The Mummy Demastered

**The Mummy Demastered** on kauniin pikselikäs metroidvania. Se ilmestyi flopiksi kostautuneen Muumioleffan ohella, tosin juonellisesti peli ei liity lähes mitenkään itse elokuvaan. Yksinkertaisuudessaan pelaajan on saatettava Prinsessa Ahmanet takaisin haudan lepoon ja estettävä tämän epäkuolleita voimia leviämästä raunioiden ulkopuolelle muuta maailmaa rienaamaan.

## Kuolema on lopullista

Kuten suurimmassa osassa metroidvania-genreä, tutkitaan tässäkin sokkeloista pelimaailmaa uusien reittien ja esineiden toivossa. Uudet aseet helpottavat selviytymistä, kun taas uudet vempaimet ja niiden tuomat kyvyt avaavat uusia reittejä. Mikä tekee kuitenkin Muumiosta varsin uniikin on sen päähenkilö, joka on täysin korvattavissa. Pelaaja kontrolloi nimetöntä sotilasta, joka kuoltuaan muuttuu epäkuolleeksi. Tätä sotilasta ei enää mikään pelasta, vaan pelaajan on navigoitava uusi sotilas edeltäjän luokse ja tapettava tämä lopullisesti. Näin kaikki kerätyt esineet ja kyvyt siirtyvät uudelle sotilaalle. Sama toistuu joka kerta, kun pelaajan sotilas kuolee.

Valitettavasti joudun myöntämään, etten itse kuollut pelissä kertaakaan, joten varsinainen selviytymisaspekti jäi itseltä täysin kokematta. Voinkin siksi sanoa, että peli on todella helppo, mikäli ei päästä yhtäkään sotilasta kuolemaan kertaakaan. Hengenlähtö on kuitenkin varsin helppo saavuttaa, sillä viholliset läimivät sotilaita varsin verisesti. Mikäli pelaaja ei vaivaudu tutkimaan ja etsimään lisäenergiaa tai tankkaamaan jo olemassa olevia täyteen, voi seuraava tulitaisto olla kohtalokas.

Mikäli muihin pelaajiin on luottaminen, on pelissä kuoleminen varsin iso rangaistus. Pelaajan on etsittävä edellinen sotilas pienillä energioilla ja aloitusaseella, joka myöhemmässä vaiheessa peliä tulee olemaan haastavaa. Edeltävä sotilas on voinut jäädä kauaskin edellisestä tallennuspisteestä, joten selviäminen sinne on haaste itsessään. Mikäli kuitenkin onnistuu saamaan edellisen sotilaan varusteet takaisin, odottaa pelaajaa ikävä luotien ja energian farmaaminen. Ruumis on nimittäin niiltä osin tyhjillään. Onneksi pelissä tulee myöhemmin vastaan mahdollisuus ladata kaikki aseet täyteen tietyissä huoneissa. Energian suhteen vastaava ei onnistu, ja ainoastaan lisäenergiatankin löytäessä saa energiat takaisin täyteen. Muissa tapauksissa on pihnittävä elinvoimaa joko vihollisilta tai vaihtoehtoisesti koluttava laatikot ja muu irtaimisto.

## Kaunis mutta liian helppo

Ulkoasultaan peli on tyylikäs ja värikäs pikselitaidepläjäys. Pikseleitä on sen verran paljon, että taustasta ja sitä asuttavista hirmuista on saatu todella yksityiskohtaisen näköisiä. Kokonaisuuden kruunaa retrohenkinen soundtrack. Pelikartan tutkiminen on mieluisaa ja varsinaisia jumikohtia hädin tuskin ehtii ilmaantua, sillä kartat eivät ole hävyttömän isoja. Vanhoille alueille on kuitenkin palattava, mikäli mielii parempia aseita ja lisää kapasiteettia. Heti kun pelaaja saa käsiinsä liekinheittimen, tulee pelistä entistäkin helpompi. Sitä ennen suosittelen suosiolla viskomaan kranaatteja vähänkin kovempia vihollisia päin, sillä viholliset pudottavat kranaatteja hävyttömän usein. Tämä johtunee siitä, että monet alueet avautuvat ainoastaan kranaatilla, eikä pelaajaa viitsitä jättää niiden takia jumiin.

Ehkä olen nautiskellut liikaa metroidvania-genreä, mutta omaan makuun viholliset ovat todella helppolukuisia. Etenkin pomovastukset eivät meinaa saada osumaakaan perille, sillä heidän iskut ovat varsin hitaita tai niitä on vähän. En kuitenkaan uskalla luvata pelin olevan kaikille helppo, sillä yksikin kuolema myöhemmässä vaiheessa peliä voi osoittautua suureksi lisähaasteeksi. Joka tapauksessa, panoksia löytyy paljon ja kranaatit rikkovat lähes koko pelin, joten vähänkin kärsivällinen selvinnee leikiten tästä pelistä. Helppoudestaan huolimatta kaikki muut osa-alueet ovat hyvin reilassa, joten tätä voi hyvin suositella, muttei todellakaan siitä pyydettävään 20 euron hintaan.

## Tuulahdus retroa musiikkia

Soundtrack palvelee varsin pätevästi pelin pikselikästä maailmaa ja on pikselitaiteen värimäärän tavoin äänimaailmaltaankin monitasoinen. Elektroniset instrumentit luovat varsin mehukasta synthwavefiilistä. Muutama poiminta mellevästä ostista, josta on vaikea valita suosikkia.