Slovenia

Format:Infocaseta Țară
**Slovenia** (în Format:Lang-sl; Format:Pronunție), oficial **Republica Slovenia** (în Format:Sl  abr.: *RS*), este un stat suveran situat în sudul Europei Centrale, la o răscruce de drumuri culturale și comerciale europene importante. Se învecinează cu Italia spre vest, Austria spre nord, Ungaria spre nord-est, Croația spre sud-est și are o mică ieșire la Marea Adriatică spre sud-vest. Acoperă Format:Dim și are o populație de 2,07 milioane de locuitori. Unul dintre statele succesoare ale fostei Iugoslavii, Slovenia este o republică parlamentară, membră a Națiunilor Unite, a Uniunii Europene și a NATO. Capitala și cel mai mare oraș este Ljubljana.

Slovenia are un relief predominant montan, cu o climă continentală, cu excepția litoralului sloven, care are o climă submediteraneană, și a nord-vestului, care are un climat alpin. În plus, Alpii Dinarici și Câmpia Panonică se întâlnesc pe teritoriul Sloveniei. Țara, marcată de o diversitate biologică semnificativă, este una dintre cele mai bogate în apă din Europa, cu o rețea densă de râuri, un sistem acvifer bogat și cu cursuri de apă subterane carstice. Peste jumătate din teritoriu este acoperit de pădure. Locuirea umană a Sloveniei este dispersată și neuniformă.

Slovenia a fost de-a lungul istoriei la răscrucea limbilor și culturilor slave, germanice și romanice. Deși populația nu este omogenă, slovenii reprezintă majoritatea. Limba slovenă, din familia slavă de sud, este limba oficială în întreaga țară. Slovenia este o țară în mare măsură secularizată, dar Format:Ill-wd și luteranismul au influențat în mod semnificativ cultura și identitatea sa. Economia Sloveniei este mică, deschisă și Format:Ill-wd și a fost puternic influențată de condițiile internaționale. A fost grav afectată de criza zonei euro care a început în 2009. Principalul domeniu economic îl constituie Format:Ill-wd, urmate de industrie și construcții.

Istoric, teritoriul actual al Sloveniei a făcut parte din numeroase state diferite, printre care Imperiul Roman, Imperiul Bizantin, Imperiul Carolingian și Sfântul Imperiu Roman, Monarhia Habsburgică, Republica Venețiană, Format:Ill-wd napoleoniene sub administrație franceză, Imperiul Austriac și Austro-Ungaria. În octombrie 1918, slovenii și-au exercitat pentru prima oară auto-determinarea și au cofondat Statul slovenilor, croaților și sârbilor. În decembrie 1918, el a fuzionat cu Regatul Serbiei în Regatul Sârbilor, Croaților și Slovenilor (redenumit în 1929 Regatul Iugoslaviei).

În timpul celui de al Doilea Război Mondial (1939-1945), Germania, Italia și Ungaria au ocupat și anexat Slovenia (1941-1945), o mică zonă fiind transferată Statului Independent al Croației, un stat-marionetă nazist. În 1945, Slovenia a devenit membră fondatoare a Republicii Populare Federale Iugoslavia, redenumită în 1963 Republica Socialistă Federativă Iugoslavia. În primii ani de după al Doilea Război Mondial, acest stat a fost inițial aliat cu Blocul Estic, însă nu a aderat niciodată la Pactul de la Varșovia și în 1961 a devenit unul dintre fondatorii Mișcării de Nealiniere.

În iunie 1991, după introducerea democrației reprezentative multi-partid, Slovenia s-a separat de Iugoslavia și a devenit o țară independentă. În 2004, a intrat în NATO și în Uniunea Europeană; în 2007 a devenit prima țară Format:Ill-wd care a aderat la zona euro; iar în 2010 a aderat la OCDE, asociația globală a țărilor dezvoltate cu venituri ridicate.

## Etimologie

Denumirea Sloveniei înseamnă „Țara slavilor” în limba slovenă și în alte limbi slave sudice. Etimologia termenului *slav* rămâne însă incertă.

Autonimul reconstruit *Format:Lang* este de obicei derivat din cuvântul *Slovo* („cuvânt“), care ar fi denumit inițial „oameni care vorbesc (aceeași limbă)”, adică oameni care se înțeleg reciproc. Acest lucru este în contrast cu cuvântul slav care îi denumea pe germani, și anume \* němьcь, adică „oamenii tăcuți, muți” (din slavul \* nemъ Format:Ill-wd, care mormăie"). Cuvântul *Slovo* („cuvânt“) și cele asociat *Sláva* („glorie, faimă“) și *slukh* („auz“) provin din radicalul proto-indo-european \* ḱlew- („despre care se vorbește, glorios“), cu grecescul antic înrudit Format:Lang (kléos, „faimă”), ca în numele Pericle, latinescul clueo („chemat”).

Statul modern sloven își are originea în Format:Ill-wd (SNOS), care a avut loc la Format:Dată. Acesta a numit oficial statul ca fiind *Slovenia Federală* (Format:Lang), o unitate din cadrul federației iugoslave. La Format:Dată, Slovenia federală a fost redenumită *Republica Populară Slovenia* (Format:Lang). A păstrat acest nume până la Format:Dată, când numele său a fost schimbat din nou, de data aceasta în *Republica Socialistă Slovenia* (în Format:Lang-sl). La Format:Dată, RS Slovenia a eliminat prefixul „socialist” de la numele său, devenind *Republica Slovenia*; a rămas parte a RSF Iugoslave până la Format:Dată.

