Római Köztársaság (Kovács Péter)

Római Köztársaság

Alapadatok

A Római Köztársaság története

Kr. u. 476-ban a Nyugat-Római Birodalom története véget ért. Az utolsó római császárt Romulus Augustus császárt Odoaker elfogta és trónjától megfosztotta. Bár Julius Nepos császár ekkor még életben volt, de uralma kizárólag az egykori Dalmácia provinciára terjedt ki. Nepos 480-ban hunyt el Dalmáciában, a tartomány pedig Odoaker uralma alá került. Syagrius pedig még tartotta magát egy kis római helyőrséggel Észak-Galliában, de az ő uralmának is véget vetettek a frankok 486-ban. Ekkor úgy tűnt, hogy a nyugati római jelenlétnek végleg vége szakadt.

A 490-es években azonban a keleti gótok megdöntötték Odoaker királyságát és egész Itáliát az uralmuk alá hajtották. 499-ben pedig egy sorsfordító esemény következett be. A Keleti Gót Királyság úgy döntött, hogy Rómának függetlenséget ad a közép- és dél-itáliai földeken.

Időközben Észak-Galliából és Dalmáciából érkeztek vissza az egykor ott élő római polgárok. 499. szeptember 20.-án Rómában újra összeült a római szenátus, amely mintegy 100 főt számlál. Két konzult választott a szenátus, akiknek hivatali ideje 500. január 1.-én veszi majd kezdetét és a következő 5 évre szól.

Az egyikük egy egykori légionárius, akinek a neve Maximus Mecimus Meridius. A másik konzul egy már rég elfeledett nemesi család sarja. Az ő neve Gaius Romulus Caesar, Gaius Julius Caesar kései leszármazottja. Maximus és Gaius is 30-30 esztendősek ekkor.

A szenátus továbbá ugyanezen a szeptemberi ülésen határoz az államformáról. A régi dicső hagyományokhoz visszatérve az ország újra a köztársaság államformáját ölti magára.

Itáliában ezek után nagy reménnyel tekintenek a jövő felé.

Közigazgatás

A jelenlegi Római Köztársaság kis területe miatt nem tagozódik provinciákra úgy, mint rég. Csupán csak megyékre van osztva az ország területe. A köztársaság területén két város található a falvakon kívül. A főváros Róma, illetve Neapolis, amely megsínylette az elmúlt évtizedek hadakozásait.

Demográfia és vallás

Az ország lakosságának 87%-a latin nyelvű római, 10% görög és további 3%-a az egyéb kategória. A vallást tekintetében a szenátus úgy határozott, hogy teljes vallásszabadságot hirdet, az ország területén. A lakosság 67%-a katolikus keresztény hitű, 15%-a az ariánus vallást követi, 18%-a pedig visszatért a régi ókori római vallásra. Utóbbiak Neapolisban templomot is emeltek Jupiter tiszteletére.

Államszervezet

Az ország államformája ugyebár köztársaság, melyet egy 100 fős szenátus vezet. A szenátus 100 tagjából 40-et választanak a népből, 40-et régi nemesi családok tagjai tesznek ki. A fennmaradt 20 fő pedig az úgynevezett „kiérdemeltek” csoportja. Ide azok kerülnek, aki életük során cselekedeteikkel kiérdemelték, hogy helyet kapjanak a szenátus üléstermében. Ez a 20 fő általában Róma legkiválóbb személyei szoktak lenni. Maximus is így került be a szenátusba.

A szenátus tagjai határozzák meg azt, hogy ez a 20 fő ki legyen. Mind a nemesi, mind pedig a népi csoport esetében abszolút többséget (azaz mindkét oldal esetén minimum 21 szavazatot) kell szereznie az illetőnek ahhoz, hogy bekerüljön a szenátusba.

A szenátust 2 konzul vezeti. Ez két személy sohasem kerülhet ki ugyanabból a csoportból. Tehát nem lehet két nemesi, két népi, vagy két kiérdemelt a konzul egyszerre egy időben.

A szenátus háború, avagy más vészterhes időre Diktátor-t nevezhet ki, határozatlan időre. Ennek a személynek nem feltétlen kell, hogy a szenátusból kelljen kikerülnie. A Diktátor a teljes politikai katonai hatalommal rendelkezik, ameddig a vészterhes idő tart, amelynek végéről a szenátus dönt.

Külpolitika

A Római Köztársaság igyekszik a környező államokkal jó kapcsolatot ápolni. Különösen igaz ez a Keleti Gót Királyságra, amely visszaadta Rómának szabadságát. Egyedül Odoaker szakadár-államával feszült a viszony. A rómaiak ugyanis nem felejtették el, hogy ő döntötte romba a Nyugat-Római Birodalmat végleg. Rómának tehát elsődleges feladata az Odoaker jelentette fenyegetés felszámolása lesz.

Hadsereg

A Római Hadsereg a régi légiókra épülő hadrendet tartja fent jelenleg is. Egy légió 10 ezer főből áll, amely 10 db 1000 fős kohorsztokra oszlik. A légiókat a tábornok vezeti, a kohorsztokat pedig a parancsnok.