Drake Hollow

**Drake Hollow** on selviytymispelien nälkäisille melko keskinkertainen elämys, joko yksin tai yhdessä kavereiden kanssa kahlattavaksi. Pelaajan tehtävänä on esiteinin roolissa kuunnella puhuvia eläimiä, pitää huolta turnipsiotuksista ja tehdä kiellettyjä rituaaleja maailman pelastamiseksi, edeten vuodenajasta toiseen. Lore ei kiinnostanut itseäni pätkääkään, joten pieniä fantasiaelementtien ja hylättyjen asuntojen arvoituksia voi vain spekuloida.

## Hui hai ja ase meni rikki!

Pelimaailma muodostuu eri kokoisista saarista, joita asuttaa aina vain vaikeammin päihitettävät vihulaiset sekä niiden eloa mahdollistavat okakasvit. Saaria ympäröi selvästi epäterveellisen näköinen sankka sumu. Tämän sumun läpi voi kulkea ainoastaan nikkaroimalla itselleen kertakäyttöisiä suojakenttiä vihollisten pudottamista pimeistä kristalleista. Saarista itsestään löytää satunnaista kamaa, kuten aseita, elintarvikkeita ja rakennusmateriaalia. Aseet voivat vaihdella nopeasti huidottavista kirveistä hitaisiin haravoihin sekä etäältä ammuttaviin jousiin ja haulikoihin. Arkisten tavaroiden käyttö aseina tuo apokalyptistä fiilistä peliin, joka itsessään on mukavaa.

Aseita voi kantaa useampaa kerrallaan mukanaan, joka on tarpeen, sillä aseet hajoavat melko nopeasti käytössä. Koska pelissä ei ole mahdollisuutta korjata asetta, on hajoaminen iso miinus. Hyvät aseet ja panokset ovat kiven alla, joten niitä on vaalittava viimeiseen asti. Jostain syystä lyömäaseiden ladatut erikoishyökkäykset eivät kuluta aseita, joten niillä voi pitkittää aseen elinikää. Lisäksi ladattu hyökkäys tekee pelaajasta kuolemattoman muutamaksi sekunniksi, joka helpottaa peliä huomattavasti. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, ettei pelaaja voisi kuolla helpostikin vihollisten tehdessä törkeää lämää. Pelaajan kuoltua hän spawnii kartan aloituspisteeseen haamuna ja voi joko herätä saman tien henkiin menettäen aseittensa kuntoa tai palata haamuna hautakivelleen ja jatkaa rakennusmateriaalien, elintarvikkeiden sekä turnipsiväen etsimistä.

## Tukikohdan rakentamista, mutta ketä varten?

Turnipsihöpöhahmot eli draket ovat pelin keskiössä. Saarilta löydettäessä he saapuvat kartan aloituspisteeseen, joka toimii samalla pelaajan tukikohtana. Tukikohdassa sekä hoivataan drakeja, että rakennetaan esimerkiksi eri tasoisia työpöytiä, sänkyjä, huvitusvälineitä sekä veden- ruuan- ja sähkönlähteitä. Pelaaja ei näistä hyödy itse työpöytiä lukuun ottamatta mitään. Kaikki mukavuudet on yksinomaan turnipsiveikkosia varten. Drakeilla on kolme elintasoa kuvaavaa mittaria, jotka ovat nälkä, jano ja tylsistyminen. Jos yksikin näistä hipoo nollaa tarpeeksi pitkään, drake kuolee. Turnipsimaskotit on pidettävä hengissä lähinnä siitä syystä, että peli vaatii tietyn tasoista tukikohtaa, ennen kuin salaisen rituaalin voi suorittaa ja edetä seuraavalle kartalle. Tukikohdan taso nousee keräämällä drakeja sekä levuttamalla heille syötettävillä kristalleilla. On kuitenkin varottava kasvattamasta drakeja liian nopeasti, tai muuten heidän vaatimia elinolosuhteitaan ei voi tyydyttää.