Nume oficiale
 1946-1963

## Istorie

### De la preistorie la colonizarea slavă

#### Preistorie

 Fișier:Flûte paléolithique (musée national de Slovénie, Ljubljana) (9420310527).jpg
Slovenia de astăzi a fost locuită încă din perioada preistorică. Există dovezi ale locuinței umane de acum aproximativ 250.000 de ani. Un Format:Ill-wd, datând de acum 43.100 ± 700 ani, găsit în 1995 în peștera Divje Babe lângă Cerkno, este considerat a fi un fel de flaut și, probabil, cel mai vechi instrument muzical descoperit în lume. În anii 1920 și 1930, artifacte aparținând omului de Cro-Magnon, cum ar fi oasele găurite, instrumente de os și un ac, au fost găsite de arheologul Format:Ill-wd în Format:Ill-wd.

În 2002, au fost descoperite Format:Ill-wd vechi de peste 4500 de ani în Format:Ill-wd, în prezent protejate în patrimoniul mondial UNESCO, împreună cu Format:Ill-wd, cea mai veche roată din lemn din lume. Ea arată că roțile din lemn au apărut aproape simultan în Mesopotamia și în Europa. În perioada de tranziție dintre epoca bronzului și cea a fierului, a înflorit Format:Ill-wd. S-au găsit rămășițe arheologice din perioada Hallstatt, în special în sud-estul Sloveniei, printre care mai multe Format:Ill-wd în Novo Mesto, „orașul situlelor”. În Epoca Fierului, Slovenia de astăzi a fost locuită de triburile ilirice și celtice până în secolul I î.e.n.

#### Epoca romană

 Fișier:Emona v Ljubljani (6).jpg
Zona care este actualmente Slovenia a fost în epoca romană împărțită între *Venetia et Histria* (regiunea X a Italiei Romane în împărțirea lui Augustus) și provinciile Pannonia și Noricum. Romanii au înființat așezări la Emona (Ljubljana), Poetovio (Ptuj) și Celeia (Celje); și au construit drumuri comerciale și militare care treceau prin actuala Slovenie din Italia în Pannonia. În secolele al V-lea și al VI-lea, zona a fost supusă invaziilor hunilor și triburilor germane în timpul incursiunilor lor în Italia. O parte a teritoriului interior a fost protejată cu o linie defensivă de turnuri și ziduri numită *Format:Ill-wd*. O Format:Ill-wd între Teodosie I și Format:Ill-wd a avut loc în Format:Ill-wd în anul 394.

#### Colonizarea slavă

Triburile slave au migrat în zona alpină după plecarea spre vest a lombarzilor (ultimul trib germanic) în 568, iar sub presiunea avarilor, au început Format:Ill-wd. De la 623 la 624 sau posibil 626, regele Samo i-a unit pe slavii alpini și occidentali împotriva avarilor și popoarelor germanice și a înființat ceea ce se numește Regatul lui Samo. După moartea lui Samo și dezintegrarea acestui stat în 658 sau 659, strămoșii slovenilor situați în actuala Carintie au format ducatul independent Carantania,  și Carniola, devenită și ea mai târziu ducat. Alte părți ale Sloveniei de astăzi au fost din nou dominate de avari înainte de victoria lui Carol cel Mare asupra lor în 803. În timp, nou-veniții slavi au asimilat populația autohtonă, compusă din triburi ilirice, celtice, germanice și tracice, dar și coloniștii romani de aici, din această sinteză etno-lingvistică rezultând poporul sloven.

 Fișier:Klagenfurt Landhaus Großer Wappensaal Fürstenstein 19072006 6295.jpg
### Evul Mediu

Format:Ill-wd, unul dintre grupurile ancestrale ale slovenilor moderni, în special ai Format:Ill-wd, au fost primii slavi care au Format:Ill-wd. Ei erau fost creștinați mai ales de misionari irlandezi, printre care Format:Ill-wd, cunoscut sub numele de „Apostolul Carantanilor”. Acest proces, alături de creștinarea Format:Ill-wd, a fost descris mai târziu în memorandumul cunoscut sub numele de Format:Ill-wd, despre care se crede că a exagerat rolul Bisericii din Salzburg în procesul de creștinare, în dauna unor eforturi similare ale Patriarhiei din Aquileia.

 Fișier:Kaernten herzogeinsetzung.jpg
La mijlocul secolului al VIII-lea, Carantania a devenit un ducat vasal sub conducerea bavarezilor, care au început să răspândească creștinismul. Trei decenii mai târziu, Format:Ill-wd au fost incluși, împreună cu bavarezii, în Imperiul Carolingian. În aceeași perioadă, Carniola a intrat și ea sub dominația francilor și a fost creștinat de către Aquileia. În urma rebeliunii anti-france a lui Format:Ill-wd de la începutul secolului al IX-lea, francii i-au înlăturat pe prinții carantanieni, înlocuindu-i cu ducii lor de frontieră. În consecință, sistemul feudal franc a ajuns pe teritoriul sloven.

După victoria împăratului Otto I asupra maghiarilor din 955, teritoriul sloven a fost împărțit într-o serie de regiuni de graniță ale Sfântului Imperiu Roman. Carantania, fiind cea mai importantă, a fost ridicată la rangul, ca Ducatul Carintiei în 976.

