Друга Українська Республіка (СІРУ)

**Друга Українська Республіка** — історична держава на території України, що існувала з 1647 року, з часу Української революції, до 1786, коли її поділили між собою Московія та Імперія Ґабсбурґів. Вважається, що з часу утворення Другої Республіки українці проявили себе як нація.

## Історія

### Утворення

Українська Республіка була проголошена 7 липня 1647 року у Києві, після його зайняття козацькими військами. Проголошена і оформлена офіційно після арешту урядовників Королівства Русь у складі Речі Посполитої, зі зверненням Хмельницького на центральній площі Києва про відновлення втраченої Республіки і ліквідацію монархії на території України у вигляді Королівства Русь, про усунення від влади Жигімунда Вази, про розрив унії, і найголовніше — про відновлення незалежности України і створення нового порядку, що заснований на опорі влади на все населення (тобто на його більшість — селян; на шляхту опиратися не було сенсу, оскільки Перша Республіка загинула через зраду шляхти). З цього моменту почалося скидання влади шляхти і польських наставників на території України, що звісно викликало різку реякцію з боку Речі Посполитої, з Кракова. 7 липня у Києві був розігнаний зі зброєю Сойм Королівства Русь, замість його скликали новий, що складався переважно з представників селян, козаків та лютеранського духовенства, який підтвердив проголошення Республіки. Також він видав декілька законів і наказів, що, зокрема, відновили посаду Гетьмана як голови держави, скасували кріпацтво і шляхетські привілеї, роздали землю селянам та створили для них представництво у Соймі. Звісно, Річ Посполита відповіла на це аґресією, і з часу утворення Республіки почалася війна за незалежність. Вона закінчилася 3 березня 1648 року підписанням у місті Краків мирного договору, за яким Україна отримала не лише територію колишнього Королівства, а й частину території сучасних Білорусі і Польщі.

### Війна з Московією

Московія намагалася захопити собі Україну давно, оскільки в Україні знаходився Київ, що був центром Руси, а також через бажання мати більше контролю над Чорним морем. Тож 13 червня 1649 року вона оголосила війну Україні, а московський цар пішов на Київ. 23 липня відбулася битва за Київ, в якій перемогу здобуло Військо Української Республіки. Закінчилася війна битвою за Москву і підписанням миру, за яким Московія втратила велику частину своїх південних земель і вихід до чорного моря. Ці території були заплановані для подальшого заселення українськими селянами, яким не вистачило землі.

### Друга північна війна

У Другій північній війні Україна вступила у війну на стороні Швеції проти Кримського ханства, результатом якої стало придбання у 1657 році території Приазов'я й Кубані. Вона також в майбутньому буде заселена українцями.

### Війна з державою Ґабсбурґів

З 11 квітня 1663 до 24 листопада 1665 року йшла війна між державою Ґабсбурґів і Україною за повернення Закарпаття. Вона закінчилася перемогою України.

### Війна з Бізантією та Молдовою

У 1667—1668 роках йшла війна з Бізантією та Молдовою за повернення Україні земель Буджаку. З договором, підписаним 27 серпня у Константинополі, до України відходила територія Буджаку, Буковини, Бесарабії та південного узбережжя Криму. У цей час гетьманом був вже Виговський.

### Післявоєнний розвиток України

З самого початку утворення Республіки в Україні були скасовані привілеї духовенства та шляхти, права всіх були зрівняні. Селяни наділялися землею на якій жили, інші землі переходили до держави. Адміністративне управління здійснювали полки — створені 10 липня 1647 року адміністрації для управління територіїєю і реялізації реформ. Полковниками цих територій були військові, тому фактично в перші дні існування держави вона була стратократичною. Завдяки полковникам вдалося за чотири роки роздати селянам землю і ліквідувати поміщицький устрій. Фактично селяни стали новим панівним класом в Україні, тому з 1650 року було введене навчання у школах. З 1649 почалося заселення нових східних територій, отриманих за результатом Московського миру, селянами, та будівництво там міст. Згодом почалося заселення південних приазовських реґіонів. Донці, що жили біля Дону, або були змушені виїхати в Московію, або залишилися на місці з дозволу української адміністрації. 1650 року пройшли перші вибори в Сойм Української Республіки. 1651 року були ліквідовані полки, і замість них створені землі та повіти. 1670 року була створена двопалатна Верховна Рада — Сойм став нижньою палатою, а верхня отримала назву Народні збори. З цього моменту Україна стала змішаною республікою, оскільки гетьман погодився на прийняті Верховною Радою закони про обмеження його влади. В Україні почали створюватися перші політичні групи, що представляли інтереси окремих верств населення. Також в Україні запрацювали суди.

### Прийняття конституції 1710 року

У 1710 році на посту Гетьмана перебував Пилип Орлик, що прагнув змінити політичний лад України. Він вважав, що всі закони повинні бути систематизовані, а змішана республіка повинна бути замінена на парламентську, оскільки змішана республіка створює конфлікт між парламентом та Гетьманом. Тож 7 жовтня 1710 року була прийнята перша в Україні та світі конституція України, яка отримала назву Основний Закон Української Республіки. В ній влада була поділена на законодавчу, виконавчу та судову, а виконавча влада була поділена на внутрішню (уряд) та зовнішню (гетьман). Вся верховна влада підпорядковувалася Верховній Раді. Вибори до Верховної Ради тепер проводилися за списками груп, а не за депутатами. Також значно розширились повноваження земських, повітових, міських і сільських рад. Конституція проголошувала базові права людини, такі як життя, здоров'я, воля, свобода поглядів та віросповідання, особиста свобода. Конституція також закріплювала адміністративний поділ і державний устрій України, її державні символи. Конституція 1710 року вважається першою у світі справжньою конституцією.