabých chvilek, kterými v minulosti poněkud trpěl, hodil do Jezera. Prý je ale amulet ve vlastnictví osoby poblíž Jezerova, a tak družina cestuje zpátky na sever a nocuje v blízkosti jezerovských přeživších.

    23. Řešení. Družina v táboře přeživších jezerovských obyvatel nachází pološíleného Koloděje, který u sebe má onen amulet. Při té příležitosti slyší o blízkém řádění vlkodlaků. Cestuje do Nového Almaenu a činí přítrž tamnímu strašení. Copák se již cítí lépe… Družina cestuje směrem do Ilvaenu, a při jednom nocování je probuzena tajemnou osobou jménem Numa…

    24. Numa a její štěně. Družina osvobozuje štěně z vesnice Hunáře, které bylo zajaté v kleci. Na oplátku varuje před vlkodlačí kletbou, kterou nachází na Celebovi, a  prozradí mu tajemství obrany před vlkodlaky – mast z kozlíku lékařského.

    25. Prostoduchovy trampoty. Po průchodu „krollí cestou“ se spoustou křížů (kolik jich bylo? Šest? Sedm? Osm? Kdo ví…) družina naráží na obyvatele vesnice Bahenská, který se představuje jako Prostoduch a žádá o pomoc, že prý mu neznámý cizinec ukradl drahokam. Družina souhlasí, jen Celeb by rád do Ilvaenu, neb tam mu pomohou před vlkodlačí kletbou, ale zrovna jako na potvoru nikdo tím směrem necestuje.

    26. Fear of the dark. Všichni až na Celeba jdou za „Křížek“, protože se tam zatoulala Prostoduchova ovečka, v jejímž žaludku byl nalezen ukradený drahokam. Za Křížkem se dějí divné věci – otevřené hroby, dávno ztracené příbuzné a další známé, Jamot strachy prchá a Nírael se hroutí, Číf Salamandr také mizí, jen Copák setrval a uklidnil Nírael, až se jim podaří promluvit s Yrwinem „Jiskrným“, který je varuje před hejkalem v lese. Družině se ovšem zachrání Čífa před hladovým hejkalem zachránit, Prostoduchův kámen se nenajde a cestuje se do Ilvaenu.

    27. Vlkodlaci. Ale ještě v noci před cestou do Ilvaenu Celeba dostihnou vlkodlaci. Zatímco vlkodlaci se zatoulají za Křížek, Celeb v klidu běží až do Ilvaenu, kde je ale vyškolen ďábelskými vlkodlaky a ti jej donutí přistoupit o příštím úplňku ke Hře. Družina se sejde před branami Ilvaenu, navíc má jakýsi vůz s obilím, a obtěžuje ji bláznivý chlap jménem Lytrýt, který prý dokáže věštit budoucnost z koláčů. A jak do města?

    28. Závozníci s obilím. Po dvou skupinách vstupuje družina do města, i s vozem (problém byl u brány s tím, že se platí za zbraně). Ve městě snaha prodat vůz, díky tomu je družina navedena na Společnost – seznámení se s Dympfnou ze Společnosti v Přístavní budově. Obchod ale musí domluvit Elogwynn z Východní budovy. Dympfna ale nabídne drobný peníz za zbavení jedné z lodí podivného tvora, který se tam usadil.

    29. Derathizace. Vůz se Elogwynnovi prodá za méně, protože se objevil bratr původního majitele a ten viní nové majitele vozu z vraždy, proto Elogwynn za úplatu problém vyřeší. Následuje prohledání lodi, zabité jedné pavoukovité nestvůry a zajatí druhé. Cesta na universitu, že prý by se dala nestvůra prodat na výzkum. Tam je ale zavřeno.

    30. Staří známí. Nákupy po městě. Na Nírael cosi ohnivého zaútočí, zachraňuje ji statečný Sirul s Merlot, ono „cosi“ exploduje a když se všichni proberou, zmizí Copák… Následují překotné omluvy majitele „Filwenova stolu“ na Gwynnforově náměstí, neboť ohnivé cosi vyskočilo od něj – proto má družina nocleh a stravu zdarma. Následuje léčení (u Raduzla na Vrcholném náměstí udělá Jamot mírnou výtržnost v podobě pičování na vysoké ceny), potkání podivné osoby s obrazem a mluvící loutkou, na obraze byl nejspíš Copák – jde se na univerzitu zeptat se na víc. Ovšem i zde dělá Jamot výtržnost a je po zásluze potrestán letem přes celé nádvoří univerzity ven.