Până în secolul al XI-lea, germanizarea a ceea ce este acum Austria Inferioară a izolat efectiv teritoriul locuit de sloveni de ceilalți slavii occidentali, grăbind dezvoltarea Format:Ill-wd și Carniola într-un grup etnic carantian-carniolan-sloven. În Evul Mediu târziu, provinciile istorice Carniola, Styria, Carintia, Gorizia, Trieste și Istria s-au dezvoltat din regiunile de frontieră și au fost încorporate în statul german medieval. Consolidarea și formarea acestor ținuturi istorice au avut loc într-o perioadă lungă de timp între secolele al XI-lea și al XIV-lea și au fost conduse de o serie de familii feudale importante, cum ar fi ducii de Spannheim, contele de Gorizia, contele de Celje și, în cele din urmă, casa de Habsburg. Într-un proces paralel, o colonizare germană intensă a diminuat semnificativ dimensiunile zonelor locuite de vorbitorii de slovenă. Până în secolul al XV-lea, Format:Ill-wd a fost redus la dimensiunea actuală.

În secolul al XIV-lea, cea mai mare parte a teritoriului Sloveniei de astăzi a fost preluat de Habsburgi, clanul maghiar Záh administrând teritoriile care legau Slovenia de Slovacia și Moravia a fost exterminat în 1330, iar slovenii au pierdut definitv legătura cu rudele lor slovace. Conții de Celje, o familie feudală din această zonă, care în 1436 a dobândit titlul de prinți, au fost o vreme concurenții puternici ai Habsburgilor. Această mare dinastie, importantă la nivel politic european, cu centrul pe teritoriul Sloveniei, a dispărut în 1456. Numeroasele sale mari moșii au devenit ulterior proprietatea Habsburgilor, care au păstrat controlul asupra zonei până la începutul secolului al XX-lea. Format:Ill-wd a dominat actuala Slovenie de vest până la cucerirea venețiană în 1420.

 Fișier:Boj s Turki-Valvasor.jpg
La sfârșitul Evului Mediu, Format:Ill-wd au suferit un regres economic și demografic grav din cauza Format:Ill-wd. În 1515, o Format:Ill-wd s-a răspândit pe aproape întregul teritoriu sloven. În 1572 și 1573, Format:Ill-wd a provocat dezastru în toată regiunea. Astfel de revolte, adesea întâmpinate cu înfrângeri sângeroase, au continuat pe parcursul secolului al XVII-lea.

### Perioada modernă timpurie

Republica Venețiană a fost dizolvată de Franța, iar Slovenia venețiană a fost transferată Imperiului Austriac în 1797. Format:Ill-wd au făcut parte din Format:Ill-wd administrate de francezi, înființate de Napoleon, apoi din Imperiul Austriac și Austro-Ungaria. Slovenii trăiau în cea mai mare parte a Carniolei, în sudul ducatelor din Carintia și Styria, în nordul și estul litoralului austriac, precum și în Prekmurje din Regatul Ungariei. Industrializarea a fost însoțită de construcția de căi ferate care să lege orașele și târgurile, însă urbanizarea era limitată.

Din cauza oportunităților limitate, între 1880 și 1910 a existat o emigrare extinsă, iar aproximativ 300.000 de sloveni (adică 1 din 6) au emigrat în alte țări, mai ales în SUA, dar și în America de Sud (în principal în Argentina); Germania, Egipt și în orașele mai mari din Austro-Ungaria, în special Viena și Graz. Zona din Statele Unite cu cea mai mare concentrație de imigranți sloveni este Cleveland, Ohio. Celelalte locații din Statele Unite unde s-au stabilit mulți sloveni au fost zone cu activități industriale și miniere importante: Pittsburgh, Chicago, Pueblo, Butte, Minnesota de Nord și Valea Salt Lake. Bărbații erau importanți ca muncitori în industria minieră, datorită unor aptitudini pe care le-au deprins în Slovenia. În ciuda acestui fapt, populația slovenă a crescut semnificativ. Alfabetizarea a fost extrem de ridicată, la 80-90%.

În secolul al XIX-lea a apărut o revigorare a culturii în limba slovenă, însoțită de o căutare Format:Ill-wd pentru autonomie culturală și politică. Ideea unei Format:Ill-wd, înaintată mai întâi în timpul revoluțiilor din 1848, a devenit platforma comună a majorității partidelor și mișcărilor politice slovene din Austro-Ungaria. În aceeași perioadă, Format:Ill-wd, o ideologie care subliniază unitatea tuturor popoarelor slave din sud, s-a răspândit ca reacție la Format:Ill-wd și Format:Ill-wd.

### Primul Război Mondial

 Fișier:Eingebaute Mannschaftsunterstände am Monte Sabotino.jpg
Primul Război Mondial a adus pierderi grele slovenilor, în special în cele douăsprezece bătălii de pe Isonzo, care au avut loc în zona actualei frontiere de vest a Sloveniei cu Italia. Sute de mii de soldați sloveni au fost luați în armata austro-ungară, și peste 30.000 dintre ei au murit. Sute de mii de sloveni din Gorizia și Gradisca au fost strămutați în Format:Ill-wd din Italia și Austria. În timp ce refugiații din Austria au primit un tratament decent, refugiații sloveni din lagărele italiene au fost tratați ca dușmani ai statului și câteva mii au murit de malnutriție și boli între 1915 și 1918.  Zone întregi din litoralul sloven au fost distruse.

