Víra v Devět

**Víra v Devět** je nejrozšířenějším náboženským hnutím v Bellmoralu, vniklé kolem roku 85 Bl. l. po sesazení Igllenské dynastie tehdy neznámými Nadanými. Centrálními autoritami jsou tzv. pretre a pretresse, jinými slovy nejvyšší kněz a kněžka, kteří bývají vybíráni zpravidla z řad Nadaných. Neexistuje žádná kniha, která by Víru přímo definovala, a proto neexistuje přesná shoda pro to, co se dá pokládat za její praktiky a co už nikoliv.

K Víře se hlásí většinové procento Bellmoralského obyvatelstva.

## Definice

Víra v Devět je obecně považována za přírodní náboženství, úzce však souvisí i s okultismem a esoterismem. Pro běžné obyvatelstvo se Víra odvíjí na teoretické rovině, v podobě nauk, svátků a veřejných rituálů, kdežto pro Nadané a jiné magicky založené jedince má také praktický, možno říct i nadpřirozený, význam. Od tohoto se odvíjí také to, že ve svých počátcích byla Víra pouze záležitostí Nadaných, kteří ji teprve po několika letech svého působení rozšířili i mezi běžné obyvatele. Základním pilířem je víra sama a i proto je jedno ze základních učení věta: **"Dokud věříš, jde o skutečnost"**.

## Historie

S historií Víry je to nejednoznačné; buďto bývá chápáno jako prastaré náboženství, jehož kořeny spadají ještě do doby před obydlením země kolonisty, nebo jako moderní hnutí. Třetí varianta mluví o tom, že jsou obě předchozí tvrzení pravdivá.

### Předkolonijská Víra

Z prvního přesvědčení vychází představa bohů, coby v minulosti žijících magicky mocných šamanů. Duchovní jednotlivých kmenů, kteří na tomto území bojovali o teritoria, byli pokládáni za bytosti mezi reálným a okultním světem duchů a jiných, silnějších entit. V dochovaných pramenech se můžeme setkat také s označením *polobozi*, nebo *poutníci na rozcestí*, tedy myšleno na pomezí dvou světů.

Po příchodu kolonistů bylo původní obyvatelstvo vytlačováno a kmenům byla zabírána území, což spolu s novými nemocemi, které kolonisté na území přinesli, vedlo k postupnému vymírání etnik. Původní kultura byla nahrazena novou a stejně tak i náboženství, a protože už nebylo mnoho těch, kteří by mohli rozšiřovat do podvědomí ostatních své vyznání, Víra zanikla.

### Nová tvář Víry

Víra v podstatě neexistovala po téměř sto let. Během této doby se v zemi usadil Přírodní spiritualismus, který zde přinesli kolonisté a posléze bezbožné vyznání Igllenů založené na krvi a utrpení, tzv. pässionismus.

Teprve v roce 85 Bl. l. můžeme mluvit o prvních znacích navracející se Víry. Veškeré obyvatelstvo bylo nespokojené s vládou Igllenské dynastie a žilo ve strachu z toho, že budou neprávem obviněni za praktikování magie, což bylo za jejich vlády nejen zakázané, ale velmi krutě trestané. Mytologie mluví o tom, že právě v této době duše starých a ve své době mocných šamanů načerpaly dostatek energie k tomu, aby se opět mohly jako duchové procházet po své zemi.

Tito duchové navštěvovali sny těch málo jedinců kteří z vyprávění svých předků Víru znali a nebyli spokojeni se směrem, kterým se Bellmoral odvíjel. Mluvili k nim o nápravě, přesvědčovali a slibovali, že vyvoleným dají sílu, která jim tyranii pomůže zničit. Vybraní jedinci tomu začali věřit a Víru dál presentovali svým rodinám a přátelům. Snoví návštěvníci silou Víry, která se postupně předávala dál a dál do podvědomí obyvatelstva, získávali na konkrétnosti a síle, což vyústilo až ve vznik prvních Obdarovaných (viz. Nadaní), kterými byli právě ti, co věřili.

Po zničení Igllenské dynastie byla Víra po několik let spíš tajnou sektou, než celoplošným náboženstvím a o jejích principech a učení věděli pouze Nadaní, kteří sami sebe nazývali vyvolenými. Takovéto chování se ale údajně nelíbilo bohům, a tak byla od roku 103 Bl. l. Víra infiltrována i mezi běžné obyvatelstvo.

## Bohové

Víra uznává celkem devět bohů, v poměru pěti bohyní a čtyř bohů. Všichni představují své protiklady, avšak jeden bez druhého nemůžou existovat a nedá se říct, že by jeden bůh znamenal víc, než jiný. Nerovnováha pohlaví v panteonu je brána jako předobraz matriarchálně založené společnosti, kterou splňují především Nadaní, kteří si samic vysoce cení.

Každý z těchto bohů má své pole působnosti, častokrát jde o různé patrony a ochránce. Kromě boha Stínů a bohyně Smrti, nemají bohové žádné své obydlí, ale nacházejí se ve všem, co souvisí s jejich podstatou. Tvrdí se, že díky neoblomné Víře jsou bohové skuteční, nejen pouhé metafory nebo abstraktní pojmy a když má jedinec jen o něco lepší smysl pro vnímání, může je i vidět. Víra v jejich fyzickou existenci souvisí s tvrzením, že jde o patrony Bellmoralu, kteří přijdou na pomoc vždy, kdy je národ v ohrožení.

**Lutumia** je bohyní přírody a kromě tohoto jména se můžeme setkat také s označením **Matka příroda**. Je považována za patronku zemědělců a nositelku jarních měsíců.

