Skapelsen

## Om Intet, Något och Alltet

Innan allt fanns det ‘någonting’ och ‘ingenting’. ‘Någonting’ och ‘ingenting’ var helt blandade, oskiljaktiga, oändliga och i konstant kaos. Ur detta kaos började ‘någonting’ bli mer och mer koncentrerat. Desto mer ‘någonting’ som blev samlat desto mer medvetande, mer riktning, mer syfte och mer agerande började synas i kaos. Till sist blev ‘någonting’ helt separerat från ‘ingenting’. Och när det hände blev någonting ‘alltet’, Den enda.

För att få ett grepp om vad det enda var så började Den enda granska sig själv. Den enda uppfattade flera aspekter av sig själv som uppstod helt separat och Den enda förstod att den inte var självt längre. När Den enda såg sina aspekter förstod den att de inte visste någonting om varandra. Den enda uppmanade dem att kommunicera med varandra och Den enda började att observera dem.

Under de (tids)rymder som följde började aspekterna som först inte kände till någonting annat än vad de själva kände, vad de själv visste och vad de själva var, så sakteligen se sig själva utifrån. Den enda kände detta och gav dem då en vilja. Aspekterna ville då genast definiera sig själva och gav sig själva namn. Av de oändliga namn de gav sig blev namnen, Awedo, Jamudi, Nimu, Tymdall, Owuos och Zachun de namn som stannade kvar in i människans historia.

När Den enda hörde de namn som aspekterna hade gett sig själva gav Den enda dem ett syfte. När aspekterna fått denna gåva började de genast att visa varandra hur de ville forma alltet och skapa universum.

## Ur vilja och syfte

Först visade den kallad Zachun hur hennes aspekt kunde vara och hur hon hade viljan att skapa det fysiska. Hon drömde så Elemental Chaos - materians kaos. När Tymdall hörde detta frågade han om detta kaos var det enda sättet för Zachun att existera. Ur detta samtal skapade Zachun Arcadia - den totala ordningen. När de andra aspekterna hörde hur Tymdall påverkade Zachuns visioner frågade även Awedo om Zachun inte kunde se någonting mellan totalt kaos och total harmoni. Zachun vredgades över denna fråga och menade att det inte fanns något syfte med detta. Den kallad Nimu gav då som förslag att även separerade kunde de element som fanns i Zachun representera både harmoni och perfektion. Från detta drömde då Zachun de fyra andra elemental planes.

Nimu hörde syftet med det fysiska och dess kraft men kände saknad. Nimu drömde därför ett alternativ till det fysiska och dess element. Hon visionerade det abstrakta, det som inte skulle ses, höras eller kännas. Hon uppfann att det som existerar inte alltid behöver ha form utan kan vara tanke och magi.

Sedan förstod och drömde Awedo att fysiska och det abstrakta borde kunna ses i olika alternativ. Att om allt detta kan finnas måste det också kunna påverka sig själv. Awedo drömde att fysiskt och psykiskt kan enas och så bli något mer. Awedo drömde om liv.

Tymdall hörde och visste redan att om det de drömmer kan påverka sig själv måste det regeras och styras. Om det kan drömma och utvecklas måste dess tankar separeras så att de kan påverka inte bara sig själv, utan varandra. Tymdall drömde om godhet och ondska och födde balansen mellan de båda.

Men den kallad Owuos menade att det bästa är överflöd i motsats till ordning, att skapandet inte ska känna gränser och de alla ska kunna skapa oändligt. Och om ‘något’ ska formas ska det formas för deras skull och ge dem ännu mer kraft. Ju mer han pratade desto mer såg de andra hur Owuos ord och drömmar var många, men deras innebörd var tom på syfte.

Jamudi hörde Owuos vision och blev rädd för att oändlighet kunde bli slutet för ‘något’. Han avbröt Owuos och sade att för att allt det som är ‘någonting’ ska fortsätta måste alla delar av det ha ett slut, och Jamudi födde idén om tiden (och så även döden).

Den enda hörde alla deras drömmar och gav dem så en frihet från varandra. När aspekterna fått denna gåva började de genast att uttrycka sig genom att skapa sig en skepnad.

