T110E3

T110E3 в грі "World of Tanks".

### Компонування

Відділення управління та бойове суміщене посередині, моторно-трансмісійне позаду

### Кулемети

1 × 7,62-мм
1 × 12,7-мм

### Тип двигуна

OI-1490 повітряного охолодження, потужністю 700 к.с.

### Тип підвіски

Індивідуальна торсіонна

**T110E3** — проєкт американського важкого танка. Один із серії проектів T110. Після опрацювання різних компонувальних рішень, роботи над машиною були згорнуті. Не було збудовано жодного екземпляра.

## Історія

У 1954 р. у Детройті було проведено конференцію з питань майбутніх важких танків. На ній було представлено кілька аванпроектів нових машин. На базі одного з проектів (TS-31) компанія "Chrysler Corporation" запропонувала розробити новий важкий танк, який отримав позначення 120-мм gun tank T110. Основною умовою проєкту було створити машину, яка могла б вільно пройти Бернським національним тунелем.

Покроковий розгляд початкового концепту виявив низку слабкостей, і проект послідовно пройшов через кілька ревізій, поки замовник, в особі Детройтського арсеналу та "Chrysler" не дійшли фінального варіанту. Початковий проект T110 був відхилений військовими через надто великі габарити (не проходив у стандартний тунель) та невдалого розміщення командирської башти зліва.

Фірма запропонувала другий варіант - перемістила командирську башту до середини корпусу, але щоб вирішити проблему з розміщенням трансмісії, місце механіка-водія перемістили до бойового відділення. Узгодження проекту із Дейтройтським танковим арсеналом призвело до переходу на заднє розташування трансмісії. Крім того, зажадали замість двигуна AV-1790 використовувати двигун повітряного охолодження AOI-1490 потужністю 700 к.с. з тією самою трансмісією XTG-500.

120-мм гармату T123E1 було вирішено переробити під жорстку установку. Наразі виникли проблеми з обслуговуванням силової установки. Було вирішено "викочувати" двигун спеціальними рейками через великий люк в кормі корпусу. Але такий люк різко знижував жорсткість корпусу. Внаслідок усіх цих проблем "Chrysler" підготувала четвертий варіант проекту. Тепер двигун AOI1490 з трансмісією XTG-510 розміщувався у кормовому відділенні танка класичним чином. Хоча при цьому збільшувалася довжина корпусу, одразу знімалася більшість проблем із силовою установкою.

Тепер T110 являв собою самохідну артилерійську установку, виконану за класичною схемою, із заднім розташуванням моторно-трансмісійного відсіку і центральним бойовим відділенням, але механік-водій при цьому розміщувався в рубці. Таке розміщення водія і навідника змусило відмовитися від великого кута нахилу лобового листа, внаслідок чого довелося різко збільшити товщину лобового бронювання. Це стало головним недоліком використання на танку нерухомої рубки замість башти.

Після опрацювання кількох варіантів конструкції роботи над танком було припинено.

## Конструкція

### Корпус та бронювання

Лобовий лист корпусу та рубка мали товщину броні еквівалентну 127-мм листу, нахиленому під кутом 60°. Місце водія у цьому варіанті знаходилося в передній правій її частині, тоді як навідник розташовувався ліворуч. Позаду, праворуч і ліворуч від казенника зброї знаходилися два заряджаючі, і в задній частині рубки, по центру виконано робоче місце командира танка, з командирською баштою що обертається, озброєної 12,7-мм кулеметом. Подальші дослідження проєкту підтвердили побоювання, що розміщення навідника та водія в рубці не дозволить виконати її фронтальну броню з великими кутами нахилу, що у свою чергу вимагатиме значного збільшення товщини для дотримання необхідної захищеності.

Однією із проблем проекту була розробка маски для гармати. Вона мала мати товщину 230 мм і важила під дві тонни.

### Озброєння

120-мм гармата Т123Е1 без противідкатних пристроїв монтувалася в установку карданного типу, наведення здійснювалося за допомогою телескопічного прицілу навідника Т156. Гармата встановлювалася жорстко в масці, що забезпечує кути горизонтального обстрілу по 15° в сторони і кути відмінювання від +20° до - 10°.

Допоміжне озброєння складалося зі спареного з гарматою 7,62-мм кулемета та 12,7-мм кулемета у командирській вежі. Для стрільби використовувався телескопічний приціл Т156. Як дублюючий був встановлений перископічний приціл М16А1. Командир танка мав отримати далекомір Т53 "Optar", встановлений на даху рубки. "Optar" являв собою оптичний далекомір, що використовує визначення відстані посилки імпульсів світла. Звичайно, цей пристрій, створений ще до винаходу лазера, не міг діяти досить ефективно і страждав від утворення відблисків.

## Джерела

* https://warspot.ru/8714-fantazii-dlya-antigitlerovskoy-koalitsii
* https://wiki.wargaming.net/ru/Tank:A85\_T110E3
* https://worldoftanks.ru/ru/tankopedia/13857-A85\_T110E3/
* https://ru.wikipedia.org/wiki/T110\_(танк)
* https://wikiwarriors.org/wiki/Тяжёлый\_танк\_T110E3