Format:Ill-wd din 1920 a lăsat aproximativ 327.000 de persoane din populația totală de 1,3 milioane de sloveni în Italia. După ce fasciștii au preluat puterea în Italia, ei au fost supuși unei politici de Format:Ill-wd violentă. Aceasta a dus la emigrarea în masă a slovenilor, în special a clasei de mijloc, din Format:Ill-wd și Trieste în Iugoslavia și America de Sud. Cei care au rămas au organizat mai multe rețele conectate de rezistență pasivă și armată. Cea mai cunoscută a fost organizația militantă antifascistă Format:Ill-wd, formată în 1927 pentru a lupta împotriva opresiunii fasciste a populației slovene și croate în Format:Ill-wd.

### Regatul sârbilor, croați și slovenilor (mai târziu Regatul Iugoslaviei)

 Fișier:KongressfallofAH.jpg
Format:Ill-wd a lansat o mișcare de autodeterminare, cerând crearea unui stat al slavilor de sud, semi-independent, sub conducere habsburgică. Propunerea a fost ridicată de majoritatea partidelor slovene și a urmat o mobilizare în masă a societății civile slovene, cunoscută sub numele de Mișcarea Declarației. Această cerere a fost respinsă de elitele politice austriece; dar după dizolvarea Imperiului Austro-Ungar în urma Primului Război Mondial, Consiliul Național al Slovenilor, Croaților și Sârbilor a preluat puterea la Zagreb la Format:Dată. La 29 octombrie, independența a fost declarată de o reuniune națională în Ljubljana și de către parlamentul croat, declarând înființarea noului stat al slovenilor, croaților și sârbilor.

 Fișier:Treaty of Rapallo.png
La Format:Data, statul slovenilor, croaților și sârbilor s-a unit cu Serbia, devenind parte a noului Regat al Sârbilor, Croaților și Slovenilor; în 1929, el și-a schimbat numele în Regatul Iugoslaviei. Cea mai mare parte a teritoriului Sloveniei, fiind cel mai industrializat și mai occidentalizat, comparativ cu alte părți mai puțin dezvoltate ale Iugoslaviei, a devenit principalul centru al producției industriale: în comparație cu Serbia, de exemplu, producția industrială slovenă era de patru ori mai mare; și față de Macedonia, de 22 de ori. Perioada interbelică a adus și mai multă industrializare Sloveniei, cu o creștere economică rapidă în anii 1920, urmată de o ajustare economică relativ reușită după Marea Criză Economică din 1929.

În urma unui plebiscit din octombrie 1920, sudul slovenofon al Carintiei a fost cedat Austriei. Prin Tratatul de la Trianon, pe de altă parte, Regatul Iugoslaviei a primit regiunea Prekmurje, locuită de sloveni, care făcea parte din jumătatea maghiară a Austro-Ungariei.

Slovenii care locuiesc în teritorii care au căzut sub conducerea statelor vecineFormat:Mdash Italia, Austria și UngariaFormat:Mdash au fost supuși asimilării.

### Al Doilea Război Mondial

Slovenia a fost singura națiune europeană de astăzi care a fost separată în trei și complet anexată atât de Germania Nazistă, cât și de Italia fascistă în timpul celui de al Doilea Război Mondial. În plus, regiunea Prekmurje din est a fost atașată Ungariei, iar câteva sate din Format:Ill-wd au fost încorporate în nou-creatul Stat Independent al Croației (NDH).

 Fișier:Bundesarchiv Bild 121-0721, Marburg-Drau, Adolf Hitler.jpg
Forțele Axei au invadat Iugoslavia în aprilie 1941 și au învins țara în câteva săptămâni. Partea de sud a Sloveniei, inclusiv Ljubljana, a fost anexată Italiei, în timp ce naziștii au preluat partea nordică și estică a țării. Naziștii aveau un plan de purificare etnică a acestor zone și au reinstalat sau au expulzat populația civilă slovenă în statele-marionetă Serbia lui Nedić (7500) și Croația ustașilor (10.000). În plus, aproximativ 46.000 de sloveni au fost expulzați în Germania, inclusiv copii care au fost separați de părinți și dați unor familii germane. În același timp, etnicii germani din enclava Format:Ill-wd din zona anexată de Italia au fost strămutați în zonele controlate de naziști, curățate de populația slovenă. Aproximativ 30.000 până la 40.000 de bărbați sloveni au fost recrutați în armata germană și trimiși pe frontul de est. Limba slovenă a fost interzisă în educație, iar utilizarea ei în viața publică a fost limitată la minimul absolut.

În partea de central-sudică a Sloveniei, anexată de Italia fascistă și redenumită Format:Ill-wd, în aprilie 1941 a fost organizat Format:Ill-wd. Condus de Partidul Comunist, el a format unitățile Format:Ill-wd ca parte a partizanilor iugoslavi în frunte cu liderul comunist Josip Broz Tito.

 Fișier:Boji za Trst in Slovensko primorje.jpg
După declanșarea rezistenței în vara anului 1941, a crescut și violența italiană împotriva populației civile slovene. Autoritățile italiene au deportat circa 25.000 de persoane în Format:Ill-wd, adică 7,5% din populația zonei de ocupație. Cele mai grele condiții erau în Format:Ill-wd și Format:Ill-wd. Pentru a contracara insurgența condusă de comuniști, italienii au sponsorizat unități antigherilă locale, formate în mare parte din populația conservatoare catolică locală, care respingea violența revoluționară a partizanilor. După armistițiul cu Italia din septembrie 1943, germanii au preluat atât provincia Ljubljana, cât și litoralul sloven, încorporându-le în zona operațională a litoralului Mării Adriatice. Ei au unit contrainsurgența anticomunistă slovenă în Format:Ill-wd și au stabilit un regim-marionetă în provincia Ljubljana. Rezistența anti-nazistă s-a extins însă, creându-și propriile structuri administrative ca bază pentru statalitatea slovenă în cadrul unei noi Iugoslavii federale și socialiste.