## Ur frihet

Zachun = Vill visa allt hon är. En enda kropp från vilken perfektion, kaos och materia uppkommer. I hennes form har allt ‘något’ en kraft. Naken kvinna vars hud liknar slät granit, håret uppsatt i halvknut. Hår virvlar efter humör, färg skiftar i varje avbild. Ögon är eld. I ena handen ett porlande vattenfall, i den andra en åskvigg. Omgiven av virvlande moln. Molnen skiftar, ibland genomskinliga, ibland åskmoln. Ibland avspeglar de stilla vatten och ibland grumligt hav. Hon är elementens härskare, ur henne kommer kraft och energi som sedan kan (och ska) formas. Hon är The Element(s) of Change.

Awedo = Vill visa att allt de redan drömt håller möjlighet till nytt. En bevingad orm som är svart som natthimlen, men fylld med stjärnor och planeter. En form som innehåller möjligheten till fortsättningen av ‘någonting’ och liv (universum). I hen finns allt ‘någots’ riktning mot nytt. Naturen och livet är alla delar av ‘någots’ möjlighet till att påverka. Livet blickar upp mot The Starserpent och ser sin fortsättning.

Tymdall = Ser förlängningen av allt de alla sagt och menar att det måste finnas följd och ansvar. Allt ‘något’ måste formas in i en ordning. Hans bild blir rigid, en riddare med täckande rustning och visiret utan hål för att visa att vi ska inte se bortom Den enda. Han är moderation. I honom är allt ‘något’ ordnat. Han är lagen, den orubbliga hierarkin i ‘något’ som gör att det kan fortsätta och att inget tippar vågskålen. Tymdall, The Divine Lord of Balance.

Jamudi = Han ser Zachun skapa vad som är. Awedo manifesterar det som kommer bli. Tymdall visar hur det inte kan vara. Jamudi vill se vad som var, vad som är, vad som kommer, och vad OM. Han blir en äldre man med fyra huvuden för alla dessa riktningar och fyra armar att styra dem med. I honom är allt ‘något’ nu inte skrivet och bestämt. Han blickar över allt ‘något’ och visar att det finns alltid något annat bortom. Han är Jamudi, The King of If.

Owuos = Han ser hur de andra i sin vilja att definiera redan begränsat vad de är. Han skapar en karikatyr; Mot Zachuns kraft och perfektion, en utmärglad kropp. Mot Awedo och hens oändliga cykler, en vilja i form av sitt enda svarta spjut. Mot Tymdalls blinda lagar, ett öga som ser och vill ha allt. Och mot Jamudi och i avsky mot tiden, en kropp som är levande och död i ett. Han är nu alltets väg mot det som är motsatsen till dem alla, ‘Inget’. Owuos, the God of Power.

Nimu = Ser allt detta och vill istället bevara sitt ursprung, det hon och alla var innan ‘någonting’ började bli så delat. Hon blir till en spegel för att inte visa sin egen tanke. Hon tar inte en form och lägger all sin kraft inuti sig själv. Bevarandet - Secrets, Ursprunget - Tales, Delningen - Divination, Att vara tanke - Learning. Hon visar att ‘något’ måste alltid ha en tanke och lära sig av sig självt. Hon blir Nimu, The Mistress of Knowledge.

Den enda förstår vad de alla vill och säger “Se, det ni talar har blivit. Upplev.” Ur deras visioner blir så ‘något’ ännu mer. Plötsligt ser de alla förbi sig själva och de börjar skapa materia av sina drömmar. Så att de kan granska varandra. Så att deras vilja kan få en form. Så att deras syfte kan uppfyllas. Så att deras frihet kan utövas. Och så att deras visioner kan upplevas.

## Från drömmar

Så började De sex skapa sina visioner. Zachun öppnade sin person och sträckte ut sina armar och ur henne kom Elemental Chaos forsandes som ett hav. De sex såg med häpnad hur energi för första gången fick form utanför dem själva. Tymdall slöt sin hand och frammanade ett svärd i den och stötte det ned i kaoset. Genast stillade sig strömmen runt honom och Zachun och de andra såg på medan Tymdall formade energin till den dröm som han och Zachun enats om, Arcadia.

Medan fem av de sex gladdes åt vad de såg mörknade Owuos ytterligare. Han tog därför en del av kaoset i sin tomma hand och utökade det med sin egen kraft. När han släppte det sipprade mörker och ödemark fram, som en skev bild av det som de andra suktade, och en oändlighet för Owuos att härska föll framför hans fötter - de oräkneliga lagren av The Abyss.