    31. Dům s loutkou ve znaku. V univerzitní knihovně provádí Merlot, Nírael a Copák průzkum, zatím Celeb předává omráčené zvíře univerzitě, Sirul bloudí po městě a Jamot prosí Raduzla, aby ho přeci jen vyléčil… Prozkoumává se dům loutek, kde skutečně byl vězněný Copák v tom obraze (sám se osvobodil, sešel se s ostatnímu u univerzity), následuje návštěva Aodhagana v Aderynově uličce, který je „malířem živých obrazů“. Copák se nějak dostal do obrazu „Svatý Entýn léčí oběti ohnivého ronce“, zatímco ohnivé cosi – ronc – uteklo na svobodu. Aodhagan zmiňuje, že mu někdo obraz ukradl, ale že za nic nemůže. Družina se stěhuje do Filwenova stolu, dokonce si Copák s Merlot připlatí za lepší pokoj. Ale kdosi se jim tam v noci snažil vloupat! Kdo, to se neví.

    32. Jste tragédi, oba dva. Družina se setkává s rytířem Amuliem, kterého znají z Ternu, pevnosti Mramorových poutníků. Žádá je o službu – zachránění cenných knih z tajné místnosti zkonfiskovaného kláštera sv. Zory na Entýnově náměstí. Bohužel Amulius nezná vstup do tajných prostor kláštera, pro ten se musí postavy poptat ve městě, někde se určitě skrývají zbytky rytířů. Copák je mezitím pryč na schůzce spolku Hledačů pravdy. Druhý den Celeb s Merlot nacházejí prvního rytíře (Esterius) v dechejském kostele sv. Jeroda, který potřebuje dopravit za město, ale to je nad síly Celeb a Merlot, proto se vrací k Sirulovi, který mezitím nacvičuje divadlo. Je málem zavražděn divadelní dýkou, ale Merlot jej zachraňuje včasným zásahem.

    33. Transport. Rytíř byl v bezpečí převeden do kláštera užitím finty „my jsme kamarádi Jindřicha Vlkočlověka ze Hřívy“. Druhé užití (u brány) bylo poněkud zbytečné, ale i z toho se družina nějak vylhala. Esterius pomůže jen v tom, že ví, že se v jednom z mlýnů skrývá skupina tří poutníků, kteří by mohli vědět více o tajných prostorách pod klášterem. Družina je vyhledá, poutníci (Alterius, Milius, Conxius) předají jakousi básničku Cesta spravedlivého, díky které se ty tajné prostory mají nalézt. Druhý den navečer začíná akce!

    34. Jméno z Růže. Do kláštera přes zeď, tam je operace krátce přerušena procházejícími vojáky, co konfiskují zboží z kláštera, ale daří se odemknout zámek a vniknout dovnitř. Ve věži kláštera se složitě hledá vstup do podzemí, pak následuje místnost s několika bednami cetek, místnost s „duchem v zrcadlech“ a katafalkem, kostnice, past, kde pomůže jen rytíř z Růže, několik místností s různými varováními a podobně, také zákeřné „zmáčkni pátý z druhého“ a na konci knihovna a podivný, slepý, asi přízračný, Nerthius, který odmítá knihy vydat. Je to nerd. Celeb na cestě zpátky moralizuje a zavírá ostatní ve sklepě, protože tam kradli. Je to nerd.

    35. Smrt rytíře. Merlot pouští Copáka, Sirula a Jamota ze sklepa, Celeb je pod palbou kritiky. Následuje setkání s Amuliem a dalším rytířem, ovšem ti chtěli ty knihy, tak si pro ně jdou dolů společně s družinou. Rytíř, který se nepředstavil, zabíjí Nerthia a bere všechny knihy. Následuje cesta z města, ještě zde chce Amulius doprovod družiny. (Jamot zmizel). Venku z města rytíř, který se ukazuje být znám jako Colaboratius, zabíjí Amulia, má podporu několika cápků okolo a tří kušiníků. Družina má horko.