În 1945, Iugoslavia a fost eliberată de rezistența partizană și în curând a devenit o federație socialistă cunoscută sub numele de Republica Populară Federală Iugoslavia. Slovenia a aderat la federație ca republică constitutivă, condusă de propria sa conducere pro-comunistă.

Aproximativ 8% din întreaga populație slovenă a decedat în timpul celui de al Doilea Război Mondial. Mica comunitate evreiască, în cea mai mare parte stabilită în regiunea Prekmurje, a pierit în 1944 în Format:Ill-wd. Minoritatea vorbitoare de limbă germană, care reprezenta 2,5% din populația Sloveniei înainte de al Doilea Război Mondial, a fost fie expulzată, fie ucisă în urma războiului. Sute de Format:Ill-wd care s-au opus comunismului au fost uciși în Format:Ill-wd și mai mult de 25.000 au fugit sau au fost expulzați din Format:Ill-wd în urma războiului.

### Perioada socialistă

 Fișier:Locator map Slovenia in Yugoslavia.svg
După restabilirea Iugoslaviei în timpul celui de al Doilea Război Mondial, Slovenia a devenit parte a Iugoslaviei Federale. A fost format un stat socialist, dar din cauza rupturii Tito-Stalin din 1948, libertățile economice și personale au rămas mai largi decât în țările Blocul Răsăritean. În 1947, Format:Ill-wd și jumătatea de vest a Format:Ill-wd, care fuseseră anexate de Italia după Primul Război Mondial, au fost atașate Sloveniei.

După eșecul colectivizării forțate, care a fost încercată din 1949-1953, s-a introdus o politică de liberalizare economică treptată, cunoscută sub denumirea de Format:Ill-wd, sub îndrumarea și supravegherea teoreticianului marxist și liderului comunist Format:Ill-wd, principalul ideolog al căii Format:Ill-wd către socialism. Cei suspectați de a fi adversari ai acestei politici, atât din interiorul, cât și din afara Partidului Comunist, au fost persecutați și mii de oameni au fost trimiși la Format:Ill-wd.

 Fișier:Nixontito19712.jpg
Sfârșitul anilor 1950 a adus o politică de liberalizare în sfera culturală, iar limitarea trecerii frontierei cu Italia și Austria învecinate a fost permisă din nou. Până în anii 1980, Slovenia s-a bucurat de o autonomie relativ largă în cadrul federației. În 1956, Josip Broz Tito, alături de alți lideri, a fondat Mișcarea de Nealiniere. În special în anii 1950, economia Sloveniei s-a dezvoltat rapid și a fost puternic industrializată. Odată cu descentralizarea economică a Iugoslaviei în 1965-1966, produsul intern al Sloveniei ajunsese de 2,5 ori mai mare decât media republicilor iugoslave.

Opoziția față de regim a fost în mare parte limitată la cercurile intelectuale și literare și a devenit deosebit de vocală după moartea lui Tito în 1980, când situația economică și politică din Iugoslavia a devenit foarte tensionată. Disputele politice pe marginea măsurilor economice au fost reluate în sentimentul publicul, deoarece mulți sloveni simțeau că sunt exploatați economic, trebuind să susțină o administrație federală costisitoare și ineficientă.

### Primăvara Slovenă, democrația și independența

În 1987, un grup de intelectuali a cerut independența Sloveniei în Format:Ill-wd al revistei *Format:Ill-wd*. S-au declanșat numeroase cereri de democratizare și de mai multă independență pentru Slovenia. O mișcare democratică de masă, coordonată de Format:Ill-wd, a cerut comuniștilor să se orienteze în direcția reformelor democratice.

În septembrie 1989, au fost adoptate numeroase Format:Ill-wd pentru introducerea democrației parlamentare în Slovenia. La Format:Dată, Adunarea Sloveniei a schimbat denumirea oficială a statului în „Republica Slovenia”. În aprilie 1990 au avut loc primele alegeri democratice în Slovenia, iar mișcarea unită de opoziție Format:Ill-wd condusă de Format:Ill-wd a ieșit victorioasă.

 Fișier:Teritorialci so z armbrustom zadeli tank v križišču pred MMP Rožna Dolina..jpg
Evenimentele revoluționare inițiale din Slovenia au precedat revoluțiile din 1989 în Europa de Est cu aproape un an, dar au fost în mare parte uitate de observatorii internaționali. La Format:Dată, peste 88% din alegători au votat pentru o Slovenie suverană și independentă.  La Format:Dată, Slovenia a devenit independentă prin transmiterea documentelor juridice corespunzătoare. În zorii zilei de 27 iunie, Armata Populară Iugoslavă a trimis forțe pentru a preveni măsuri suplimentare de separare a Sloveniei, ceea ce a dus la Războiul de Zece Zile.  La 7 iulie, s-a semnat Acordul de la Brijuni, implementând un armistițiu și un moratoriu de trei luni pe independența Sloveniei. La sfârșitul lunii, ultimii soldați ai armatei iugoslave au părăsit Slovenia.

În decembrie 1991 a fost adoptată o nouă constituție, urmată în 1992 de legile privind deznaționalizarea și privatizarea. Membrii Uniunii Europene au recunoscut Slovenia ca stat independent la Format:Dată, iar Organizația Națiunilor Unite a acceptat-o ca membră pe Format:Dată.

