Велике Зеленолісся

**Велике Зеленолісся** або **Ерін-Ґален** (синд. *Eryn Galen*) – перша назва великого лісового масиву у Рованіоні. Назва використовувалась до 1050 р. Третьої епохи.

Після того як Саурон у 1050 р. Третьої епохи звів на пагорбі Амон-Ланк фортецю Дол-Ґулдур, масив почали називати **Морок-ліс** (синд. *Таур-ен-Даеделос).* Після перемоги над Сауроном у 3019 р. Третьої епохи і знищення вежі Дол-Ґулдур, лісовий масив перейменували втретє і він став називатися **Ліс Зеленолистя**.

## Географія

Велике Зеленолісся розташовувалося у Рованіоні, між землями Беорнінгів на заході, Сірими горами на півночі, Бурими землями на півдні та річкою Бистриця з Довгим озером на сході. На північному сході від лісу (приблизно у 40 милях) була розташована гора Еребор.

Приблизно посередині ліс розділяла навпіл Стара Лісова Дорога. Згодом, коли вона стала непридатною, на півночі лісу проклали іншу. Лісова річка прорізала північну частину лісу, до неї в центрі приєднувалася зачарована Чорна Річка, яка текла на північ від Гір Морок-лісу.

## Історія

### Перша епоха

Велике Зеленолісся, ймовірно, було частиною великого первісного лісу, який покривав більшу частину Середзем’я в Роки Дерев, і був з'єднаний із Лотлоріеном через Андуїн.

Елдари проходили через Ліс під час своєї подорожі до Валінору, і саме в цей період на території лісу з'явилися перші поселення нандорів. Частина ельфів, відмовившись перетинати Імлисті гори, також оселилися в лісистих долинах річки Андуїн. Вони розмножилися, з часом до них приєдналися інші мандрівні ельфи. Таким чином утворився окремий рід елдарів – Лісові ельфи.

Стара лісова дорога була побудована ще в часи Першої епохи, здебільшого ґномами з роду Довгобородих, для транспорту та торгівлі між королівством в Імлистих горах та Еребору і Залізного Кряжу.

### Друга епоха

Приблизно у 750 р. Другої епохи у Великому Зеленоліссі знаходилося одне з ельфійських королівств, мешканцями якого були синдари, нандори та авари. Правив ними король Орофер з Доріату, що у Другу епоху не відплив за Море, а схотів лишитися в Середзем'ї. Столицею королівства був Амон-Ланк у південній частині лісу.

Під час Війни Останнього Союзу, Орофер на чолі війська вирушив на допомогу Ґіл-ґаладу, Еленділу та Ельронду. У битві на рівнинах Даґорладу, Орофер і більша частина його війська загинули. Королівством став правити його син Трандуїл.

### Третя епоха

У першому тисячолітті Третьої Епохи, люди, які жили на східних узбіччях лісу, створили Східний закрут. Вони, можливо, були частиною Королівства Рованіон під проводом Відуґавії. Люди, такі як народ Еотеоду, а також гобіти жили в той час в долині Андуїну і, ймовірно, принаймні частково, вплинули на зміну західних кордонів лісу.

На початку Третьої Епохи, після загибелі короля Орофера, правити Лісовим Короліством став Трандуїл. Ймовірно, внаслідок величезних втрат у битві при Даґорладі населення Лісових ельфів в Великому Зеленоліссі суттєво зменшилося і основні поселення тепер були розташовані на пагорбі Емін-Дуір. З часом ельфи залишили Амон-Ланк та інші свої поселення на півдні Лісу і остаточно відійшли на його північні рубежі. На рубежі першого тисячоліття Саурон під виглядом Некроманта повернувся до Середзем’я і в 1050-х рр побудував на пагорбі Амон-Ланк фортецю. Трохи згодом і узвишшя і фортеця стали відомі як Дол-Ґулдур. Після цього лісовий масив почали називати **Морок-ліс**.

*Докладніше див. **Морок-ліс***

## Джерела

1. ↑ Дж. Р.Р. Толкін, Крістофер Толкін (ред.) "Незавершені оповіді Нуменору і Середзем'я", Історія Ґаладріель і Келеборна а також Амрота, Короля Лоріену
2. ↑ Дж.Р.Р. Толкін, Крістофер Толкін (ред.), Народи Середзем’я, "VI. Повість літ другої епохи"