Ennen pitkään draken kasvattamisesta alkaa noidankehä, jossa elintason turvaamiseksi on rakennettava jatkuvasti lisää ruoan, veden ja sähkön lähteitä. Nämä syövät rakennusmateriaalia, jota on etsittävä ympäri maailmaa. Parhaimpia materiaalinlähteitä ovat saarilta löydettävät pakettiautot, jotka voi yhdistää reittipisteiden avulla päämajaan. Reittipisteet ovat erinomainen tapa kulkea nopeasti saarten välillä, sillä reittipisteistä syntyy liu'uttavia valonsäteitä, joilla ylittää synkät sumut kuluttamatta mitään materiaalia. Pelissä eteneminen tapahtuukin suunnilleen tässä järjestyksessä: tutki saari, tee reittipiste ja yhdistä se tukikohtaan johtavaan janaan, etene seuraavalle saarelle ja kun löydät pakettiauton, yhdistä myös se janaan. Näin välimatkojen taittaminen on kivutonta ja nopeaa. Vihollisten tappaminen ei ole edes välttämätöntä, kunhan drakeille syötettäviä kristalleja löytyy.

## Tavoitetta kohti

"Salaiset rituaalit" voi toteuttaa vasta tukikohdan noustessa tietyn tasoiseksi. Nämä rituaalit joko summonoivat pomovastuksen tai vihollishorden. Jotta kämppä ei kummassakaan tapauksessa menisi päreiksi, on tukikohta hyvä ympäröidä aidalla. Valitettavasti aseiden hajoaminen hidastaa merkittävästi vihollisten muksimista, joka taas tekee kalliiden kyhäelmien ja itsensä puolustamisesta haastavaa. Pahimmassa tapauksessa pelaajalla ei ole ainuttakaan asetta kaikkien tuhouduttua ja viholliset valtaavat koko tukikohdan. Näin itselleni ei koskaan käynyt, eikä yksikään drake ehtinyt kuolla, sillä peli on tarpeettomista lisähaasteistaan huolimatta törkeän yksinkertainen ja helppo. Tukikohdan helppo tuhoutuminen ei houkuttele erityisesti panostamaan baseen, vaan pakottaa kiirehtimään pelissä eteenpäin. Vihollishordeja voi nimittäin sattua säännöllisin väliajoin ilman rituaalejakin, vaikka vihollisten saapumisesta ilmoitetaan kohteliaasti etukäteen noin kymmenen minuuttia ennen hyökkäystä.

Drake Hollow on ikävä kyllä lupaavasta alustaan huolimatta hyvin nopeasti itseään toistava ja tavoitteeltaan ontuva. Sen sijaan, että pelaaja voisi nauttia työnsä hedelmästä ja hyötyä päivitetystä tukikohdasta suoraan, on lähes kaikki pelkästään turnipsien paapomista varten. Aseiden hajoaminen ei houkuttele taistelemaan ja samaten tukikohdan mahdollisuus tuhoutua seuraavassa hyökkäyksessä ei houkuttele panostamaan siihen erityisesti. Saarilla ja pelin neljällä eri vuodenaikaa edustavalla kartalla edetään täsmälleen samalla tavalla, vain vastarinnan haasteen noustessa. Talvella rasitteeksi tulee vielä lämmityksen lisääminen tukikohtaan. Sanomattakin selvää, että talvesta ja koko pelistä halusi mahdollisimman nopeasti eroon. Mikä tekee elämyksestä antiklimaattisimman on pelin loppuvastus, joka on täsmälleen sama grim reaper, joka ilmestyy pelin ensimmäisen rituaalin aikana ja toisinaan esintyy satunnaisena vihollisena horden aikana. Tämä saa lopun maistumaan pahasti keskeneräiseltä. Harmillisesti Drake Hollow on potentiaalisesta huolimattaan pettymys. Harkinnan varaisesti se on kuitenkin kokemisen arvoinen, sillä puutteistaan huolimatta se juuri ja juuri jaksoi viihdyttää, joskin ei yllättää noin 11 tunnin ajan. Moninpelikokemuksena, jona itse pelin läpäisin, peli maittaa varmasti yksinpeliä enemmän.