Slovenia a aderat la Uniunea Europeană la Format:Dată. Slovenia are un comisar în Comisia Europeană și șapte europarlamentari sloveni în Parlamentul European. Tot în 2004, Slovenia a aderat și la NATO. Slovenia a reușit ulterior să îndeplinească Format:Ill-wd și a aderat la Zona Euro (prima țară post-comunistă care a realizat acest lucru) la Format:Dată. A fost prima țară postcomunistă care a deținut președinția Consiliului Uniunii Europene, pentru primele șase luni ale anului 2008. La 21 iulie 2010, a devenit membră a OCDE.

## Geografie

 Fișier:General map of slovenia.svg
 Fișier:Triglav.jpg
Slovenia este situată în Europa Centrală și de Sud-Est, atingând Alpii și cu ieșire la Marea Mediterană. Se află între latitudinile de 45° și Format:Ill-wd și longitudinile de Format:Ill-wd și Format:Ill-wd Format:Ill-wd aproape corespunde cu mijlocul pe direcția vest-est. Format:Ill-wd se află la coordonatele 46°07'11.8 "N și 14°48'55.2" E, în Slivna, în comuna Litija. Cel mai înalt vârf al Sloveniei este Format:Ill-wd (Format:Dim); altitudinea medie a țării deasupra nivelului mării este de Format:Dim.

Patru regiuni geografice europene se întâlnesc în Slovenia: Alpii, Alpii Dinaricii, Câmpia Panonică și Marea Mediterană. Deși se află pe malul Mării Adriatice, cea mai mare parte a Sloveniei se află în bazinul hidrografic al Mării Negre. AlpiiFormat:Mdash inclusiv Alpii Iulieni, Alpii Kamnik-Savinja și lanțul Karawank, precum și masivul PohorjeFormat:Mdash domină nordul Sloveniei de-a lungul graniței sale lungi cu Austria. Coasta slovenă a Mării Adriatice se întinde pe aproximativ Format:Dim  între Italia și Croația.

Termenul „relief carstic” este denumit după platoul Karst din sud-vestul Sloveniei, o regiune calcaroasă cu râuri subterane, chei și peșteri, între Ljubljana și Marea Mediterană. Pe câmpia panonică de la est și nord-est, spre granițele cu Croația și Ungaria, peisajul este în esență șes. Cu toate acestea, majoritatea teritoriului sloven este deluros sau muntos, aproximativ 90% din suprafață fiind la altitudini de peste Format:Dim deasupra nivelului mării.

Peste jumătate din țară (Format:Dim) este acoperită de păduri. Slovenia este, astfel, a treia cea mai împădurită țară din Europa, după Finlanda și Suedia. Pădurile sunt predominant fag, amestec brad-fag și fag-stejar și au o capacitate de producție relativ ridicată. Mai există încă și rămășițe ale pădurilor primordiale, cea mai mare din zona Kočevje. Pășunile acoperă Format:Dim, iar câmpurile și grădinile Format:Dim. Există Format:Dim de livezi și Format:Dim de vii.

### Geologia

 Fișier:Žlebiči.jpg
Slovenia se află într-o Format:Ill-wd destul de activă datorită poziției sale pe Format:Ill-wd, care este presată între placa eurasiatică la nord și Format:Ill-wd la sud, rotindu-se în sens trigonometric. Astfel, țara se află la intersecția a trei unități geotectonice importante: Alpii la nord, Alpii Dinarici la sud, și Câmpia Panonică la est. Oamenii de știință au reușit să identifice 60 de cutremure distrugătoare de-a lungul istoriei. În plus, o rețea de stații seismice este activă în întreaga țară. Multe părți din Slovenia au un sol carbonat și s-a dezvoltat un sistem extins subteran.

### Regiuni naturale

Primele regionalizări ale Sloveniei au fost făcute de geografii Format:Ill-wd (1935-1936) și Svetozar Ilešič (1968). Noua regionalizare a lui Ivan Gams a împărțit Slovenia în următoarele macroregiuni:

* Alpii (Format:Lang)
* Format:Ill-wd (Format:Lang)
* Format:Ill-wd sau Slovenia Submediteraneană (Format:Lang sau Format:Lang)
* podișurile Dinarice ale Sloveniei continentale (Format:Lang*)*
* Slovenia subpanonică (Format:Lang)

Conform unei regionalizări geografice naturale mai noi, țara este formată din patru macroregiuni. Acestea sunt peisajele alpin, mediteraneean, dinaric și panonic. Macroregiunile sunt definite în funcție de unitățile principale de relief (Alpii, Câmpia Panonică, Alpii Dinarici) și tipurile de climă (submediteraneană, temperat-continentală, montană). Acestea sunt adesea destul de întrețesute.

Zonele protejate din Slovenia cuprind parcurile naționale, parcurile regionale și parcurile naturale, cel mai mare dintre acestea fiind Format:Ill-wd. Există 286 de arii protejate Natura 2000, care reprezintă 36% din suprafața țării, cel mai mare procent din statele Uniunii Europene. În plus, potrivit Format:Ill-wd, calculat de Universitatea Yale, Slovenia este considerată „foarte performantă” datorită eforturilor de protecție a mediului.

