Щоденник Фейр Аґарвен

**Щоденник Фейр Аґарвен** — стародавня фалмерська книга.

## Історія

Оригінальний щоденник, написаний фалмерською мовою, в 4Е 201 знайшов Довакін в Забутій долині. Він приніс цю книгу Ураґу гро-Шубу, який її купив, а також вручив Довакіну перекладену копію.

## Текст

**Щоденник Фейр Аґарвен**

**Переклав з фалмерської мови:**

**Колсельмо Маркартський**

### Передмова

Дати в цьому щоденнику — калька з фалмерської мови. Ми не змогли зіставити їх з відомими нам сучасними способами вимірювання часу, тому вважаємо, що фалмери використовували якийсь власний спосіб підрахунку днів і місяців. Під час проведення розкопок у стародавніх приміщеннях, призначених для фалмерів-рабів, виявили мідні посудини, схожі на глибокі чаші, з двадцятьма грубими мітками на внутрішній стороні. Дослідники фалмерів вважають, що таку чашу ставили під краплі води, що сочилися з-під стелі печери, і так вели приблизний рахунок часу, стежачи за тим, як вода досягає міток. Після знахідки щоденника за таким примітивним фалмерським водним годинником закріпилася назва «кульнір».

### Третя мітка, десятий кульнір

Здається, минуло багато років відколи нас змусили ховатися. Я не наважуюсь писати, де ми знаходимося, щоб не наразити добрих людей з цього дому на небезпеку, якщо мій щоденник виявлять. Сім'я, в чиєму будинку ми ховаємося, була колись знайома із самим Сніговим Принцем, тому й прихистила нас. Навіть після смерті Принца його ім'я береже нас. Майже весь наш народ розділився у дорозі, коли стало зрозуміло, що таємно переміщатися великими групами стає неможливо. Ми змушені були піти різними дорогами, та й то йшли лише ночами. Я не знаю, куди попрямували інші, і боюся, ніколи цього не дізнаюся. Наше життя змінилося назавжди.

### Сьома мітка, десятий кульнір

У темряві ночі так важко не згадувати про минуле. Буває, під час відпочинку я чую сміх Молодих, які грають у долині. Іноді я бачу блідий відблиск тих щасливих моментів, які були такі часті в країні снігових ельфів. Я намагаюся не думати про ті часи надто багато. А в тих умовах, у яких ми живемо, найчастіше неможливо думати про хороше. Ми вже так довго замкнені всі разом у дуже тісному приміщенні, що смертельно втомилися один від одного. Навіть найсильніші з нас зламалися, бо тут нічого робити, крім сумувати за втраченим. Я прокидаюся і щодня бачу зневірені обличчя, які нагадують мені, де ми і що втратили. Ми всі мріємо про день, коли перестанемо ховатися і, не побоюючись, знову вийдемо на світ. Але, боюся, залишається все менше надії, що цей день колись настане.

### Десята мітка, десятий кульнір

Я втомилася від сліз жінок та дітей. Я вже не можу плакати. Чоловіки дивляться на нас як на слабких, хоча ми пережили ті самі випробування, що й вони. Я не можу змусити себе подумати, скількох ми втратили в битвах. І в той же час думки про мої власні втрати ніяк не виходять у мене з голови. Тепер, коли наш народ має бути разом, ми все більше віддаляємось один від одного. Норди справді здобули перемогу. Наша гордість розтоптана, наша єдність стерта на порох. Якщо ми втратимо надію, то нам уже не вижити. Сьогодні багато хто з нас, і я в тому числі, намагалися переконати інших прислухатися до голосу розуму. Не може бути надії, якщо ми не говоримо про майбутнє. Ми не зможемо зрушити з місця, якщо наш дух зламаний.

### Вісімнадцята мітка, десятий кульнір

Ми знаємо, що нам більше не бути сніговими ельфами та не жити вільно у цьому світі. Ми весь час переховуватимемося, так чи інакше. Але немає причини, чому ми не могли б жити під променями сонця і відчувати подих вітру. У нас є друзі тут, які готові будуть допомогти нам, коли мине загроза. Ми знаємо: щоб вижити, нам треба заново народитися. Зовні ми будемо такими ж, як усе довкола. У душі ми збережемо нашу правду та наші шрами.