**Squalos** je vodní bůh a nejčastěji patron rybářů a námořníků. Věří se, že je prvním v linii ochrany země v případě napadení z moře.

**Furrius** je ohnivý bůh. Je ochráncem rodinného krbu. Není ale radno si s ním zahrávat; stejně, jako umí hřát, umí i pálit.

**Whiff** je bohem větru, ale úzce souvisí i s počasím samotným. Je patron létajících tvorů a jmenovitě i Bellmoralského letectva.

**Chroma** je bohyně času, jindy nazývána také **Bohyně tří tváří**. Je nositelkou tří životních etap- narození, dospívání a stárnutí, jindy může jít i o definici panna, mladice a stařena.

**Disaris** je bohem tmy a temnoty, otcem démonů a Stínů. I přes své spojení s temnými entitami je považován za patrona poutníků. Je manželem **Temnoty** (viz. démonologie).

**Flo** je bohyní světla a nositelkou slunce, ochránkyní před temnotou. Pro své hřejivé světlo, které je nejčasněji spojováno s jejím vzhledem, je patronkou naděje a lepších zítřků.

**Feisa** je bohyní smrti a milenkou **Saxärba** (viz. démonologie), se kterým zplodila Umrlce. Je průvodkyní posmrtným životem a symbolem okultní části Víry.

**Aerie** je bohyně života a plodnosti. Je patronka matek a rodičovství obecně.

## Démonologie

V otázce Víry je démonologie postavě na představě světa, který má dvě roviny k sobě navzájem v protiváze; rovinu božskou a rovinu démonů. Tyto dvě roviny často nefungují jako samostatně oddělené části, ale jejich spojením vzniká svět, jako takový.

Ačkoliv je otázka démonů a entit z jiných dimenzí (Táwia a Cruaxeess) v Bellmoralu velmi otevřeným a řešeným tématem, nemluvíme zde o Stínech nebo Umrlcích, coby démonech Šerochodců a Smrtonoš, nýbrž o samostatně stojících démonech, jež tvoří Bellmoralskou mytologii.

Temneeja, jindy nazývána i **Temnota**, je první démon a zároveň jediný, který je samičího pohlaví (*zbylí démoni jsou bezpohlavní*). Nejčastěji bývá zobrazována jako smyslně krásná a tajemná lvice, ale někdy se můžeme setkat i s abstraktní podobou. Význam má její spojitost se strachem z neznámého, sexualitou, sváděním a výkladem snů. Je považována za manželku boha Disarise. V mytologii bývá Temneeje zdrojem jeho temné moci, za pomoci které ho poté svede. Jejich vzájemné pouto dalo vzniknout dimenzi Táwia a jejich spojením přišli na svět první démoni a Stíny.

Saxärb je označován za nepřejícího démona a to především co se mláďat týče. Je spojován s tzv. syndromem náhlého úmrtí mláďat/ kojenců během rizikových tří měsíců/ jednoho roku života.

Manyrham je démon našeptávač, jehož cílem je rozvracet vztahy, rodiny ale i mír mezi státy a to prostřednictvím pomluv a nepravdivých sdělení.

Repetëis je démon šílenství.

## Etika

Etika Víry není natolik rozpracovaná jako ku příkladu u jiných náboženstvích, ale i zde existují jistá pravidla, která se dodržují, nicméně nejsou plošně daná.

Jako základní pravidlo pro všechny se uvádí **"Čiň, co chceš, ale každý čin se ti třikrát vrátí"**. Myšlenka Víry je založena na svobodě; a může jít o svobodu názoru, příslušnosti, orientace nebo činu, jako takového. V případě, že mluvíme o trestném čitu, Víra zastává názor, že soudem udělený trest je jen napůl cesty k nápravě viníka. Neexistuje zde koncept hříchu, ale jedinec je v podstatě trestán či odměňován sám sebou. Pojem škodit ale Víra nevztahuje pouze na ostatní, ale taky jedince samotného a tak je jedním z provinění proti ní také sebepoškozování.

## Svátky

V rámci Víry se v průběhu roku koná devět velkých svátků, jinak nazývané **vancän**, které jsou úzce spojeny s bohy a jeden očišťující konaný se na počátku nového roku.

**Mundetaneé** (30. Hefarst - 1. Ferunc) je rituální očista uzavírající rok starý a vítající rok nový. Zpravidla je vedený mistry Nadaných a předními představiteli Víry. V den tohoto svátku se obvykle nevyužívá magie až do jedenácté hodiny večerní, kdy je celý rituál započatý a trvá zhruba dvě hodiny, přičemž jeho hlavní část vrcholí přesně o půlnoci.

**Squa'deau** (5. Onik) je spojován s bohem Squalem a celý tento den je věnován přinášení obětí do koryt řek, do jezer a moří, aby si Bellmoralští naklonili bohovu přízeň. Zejména pro námořníky a rybáře má tento svátek velký význam.

**Ignisnox** (16. Eukius) je svátek ohňů a noc žárných horizontů, oslavuje se ohnivý bůh Flurrius. Svátek je spojený se zapalováním ohňů, které mají ochranný charakter a jejich zář má odhánět vše zlé a zákeřné, co by mohlo bellmoralským škodit.

**Flo'lumiére** (20. Ifirc) je den jarního slunovratu a zároveň jde o den, který je věnovaný bohyni Flo. Vítají se sluneční paprsky, které zaženou zimu, ale obecně je tento den považován také za ideální čas pro výrobu speciálních krystal, tzv. Floiných slz.

**Aeri'tilité** (1. Prear) je svátek k uctění bohyně Aerie, coby bohyni života.