Jamudis ena ansikte skådade hur två krafter utan kontroll och slut sköljde mot varandra. Han tog plats mellan dem och med sin vilja formade han en barriär. Ur hans tankar skapade han visionen om tid och där hans blickar föll tornade sig mäktiga skapelser av materia fram som symboliserade dess gång. Väldiga kugghjul, pekare, klockor, torn och spiror som alla vred sig och slog i universums rytm. Mechanus stillade krafterna från att sluka varandra och fanns nu där som en påminnelse till dem alla att allt har ett slut.

Medan Zachun något motvilligt började separera delar av sin skapelse för att bilda de fyra Elemental Planes så gav Awedo sin första skapelse form. Hen svävade ovanför de andra och ur sin kropp gav hen ett evigt sken över alltet och ljus genomsyrade planen.

Tymdall gladdes över denna motsats till Owuos vision och samlade det runt sig. Han doppade svärdet i ljuset och genast växte sig där ett massivt berg upp i dess mitt. Så skapades även Mount Olympia, celestials hemvist.

Nimu, som formlöst beskådat vad de andra gjorde, gav till slut uttryck till sina egna tankar. Hon formade något likt sig själv, en skapelse utan fast form eller bild. En plats där inget redan fanns till utan där tanken var det som skapade, Limbo.

Awedo såg skönheten i Nimus skapelse och bestämde sig för att visa sin egna vision. Hen formade ett plan och sådde där livets frö så att det skulle täckas av grönska och färger. Belåten började Awedo genast forma och dela livet till olika arter och släkten. Så formades det som kom att kallas The Beastlands, en vild plats täckt av all natur.

Vredgad över det han såg de andra göra och det ljus som började skölja över hans egna riken hårdnade Owuos sinne. Han förstod att de andra inte delade hans vision, och att de saknade ambition. Han tog sitt spjut och stötte det med våldsam kraft mot Tymdalls berg med syfte att sarga det. Tymdall parerade stöten med sitt svärd och spjutet slog ned i havet av ljus omkring. Owuos spjut var vasst och slipat med hullingar. Det skar genom ljuset och skapade ett kantigt hålrum av mörker. Så kom det att bli att Tymdalls riken huserade “The Nine Hells.”

Tymdall frammanade i sin tomma hand ett par handfängsel att binda Owuos med och bad om de andras hjälp att fjättra honom. Medan Awedo med fasa såg vad Owuos gjort och ville agera mot honom menade Jamudi trots sin ilska att allt skapat till slut skulle få ett syfte. Nimu var ännu formlös och kunde inte ingripa. Zachun stod oberörd intill, ingen känsla i hennes anlete syntes. Oräkneliga känslor vällde nu fram mellan flera av dem och alla sökte sig tillbaka till sina egna skapelser. Så kom det att bli att Nimus syn varit sann, och delningen hade börjat.

### Realms of Tymdall

Tymdalls hat mot Owuos övervann hans besvikelse över Jamudis och Zachuns agerande. Han stod vid sitt Olympia och blickade ned i det hålrum som flöt bredvid. Tymdall separerade Hells från Olympia och ordnade dem båda i lager, 7 åt Mount Olympia och 9 åt The Hells. Olympia sken av ljus och liv medan Hells blivit förmörkat och fattigt på annat än mörker tack vare Owuos spjut och onda uppsåt.

Mellan dessa motsatser skapade Tymdall sedan en ny och egen plats. Han döpte sin skapelse till Hades och det var då fullt av hans visioner om liv. För att fortsätta forma och ordna valde slutligen Tymdall att frammana aspekter av sig själv. Tymdall blev så först att skapa gudar, och The Tribunal med sin domstol och sal på toppen av Mount Olympia fanns så till. Där satt Herurd - Champion of Justice, Maa’Ron - Champion of Equilibrium och Therrain - Champion of Revenge redo att fälla Tymdalls domar.

De tre klädde sig i rustning likt sin skapare och utrustade sig alla med redskap för att införa sin lag: Herurd bar ett spjut och en bok att samla lagar och beslut i, Maa’Ron bar en bila och en nyckelknippa till burarna där de dömda hamnar, och Therrain bar en spikklubba och en piska att prygla den syndiga med.

### Homes of Zachun

Zachun stod länge bland sina skapelser och var nöjd. Hon såg hur allt hon var bildats i steg från okontrollerbar energi till fysiskt kaos ända till materians perfekta tillstånd. I hennes sinne började dock det hon sett hos de andra skapa en längtan. Hon insåg att utan liv var hennes världar passiva i universum och för att hindra dem från att någonsin stå stilla födde således Zachun ur sin tanke och sitt kaos sina barn.