Strunjan bay (24209577441).jpgCoasta slovenă stâncoasăGoriska Brda PA64.jpgSlovenia submediteraneană: podgorii din Format:Ill-wd2015-5-Slivnica&Cerkniško jezero (9).JPGSlovenia Dinarică: Format:Ill-wdJulian Alps with Prisojnik and Razor.jpgPeisaj alpin: Vedere la Lacul Jasna lângă Kranjska Gora, cu Format:Ill-wd și Format:Ill-wd în spateCerkno - Labinje.jpgPeisaj subalpin: satul Labinje de lângă CerknoLendava.wi.jpgSlovenia panonică: orașul Lendava din Prekmurje
### Clima

 Fișier:View from Mangart MC.jpg
 Fișier:Climate types Slovenia 1970-2000.JPG
Slovenia este situată în latitudini temperate. Clima este, de asemenea, influențată de varietatea reliefului și de influența Alpilor și Mării Adriatice. În nord-est, prevalează tipul climatic continental cu cea mai mare diferență dintre temperaturile de iarnă și de vară. În regiunea de coastă, există un climat submediteranean. Efectul mării asupra valorilor temperaturii este vizibil și în valea Soča, în timp ce în regiunile montane înalte domină climatul alpin. Există o puternică interacțiune între aceste trei sisteme climatice în cea mai mare parte a țării.

Precipitațiile, adesea provenite din Golful Genovei, variază în întreaga țară, cu peste Format:Dim în unele regiuni occidentale și scăzând la Format:Dim în Prekmurje. Zăpada este destul de frecventă în timpul iernii, iar stratul de zăpadă înregistrate în Ljubljana în 1952 a fost de Format:Dim.

În comparație cu Europa de Vest, Slovenia nu este foarte vântoasă, deoarece este protejată de Alpi. Vitezele medii ale vântului sunt mai mici decât în câmpiile din țările vecine. Datorită terenului accidentat, sunt prezente vânturi verticale locale cu perioade zilnice. În afară de acestea, există trei vânturi de o importanță regională deosebită: Format:Ill-wd, jugo și foehn. Jugo și bora sunt caracteristice litoralului, Jugo este umed și cald, iar bora este de obicei rece. Foehnul este tipic regiunilor alpine din nordul Sloveniei. În general, în Slovenia există vânturi dinspre nord-est, vânturi dinspre sud-est și Format:Ill-wd.

### Apele

 Fișier:Triglav National Park (7892861178).jpg
 Fișier:Lake Bohinj (9452094709).jpg
Teritoriul sloven aparține în principal (Format:Dim, adică 81%), bazinului Mării Negre. Mării Adriatice îi aparține o parte mai mică (Format:Dim, adică 19%). Aceste două părți sunt împărțite în unități mai mici pe baza râurilor lor centrale: bazinul Murului, bazinul Dravei, bazinul Savei cu bazinul râului Kolpa și bazinul râurilor Adriatice. În comparație cu țările dezvoltate, calitatea apei din Slovenia este considerată printre cele mai ridicate din Europa. Unul dintre motive este fără îndoială că majoritatea râurilor izvorăsc din munții Sloveniei. Dar aceasta nu înseamnă că Slovenia nu are probleme cu calitatea apei de suprafață și a apei subterane, în special în zonele cu agricultură intensivă.

### Biodiversitatea

 Fișier:P anguinus2.jpg
Slovenia a semnat la Format:Dată Convenția de la Rio privind diversitatea biologică și a devenit parte la convenție la Format:Dată. Ulterior, a elaborat o Format:Ill-wd, care au fost primite de convenție la Format:Dată.

Slovenia se distinge printr-o mare varietate de habitate datorită contactului dintre unitățile geologice și regiunile biogeografice și datorită influențelor umane. Aproximativ 12,5% din teritoriu este protejat, cu 35,5% în rețeaua ecologică Natura 2000. În ciuda acestui fapt, din cauza poluării și a degradării mediului, diversitatea este în declin.

Animale
ibexDiversitatea biologică a țării este ridicată, 1% din organismele lumii trăind în Slovenia, a cărei suprafață reprezintă 0,004% din suprafața Pământului. Există 75 de specii de mamifere, printre care marmote, capre alpine și capre negre. Există numeroși cerbi, căpriori, mistreți și iepuri sălbatici. Pârșul se găsește adesea în pădurile slovene de fag. Capturarea acestor animale are o tradiție îndelungată și face parte din identitatea națională slovenă.

 Fișier:Čebela na cvetu marelice.jpg
Carnivore importante sunt râsul eurasiatic, pisica sălbatică europeană, vulpea (în special vulpea roșie) și șacalul european. Există arici, jderi și șerpi cum ar fi viperele și șerpii de casă. Conform estimărilor recente, Slovenia are circa 40–60 de lupi și aproximativ 450 de urși bruni.

Slovenia găzduiește un număr extrem de divers de specii de peșteră, câteva zeci fiind specii endemice. Printre vertebratele de peșteră, singura cunoscută este olmul, care trăiește în Karst, Carniola Inferioară și Carniola Albă.

Singura specie obișnuită de cetacee găsită în nordul Mării Adriatice de nord este Format:Ill-wd (*Tursiops truncatus*).

Există o mare varietate de păsări, cum ar fi huhurezul, ciuful, bufnița-vultur, Format:Ill-wd și șerparii. Au fost consemnate și alte păsări de pradă, precum și un număr tot mai mare de corbi, Format:Ill-wd și Format:Ill-wd care migrează în Ljubljana și Maribor, unde le priește. Printre alte păsări se numără ciocănitoarea neagră și cea verde și barza albă, care cuibărește în principal în Prekmurje.