    36. Smrt barbara. Dojde k dosti opatrnému boji, pouze Celeb si zde udělá nepřítele. Objevuje se Jamot a část „cápků okolo“ přestává bojovat. Souboj končí tím, že vrah Colaboratius naloží knihy na káru a hodlá zmizet, družině nechá nějaké ty šperky z kláštera a také knihu „Myšlenky revoluce“, kterou si vybral Copák. Následuje cesta zpět do města a odpočinek. Druhý den se družina probouzí až na Celeba, který za nevyjasněných okolností skonal. Vyšetřuje se jeho smrt, zdá se, že za to mohla jeho horkokrevnost. Zabil jej jakýsi Roderik při obraně skřetího vetešníka Agrachta, kterému je to líto a ochotně odpovídá na všechny otázky. Ještě tomu asistoval Elén, Agrachtův elfí přítel. Když se ukáže, že si za to Celeb mohl víceméně sám, nezbývá, než mu zajistit důstojný pohřeb. Proto se objedná díra za městem a kámen.

    37. Rozplétačka vazeb Dermila. Sirul si chce vyřešit svůj problém s tím, že někdo na něj poslal „divadelní“ vrahy. Všichni navštíví Dermilu, rozplétačku vazeb. Dermila zapracuje a přivede samotného strůjce těchto nesmyslů do místnosti. Je jím jakýsi Malak, který zmateně vypráví něco o dávném zlu, které je třeba vymýtit, a že proto Malak zabije Sirula. Ale dopadne to naopak, Sirul zabije Malak, tomu se Dermila sice snaží vyhnout, ale neúspěšně, bojuje se v jejím domě a skončí to mrtvolou.

    38. Nathan. Čeká na družinu na Gwynnforově náměstí před Dermilou a dá jí nabídku – hledá pár lidí na zneškodnění netvora jménem Tvář, který běhá po městě a nikdo s tím nic nedělá. Družina víceméně souhlasí, jen zatím chce dořešit něco svého – tím je pohřeb Celeba, na který se Nathan vetře. Přichází vlkodlaci a chtějí si hrát Hru o Celebovu duši, ale družina nevěří, že by Celeb nějak posmrtně trpěl, proto nechtějí vsadit své životy a Hrát. Vlkodlaci znuděně odchází. Mezitím si Jamot za pomoci Nathana odsóluje své (k tomu mu dopomůže popíjení velmi dobrého nápoje, „usgy“, v hospodě Ňadro). Blíží se večer a měl by se lovit Tvář…

    39. Tvář. Došlo k rozdělení družiny nepředvídatelnou událostí, aneb dopravní nehody se stávají všude. Nathan získává mango a Sirul je hrdina, který zničil jednoho koně (ale nikoliv stejným způsobem, jakým uťal hlavu svému koni Gregor Clegane ve Hře o trůny), a tento hrdinský čin je pak obdivován jistou děvečkou za tři zlaté... Druhý den probíhá krátká obhlídka „pasti“ na Tváře. Večer je návnada v podobě Sirula skutečně napadena gangem jakési Kiry, banda je ovšem zahnána na útěk a samotná Kira padá k zemi mrtva, avšak na scéně se objevuje někdo mnohem hrozivější – muž se spoustou cizích tváří, ale bez své vlastní…

    40. Brains! Braaaaains! Nathan shání lékařskou pomoc pro zraněného Sirula a Merlot, je jím podivný Michal z Podvrší, léčí každopádně až zázračně rychle. Diskutuje se, co dál s Tváří, mezitím si na ulici Jamot všimne jednoho člena Kiřina gangu, kterého o pár hodin později čeká neradostný konec. Na tuto osobu se vyptává podivná postava, která patří buď k církvi Pěti bohů, nebo k jistému zabijáckému uskupení (mají podobný symbol, sedmicípou hvězdu, a ten symbol Jamot viděl). Nastává obhlídka obydlí skutečného Tváře (kde je, to zjistil Copák), na místě se nachází tajemný poklop, pak je ale z další prohlídky družina vyrušena mužem kovářského zevnějšku a několika jeho sousedy, kteří družinu vyprovází z domu. Ti lidé jsou ale něčím neurčitým zvláštní – jsou to asi zombie, jinak to nejde vysvětlit (ať žije Occamova břitva).