Hon mindes Tymdalls kraft och vrede, suktade den, och skapade så sin första son efter den, Skari - Child of Embers. Sedan erinrades hon Nimus formlöshet och djup, suktade den, och födde sin första dotter Qa’andaq - Child of the Waves.

Även Awedos starka vilja och förmåga att skapa suktade hon och födde sin son av jorden, Anchu - Child of the Mountains.

Hon mindes hur Jamudis oberäknelighet och syfte styrt dem andra, upplevde samma suktan efter den, och skapade sitt barn Ieasrus - Child of the Winds.

Slutligen såg hon framför sig Owuos och hans ambition. Till skillnad från de andra ryggade hon inte tillbaka utan suktade även den. Hon skapade då en till son och sitt sista barn Baor - Child of the Storm. När Zachun såg dessa aspekter av sig själv och de andra fem gladdes hon och bad dem att gå ut i universum och genomsyra det med sin person.

### Depths of Nimu

Nimus tankar vandrade genom eoner och till platser ingen vet efter svar på hur delningen skulle sluta. Vad hennes förstånd greppade vet ingen men hon valde att skapa en till plats i ett försök att nå de andra och än en gång ena dem. Så från hennes formlöshet sipprade så magin ut i världen för första gången och blev dimman av Border Ethereal. Hon lät då denna plats färdas nära dem andra och gav sin syn av magi till dem alla. Höljda av dimman gav Nimu sen ännu en gåva till universum. Hon formade grottor och djup av dimma och i dessa salar, Deep Ethereal, steg så fram hennes kult. Det var Noresh - Sage of Tales, Atryot - Patriarch of Secrets, Aponn - Matriarch of Learning och Gana’isi - Seereess of Divination. De bar alla med sig delar av Nimus ändlösa kunskap och de var ämnade att se och bevaka allt som nu skulle komma att ske. Tillsammans med Nimu bevittnade de så hennes gåva till de andra, i väntan på vad den skulle bringa.

### Pits of Owuos

Owuos skylde sig i sina lager av Abyss och skrek i ilska över de andras trots och oförstånd. Han blickade sedan ut över de andras skapelser och blev så förblindad och såg inte vad han hämtat med sig. Vem av dem det var som gjort det visste han inte, men i ett hörn av hans avgrunder hade ljus och liv fått fäste.

Ännu hade Owous inte sett det och han vände sig istället inåt för att hitta sätt att utöka sin makt över dem andra och alltet. Han gav sina medel bild, sina Immortals. Han gav sveket formen av en likblek, slank och humanoid katt (Tabaxi) med all hans hämndlystnad och sadism och döpte honom Lon Ken. Hans girighet blev en likblek fågelman (Kenku) utan röst men med sin skapares intelligens, Gasanor. Hans korrupta tankar och vilja blev en ynklig likblek djungelgroda (Grung) som höll kraften att förvrida och fördärva, han döpte den Kuexull. Slutligen tog han all sin vrede i formen av en likblek storväxt kentaur, gav henne sin styrka och döpte henne Jigica. För att visa dem att han var dess mästare och att de aldrig skulle nå bortom honom kallade han dem för sina halvgudar, Titans, ty Owuos kunde inte se ens delar av sig själv som mäktiga längre.

Under tiden hade det nya börjat blomma ut i färg och kraft och när Owuos upptäckte det hade det redan vuxit sig enormt. För första gången upplevde Owuos en rädsla, för hans riken höll på att gå under. Han slet så ljuset och hans skapelse itu och kastade iväg det. Det nya hade dock redan enats med hans och ur det fått ny kraft. Så blev det att i Owuos domän finns en efterlivets plats kallad Elysium. Ett paradis för levande och fallna själar samt hem till varelser bortom de flestas förståelse. Det ligger där alltid, som en påminnelse till Owuos att han ensam inte är starkare än de andra. Han skyr det, skrämd av dess ofjättrade överflöd av ljus, medan de andra längtar till det.

### Kingdoms of Jamudi

Bland alla de oändliga beslut som är bortom vårt förstånd står Jamudis skapelser bland de största. Han skapade länge inget nytt, utan utökade sin skapelse Mechanus med mer och mer detaljer i en process förstådd av få. När han till slut riktade alla huvuden upp från denna plats såg han vad de andra skapat och förstod att mer skall finnas. Han skapade så en plats där han ville att de andra någon gång skulle få chans att bidra med sina visioner. Den sträckte sig väldig i hans dimension och han såg en bild av den täckt av Awedos liv och Zachuns element i olika blandning. Arborea var fött. Jamudi hade nu också sett det hans likar kunde skapa, kände både förväntan och rädsla, och lade på sig själv ett stort ansvar. Om något skulle gå snett i deras skapelser tänkte han. OM.

