Epizoda VI: Propasti templářské i nizarijské

**Zasazení historické a časové**

Píše se rok 1212, v ajubidském sultanátu nyní vládne bratr zesnulého Saladina, al-Adil, kterému Evropané přezdívají Safadin. V Damašku se chystá svatba Safadinovy dcery se synem Saladina, aby se vyřešily rodinné rozepře. Ve městě se nachází také templář Robert de Montfort, který sem byl vyslán z Akkonu, jenž je po muslimském dobytí Jeruzaléma templářským sídlem. Robert je veden svými vizemi v pátrání po relikvii, hlavě svaté Uršuly. V tom mu pomáhají i dvě křesťanské služebné, Maria a Tamar, které možná nejsou tím, za koho se vydávají, a podezřívavý mladý templář Jeremy Bermond. Do toho Roberta ještě sužuje podivný kozlí démon, který se objevuje hlavně v noci. Tamar, která pletichaří s jistou obchodnicí jménem Yael a stěžuje si na templáře svému nadřízenému Khalílovi, v tom *jistě* nemá prsty.

**Trable s Uršulou a menorou**

Robert postupně vyslechne svého přítele, kněze Williama Cuddla, místní křesťanskou aristokratickou rodinu al-Dahdá, lékaře Daniela a obchodníka Adama, aby se skrze zmínky o tajemném mistru Husainovi dobral toho, že relikvii má místní imám, Hassan ibn Ali. Adama i Robertova sluhu Giacoma ovšem pátrání stojí život. Nakonec se ale podaří vloupat se do pokladnice, vzít hlavu svaté Uršuly a utéci zpátky do Akkonu. Záhy je ovšem jasné, že kozlí démon pronásledoval Roberta i tam. Pochopí, že klíč k jeho porážce se skrývá v templářském podzemí, kde je uložená jeruzalémská menora, kterou templáři před lety vykopali. Ostatní ho tam následují. Podzemí se nicméně začne otřásat, Robert skončí v hlubinách a propasti a tak trochu vyjde najevo, že Maria a Tamar nejsou moc křesťanky nebo náhodné akkonské dívky.

Templáři následně Jeremyho a obě dívky zavřou do vězení. Prý mají být obětováni za Robertovu drzou krádež relikvie, která damašského imáma moc nepotěšila. Jeremy se dostane z cely a osvobodí i dívky, výměnou za to, že ho vezmou ke svým lidem. Všichni spolu utíkají, i když je jasné, že mají své záměry a moc si navzájem nevěří. Na hradbách potkávají podivnou holčičku jménem Tara, která mluví o tom, že vykoupení je možné jen skokem do propasti.

Maria a Tamar, které se ve skutečnosti jmenují Rima a Yara, a jsou muslimkami z nizarijského řádu, kterému Evropané přezdívají asasíni, hlasí svému mistrovi a tak-trochu-strýčkovi Sáhirovi stav své mise. Dostávají nový úkol, vyřešit nepřátele řádu. Táhnou sebou z nějakého důvodu i Jeremyho, který si teď říká Daniel a snaží se předstírat, že vůbec není templář a držet se dívek. Má to příkazem.

**Rozkol uvnitř nizarijského řádu**

Zneškodnění nepřátel se trochu zvrtne. Rahim a Firuzeh jsou totiž rovněž nizarijci, akorát pochází z hlavní pevnosti Alamut, kde sídlí samotný velmistr řádu, šedovlasý, jednooký (a špičatouchý?) Hassan Isabah se svou pravou rukou, Jallalem al-Dinem. Nejsou moc nadšení, že jejich druhové byli pobiti, navíc mají zprávy, že pevnost Masyaf, ze které pochází Rima s Yarou, v poslední době podniká nějaké až moc samostatné akce a nehlásí nic velení. Rima a Yara jsou zase z rozporuplných informací dost zmatené a Jeremy těmhle vnitropolitickým záležitostem vůbec nerozumí.

Po nějaké době se ale rozhodnou, že Yara a Rima nahlásí úkol jako splněný a tajně Rahimovi a Firuzeh pomohou s jejich úkolem, hledáním zvláštního dítěte. Zvláštních dětí je momentálně v Akkonu víc než dost, neb přijela dětská křížová výprava. Její vůdce Nicolas z Kolína nad Rýnem si je velmi jistý, že svůj úkol splní a vše zvládnou lépe, než papež, kterým nebyl moc nadšený, když se ten chlapci pokusil jeho nápad rozmluvit. Jeho společník Étienne de Montfort, který tvrdí, že je Robertovým synem, je ještě podivnější chlapec s píšťalkou. Ale většině ostatních dětí - jako je třeba Arnold - se výprava už moc nelíbí a chtěly by zpátky domů. Navíc Benátčané evidentně využili příležitosti a řada dětí již zmizela na utajeném trhu s otroky, který má na svědomí pan Balotelli. Rima vyřizuje zprávu o Giacomově skonu v Damašku jeho sestře, Ritě Pavone.

Vyplývá najevo, že dítě, které hledá Rahim, je ale zřejmě dívenka Tara. Tu ale někdo viděl ve společnosti jezdců na koních, kteří vypadali jako Mongolové, a ujížděli z města. Vydávají se po jejich stopách, ale při střetu padne Firuzeh. Pronásledují je pak dál, zpět do Damašku. Zde se Yara vplíží na tajné setkání a zjistí, že mongolská vůdkyně Alakhai Beki, damašský imám a nizarijská pevnost Masyaf spolu intrikují a snaží se naplánovat novou mongolskou invazi. Navíc Tara už byla prý odvezena na Masyaf. Sama Yara jen tak tak vyvázne z tajné schůzky, a to díky pomoci alamutské asasínky Sepideh Jaberi.

Vyrážejí tam a s (ne-)pomocí vesnického stařešiny al-Habsiho, strážných Hossama a Mohameda a nějaké té pekařky, bylinkářky, řezníka a pašeráka araku se dostávají všichni dovnitř. Konec je nicméně rychlý a tragický. Masyafskému velmistrovi Rašídovi evidentně přeskočilo a je obklopen velmi podivnými dětičkami, které si rychle poradí s vyjednávajícím Rahimem i zdrhajícím Jeremym. Rima a Yara, v obklíčení, si vzpomenou na Tařina slova, chytnou se do ruce... a skočí z hradeb Masyafu do propasti.