    41. Parta hic. Merlot s Copákem nacházejí cenné informace v jednom z univerzitních bestiářů o tvorovi jménem Mask, jehož popis by seděl na tohoto Tváře. Ten prý řeže lidem tváře a z těch si pak vyrábí poskoky… Družina zjišťuje, zdali někdo nedávno zabitý Tvářem skutečně v okolí podezřelého domu „nežije“, a proto Sirul okoukne poslední oběť, která nyní leží v márnici v kostele sv. Stulta. Copák se vydává na universitu zjistit, jak by se Tvář dala zabít (resp. jak se dá zabít démon), družina se mezitím vyptává na další věci, zajímavá je například pověst o „přání smrti“, leč souvislost s aférou Tvář družina vylučuje. Parta hic bez Copáka vyrazí k Tvářovi domů, kde jsou nestvůrou za bílého dne napadeni a zbídačeni…

    42. Tvář IV. Řeší se další léčení, k Michalovi z Podvrší se už znova jít nedá, tak se zranění členové družiny léčí u Artena, přezdívaného „Tod Oroste“. V hospodě U zdi se čeká na Copáka, který se má vrátit z university, ale místo něj se dostaví slečna jménem Rubína, že prý Copáka zná a že s ním mluvila na universitě. Copáka tam totiž uvěznili, že prý jej někdo udal, že Copák je Tvář (absurdní, že). Dle Rubíny je jednoznačným důkazem, že Copák není Tvář, nalezení a zničení Tváře… Copák v knihovně ještě dohledal několik informací o Tvářovi, které v budoucnu napomohly k poražení démona… za zmínku stojí fakt, že Mask/Tvář se může objevit někdy i samovolně, pokud ale umí „tančit ve stínech“, tedy přesunout své tělo do „těla“ svého doupěte, musel ho vyvolat úmyslně nějaký theurg. Od tohoto theurga si Mask osvojí i praktiky pro komunikaci s cizími světy (pokud tedy theurg pro vstup do astrálních rovin potřebuje rozdělat oheň, spálit v něm hrst omamných květů a zírat do plamenů, totéž pak dělá i Tvář). Následně se dělá několik pokusů ohledně Tváře (např. získání jedné z masek a její následné spálení v kuchyni hospody U zdi; čachry s mrtvolou jedné z Tvářových obětí, kterou Sirul vydává za svého bratra a kvůli které Sirul absolvuje několik filosofických disputací na půdě kostela svatého Jeroda) a pak se jde opět prozkoumat doupě démona v Doškové ulici. Družina je napadena démonovými pohůnky, nakonec se zjeví i Tvář a všichni slavně padnou. Tvář je mrtev. Následuje opět léčení.

    43. XY. Jde se na Universitu pro Copáka, toho skutečně vypustí (a ještě se mu omluví – byl skutečně vězněn v Čarohlásce, což je samo o sobě zajímavá zkušenost). Copákovi je nadšeně vyprávěno o Tvářově definitivní porážce, přičemž Copák smutní pro svou nepřítomnost u této velké události. Následuje zkoumání domků v Doškové ulici, protože Nathanovi (nejen) se tam něco nepozdává… Jamot mezitím získá dvě práce a dělí se o ně s družinou. Zadání jedné práce přišlo v poměrně podrobném dopise od „Bezcharakterního R“ a jedná se o ochranu řemeslníka před jistými grázly. Druhá práce je jednodušší a družina ji hned v noci provedla. Jednalo se o pomoc jistému Nalanovi ze Společnosti. Potřeboval potají v noci přeložit zboží z lodi Porezná střela na loď Treska a potřeboval, aby si toho nikdo nevšiml. To byla snadná záležitost, stráž u lodi nějak odstranil Nalan sám a ačkoliv se u lodi objevilo několik lidí ze Společnosti včetně samotné Dymfny, nikdo nepojal podezření, Nalan náklad přeložil, rozloučil se s družinou a pak si každý šel svou cestou. No jo, ale druhý den je město plné drbů, že se potopilo několik lodí v Přístavisku a dle některých členů Společnosti za tím Dymfna vidí Jamota, který měl ty lodě hlídat…

*- další zápisy zatím nebyly zrestaurovány, možná se ani nedochovaly*