Jamudi funderade över detta OM och förenade sina händer. Han satt så länge, formandes något nytt. När han öppnade dem kom en till synes enkel plats in i existensen. Den var inte väldig och utbredd som många av de andra platser de sex hade skapat. Den var ensamt mycket liten, men i den la Jamudi fröet av en ny idé. Han delade den i sex delar inspirerad av de andras skapelser, men gjorde de alla ogästvänliga. Han slöt dem sedan i ett mönster förstått enbart av honom själv och gjorde så att OM någon hamnade här, skulle de aldrig ta sig därifrån. Carceri fanns nu i hans rike, det första fängelset som alla andra fängelser är bleka kopior av.

Två av Jamudis ansikten sörjde nu, för de visste att vad han skapat inte kunde göras ogjort. Men ansiktet som blickade framåt och ansiktet som såg alla 'om' var fokuserade på annat. De visste att denna plats inte var nog för den som kunde göra störst skada. Så de fyra huvudena slöt sina ögon tillsammans och i deras tankar skapades en plats så sargad att den skulle kunna utgöra ett fängelse även för honom. De födde en plats av galenskap och ensamhet, där den som har otur att hamna måste fly eller för evigt förlora sitt jag. Han skapade det karga och vilsna Pandemonium.

Jamudi lämnade dessa platser, tyngd av nödvändigheten i deras existens, och riktade sin blick till Arborea igen. Han insåg att snart var den första delningen över, och han behövde hjälp att påverka universum. Jamudi böjde sig så ner och plockade en bit av Arborea i sina fyra händer. Han placerade den i Mechanus, för att där bli en unik boning likt inget annat. Vid denna plätt knäppte han med fingrarna och framför honom var nu hans Court. De var fyra, en för varje knäppning. Det var Theur - Marshall of Destiny, Donsan - Baron of Passage, Daylao - Chamberlain of Promise och Pashun - Jester of Chance.

Sedan satte sig Jamudi åter i Arboreas tomma vidder och väntade på de andra.

### Worlds of Awedo

I sorg svävade Awedo genom sin skapelses himmel. Hen kände saknad över de andras skapelser och ville åter se de vackra aspekter som de bringat till universum. Så Awedo gjorde det som hen visste bäst, att skapa. Först skapade Awedo ytterligare överflöd till en plats som kom att kallas Ysgard. Awedo mindes sedan berget som Tymdall format ur hens ljus och ville ha en liknande plats hos sig. Awedo formade så ett plan likt en spegel, där två bergstäckta världar möttes i himlen. Den ena låg på toppen av den andra men oavsett vilken du stod på var den andra överst. Bytopia kom till och än en gång sådde Awedo ett livets frö.

Fortfarande kände dock Awedo att ensam kunde hens syfte inte fullbordas, att bringa liv till universum. Då kom Nimus dimma till Awedos plan och hen såg magin. Lycklig över att se de andras skapelse valde Awedo att blanda denna dimma med sina egna bördiga riken och så formades även Feywild, där natur och magi är ett. Awedo bestämde sig för att besöka de andra igen men ville inte lämna sina skapelser tomma. Hen släppte då 7 stjärnor fria ur sin kropp och lät dem falla. De var olika, en för regnbågens alla färger och när de sakta svävade genom luften formades de till aspekter av Awedo själv. Hens flock kom till: Chabex - Ram of Red, Tauduma - Ox of Orange, Shirus - Falcon of Yellow, Art’vais - Elk of Green, Tawhinae - Tern of Blue, Yomean - Octopus of Indigo och Lupizecu - Wolf of Violet. Awedo pratade med dem och de tog alla huvudet av en best som vandrade Awedos världar. Awedo lät dem färdas genom hens plan och herda och kultivera livet där. Sedan gav hen sig iväg. Så kom det att bli att Awedo bröt den första delningen.

## Från delning till liv

Gudarna såg nu alla hur Awedo korsade sin egen domän och flög för att möta de andra fem. Alla gudar utom Owuos Immortals bugade inför tågandet av The Starserpent och de döpte sina förfäder till Primes, de som kom innan. Owuos och hans Immortals gömde sig bland sina oöndliga mörker och valde att observera de andra, i väntan.

