Jazyky a literatura

## Císařstina

Císařština je obecnou řečí Císařství. Původně se jedná se o učenecký jazyk zřídelních mágů, který se po Zkrocení zřídla rozšířil a zvulgarizoval. Prvotní stát začal tento jazyk používat jako úřední a během mocenské expanze a po vzniku císařství byl ustanoven jazykem centrální i regionální správy oblastí Císařství.

## Nová sedmizemština

Obecná řeč Sedmizemí je nová sedmizemština. Jedná se o pidžin vzniklý z císařštiny a staré sedmizemštiny během osidlování Planin uprchlíky z Císařství.

*novosedmizemská literatura*

## Stará sedmizemština

Stará sedmizemština byla před příchodem uprchlíků z Císařství dorozumívacím jazykem mezi pastýřskými komunitami žijícími v prostoru současného Sedmizemí. Původně se nazývala zpěv planin nebo planinština a současné označení stará sedmizemština vyjadřuje proklamovanou kontinuitu současného Sedmizemí s předpaktovými společnostmi. Stará sedmizemština je v současnosti mrtvým jazykem, nicméně se k její psané podobě uchylují literáti hlásící se k sedmizemským literárním tradicím. Stará sedmizemština nadále dominuje učeneckým pojednáním zejména o magii a náboženství, jakkoli se podle některých často jedná o intelektuální pózu. Současná panství Sedmizemí vydržují kruhy intelektuálů pěstujících Starou sedmizemštinu jako situační nástroj identitární politiky vymezující se vůči císařství.Stará sedmizemština, která se v současnosti používá, je ovšem rekonstruovaným jazykem, jakkoli je tato rekonstrukce obecně považována za záznam původního mluveného jazyka. Literárních díla zapsaná ve Staré Sedmizemštině jsou především zpěvy planinských pastýřů, které ovšem zapsali teprve pozdější intelektuálové v rámci vytváření kontinuity s předpaktovými společenstvími.

Literatura psaná starou sedmizemštinou je tvořená písněmi, jež zpívali dávní tzv. planinový básnící (pojem zavedla básnířka Annika Järvelä) a v původním jazyce zapsali intelektuálové z prvních osadníků, k nimž se paktová panství hlásí jako k zakladatelům Sedmizemí. Osadníci se ztotožnili s písněmi planinových básníků jako s oslavou arkadijských Planin a písně se staly nástrojem porozumění mezi původními obyvateli a novými osadníky. Mnoho pozdějších autorů se k písním planinových básníků vracelo - Orenzio Federici je přebásnil do nové sedmizemštiny, Sanni Soini nebo Torben Wachs rozvíjeli často frekventované motivy a obrazy ve vlastní lyrické tvorbě, Tania Vidal z Poříčí písně aktualizovala během Války rozlomené pečeti.

## Jazyky sedmizemských panství

Jednotlivci ovládají jazyky praktikované v místech jejich původu, respektive výchovy. Ve všech sedmi panstvích je běžná znalost nové sedmizemštiny. Další jazyky se praktikují s ohledem na tamější komunity. **Trpasličtina** se běžně používá především v Bergsteinu, kde je zároveň považována za znak úzké sounáležitosti s obcí. Podobně **elfština** je jazykem elfských komunit v Pralese, sedmizemština je tamtéž považována za pouhý nastroj komunikace s vnějším světem. Temní elfové si znalost elfštiny udržují, nicméně v jejich rukou se nejedná o uměle konzervovaný archaický jazyk jako v puritánských komunitách zejména vysokých elfů. **Gnómština** má podobný charakter jako elfština, není ale tak přísně střežená a vyskytuje se běžně s gnómy, kteří sice pocházejí z tradičních komunit, ale cestují po Sedmizemí. Obecně platí, že například trpaslíci pocházející ze smíšených komunit mimo Bergsteinu trpasličtinu nemusí vůbec ovládat, naopak je mateřštinou gnómů nebo hobitů z Bergsteinu. **Infernal**: Tieflingovévé běžně používají obecný jazyk místa, kde žijí, nebo jazyk kultury, v níž byli vychováni. Ďábelštinu používají jako posvátný jazyk: 1. vyznavači tajného kultu, podle něhož jsou tieflingové nižšími běsy, kteří mají napomáhat běsům ovládnout materiální svět, 2. vyznavači poměrně běžného tieflinzského kultu, podle něhož praotec tieflingů přemohl arciďábla a na znamení mocenské převahy nad ďáblem ovládli jeho jazyk.

dračí řeč, gigantština, orkština, goblinština?, sylvánština, hobitština