Awedo var stolt över sina och de andras visioner för hen såg att även de skapat nytt. Så Awedo stannade hos de andra, en och en, och skapade bilder av deras gemensamma tankar. Hen ville att deras idéer skulle få bli hem till varelser som själva kunde påverka platserna. Så kom det att bli att Urraserna skapades, de första tänkande varelserna att vandra universum.

Tymdall hade en vision om storslagna kämpar och varelser av bunden ordning. Awedo hörsammade detta och tillsammans skapade de bilden av änglarna.

Zachun var ivrig och formade av livets gåva tidiga skapelser, primordials. Men det hon skapade var bara en förlängning av planes och ännu tomma på tanke. Så Awedo kom till henne och diskuterade. De enades om ett folk som höll kraften av elementen men även egen moral, och Djinni blev dess bild. Zachun lät dock sina första bestå, och gav i uppdrag till sina barn att forma dem efter sin egen vilja.

Nimu såg allt i belåtenhet och började formulera tankar på liv. Hon ponerade över oändliga former utan att hitta den rätta tills Awedo kom. De landade i att formen var oviktig för Nimu, men att deras tanke måste vara stark. Så kom Gith till, de med sinnen större än många.

Jamudi såg nyttan i Awedos vilja, men inte dess bestämda riktning. Jamudi så därför att han ville skapa enklare kärl som med sin tid formar en egen bild av vad som är rätt. Alverna, Eladrin, fick bli hans bild och de som huserade i Arborea.

Awedo närmade sig aldrig Owuos, ty hans värld huserade inga frön av liv. Sorgsen begav sig Awedo tillbaka och tänkte istället på allt vackert hen upplevt. Så skapade hen sina egna versioner av allt det hem fått sett, tillsammans med ytterligare världar - Tuaquna "The Material Planes". I sin spegelvärld la Awedo fröet till starka magiska bestar, som höll långa liv och förmågan att lära sig om de andra. Drakarna var bilden, och hen hade Jamudi och Zachun i åtanke när de formades.

I sin värld av överflöd, Ysgard, placerade hen fröet av en ras med livfulla kämpar som sökte ordningen av Tymdall - Jättarna. I Feywild satte Awedo frön om natur som får tanke - Fey.

Awedo var lycklig och trodde för en stund att allt skulle kunna bli perfekt. Men då agerade Owuos.

Han hade sett vad de andra gjorde och ville och då skulle det göras ogjort. Så att de äntligen förstod begränsningen av deras tankar. Han födde sin egen Urras av rester av liv som sipprade till honom. Förvridna och perfekta bilder som inte hade mer syfte än att förstöra de kedjor som 'Något' satte på sin mästare - Demonerna. Och höljda av mörker, det som kallas Shadowfell, angrep de rikena av den som Owuos kommit att hata mest, Tymdall.

Innan Tribunal hunnit skapa och väcka bilden de givits av Tymdall översköljdes deras världar av demoner. De slogs med dem gudomliga rätt de bar och lyckades stäva ansatsen - men såren gick aldrig helt att läka. Hades, Tymdalls vision av livfullhet, blev istället en plats av ödemark och krig - The Gray Wastes. Tymdall återvände från Awedos världar i hast och slog bort demonerna så att deras mörker inte översköljde mer. Han skapade en bastion där slagen nu skulle utspelas, för han suktade nu krig mot Owuos. Han skapade Acheron - Platåerna av hjältemod, strid.. Och död. Och Nimu grät. Av hennes tårar kom den sista Urrasen, Loths.

Så började Endless Conflict. Eoner och åter eoner av krig mellan gudar, odödliga varelser och dödliga. Det var en tid av oändlig sorg och lidande. Under dess gång föddes otaliga nya raser och idéer av Primes och deras gudar, men det kan inte ses som en tid av liv. Så högt var dödstalen att vissa talar om att fler världar skall ha skapats, men att de drunknade i döden som sköljde genom universum och förlorades för evigt.

Den Enda såg detta ske och agerade för sista gången. Den delade världarna. Placerade dem från varandra och på mellan dem en kärna som måste korsas. Ett absolut som inte ens Primes ändrar. Astral Sea och Gehenna. Motpolerna som dikterar universums struktur. Aldrig mer kommer Den Enda agera, förrän Tidens slut och Universums oklara fortsättning.