 Fișier:Lipica horses (7198987762).jpg
Există 13 animale domestice indigene din Slovenia, din opt specii (găină, porc, câine, cal, oaie, capră, albină, și vacă). Printre acestea se numără Format:Ill-wd, albina carniolană și calul Lipițan. Acestea au fost conservate Format:Ill-wd și in situ. Format:Ill-wd (Format:Lang) este un pește sloven indigen. S-au introdus programe de reproducere extinse pentru a repopula păstrăvul marmorat în lacuri și pe râurile invadate de specii de Format:Ill-wd neindigene. În Slovenia trăiește și somnul.

Fungi
Peste de 2.400 specii de ciuperci au fost înregistrate din Slovenia și, din moment ce această cifră nu include fungii care formează licheni, numărul total de fungi sloveni deja cunoscuți este, fără îndoială, mult mai mare. Multe rămân să fie descoperite.

Plante
Slovenia este a treia cea mai împădurită țară din Europa, cu 58,3% din teritoriu acoperit de păduri. Pădurile reprezintă o resursă naturală importantă, iar exploatarea forestieră este menținută la minimum. În interiorul țării sunt păduri tipice din Europa Centrală, predominant stejar și fag. În munți, sunt mai frecvenți molidul, bradul și pinul. Pinii cresc și în Podișul Karst, deși numai o treime din regiune este acoperită de păduri de pin. Teiul, comun în pădurile slovene, este un simbol național. Linia arborilor este la Format:Dim.

În Alpi, se găsesc flori ca *Format:Ill-wd*, gențiana (*Format:Ill-wd*, *Gentiana froelichi*), *Format:Ill-wd*, floarea de colț (simbolul al alpinismului sloven), papucul doamnei, *Fritillaria meleagris*, (laleaua pestriță) și *Format:Ill-wd*.

În Slovenia există multe plante de grupuri utile din punct de vedere Format:Ill-wd. Din cele 59 de specii de importanță etnobotanică cunoscute, unele, cum ar fi *Aconitum napellus*, *Cannabis sativa* și *Taxus baccata*, sunt restricționate la utilizare conform Monitorului Oficial al Republicii Slovenia.

## Politică

 Fișier:Presidential Palace. Ljubljana.jpg
Format:Imagini șef de stat și de guvern
Slovenia este o republică democratică parlamentară cu un sistem multipartit. Șeful statului este Format:Ill-wd, care este ales prin vot popular și are un rol integrant important. Președintele este ales pentru cinci ani și pentru maxim două mandate consecutive. El sau ea are în principal un rol reprezentativ și este comandantul-șef al Format:Ill-wd.

Autoritatea executivă și administrativă din Slovenia este deținută de Format:Ill-wd (*Format:Lang*), condus de Format:Ill-wd și consiliul de miniștri (cabinetul), aleși de către Format:Ill-wd (Format:Lang). Autoritatea legislativă este deținută de parlamentul bicameral, caracterizat printr-o dualitate asimetrică. Cea mai mare parte a puterii este concentrată în Adunarea Națională, care este formată din nouăzeci de membri. Dintre aceștia, 88 sunt aleși de toți cetățenii într-un sistem de reprezentare proporțională, în timp ce doi sunt aleși de membrii înregistrați ai minorităților Format:Ill-wd maghiară și italiană. Au loc alegeri la fiecare patru ani. Format:Ill-wd (*Format:Lang*), alcătuit din patruzeci de membri, desemnați să reprezinte grupuri de interese sociale, economice, profesionale și locale, are o putere limitată de consiliere și control. Perioada 1992-2004 a fost marcată de guvernarea Format:Ill-wd, care a fost responsabil de trecerea treptată de la economia Format:Ill-wd la economia de piață capitalistă. Ulterior, a atras multă critică din partea economiștilor neo-liberali, care au cerut o abordare mai puțin graduală. Președintele partidului, Janez Drnovšek, care a ocupat funcția de prim-ministru între 1992 și 2002, a fost unul dintre cei mai influenți politicieni sloveni din anii '90 alături de președintele Format:Ill-wd (care a servit între 1990 și 2002).

Perioada 2005-2008 a fost caracterizată de un exces de entuziasm după aderarea la UE. În timpul primului mandat al guvernului lui Janez Janša, pentru prima dată după independență, băncile slovene au constatat că Format:Ill-wd scapă de sub control. Au existat împrumuturi excesive de la băncile străine și apoi creditarea exagerată a clienților, inclusiv a magnaților de afaceri locali.

După declanșarea Format:Ill-wd și a crizei datoriei suverane europene, coaliția de stânga care a înlocuit guvernul lui Janša în alegerile din 2008 a trebuit să facă față consecințelor supra-împrumutului din 2005-2008. Tentativele de implementare a reformelor care ar fi ajutat la redresarea economică au fost întâmpinate de proteste ale studenților, conduse de un student care mai târziu avea să devină membru al Format:Ill-wd al lui Janez Janša, și de către sindicate. Reformele propuse au fost amânate într-un referendum. Guvernul de stânga a fost demis cu un vot de neîncredere. Janez Janša a atribuit explozia de cheltuieli și de supracreditare perioadei guvernării de stânga; el a propus reforme dure de austeritate pe care el le-a ajutat anterior să amâne. În general, unii economiști estimează că partidele de stânga și de dreapta au permis supracreditarea pentru că fiecare bloc încerca să creeze o elită economică care să sprijine forțele sale politice.

### Puterea judecătorească

Puterile judecătorești din Slovenia sunt executate de judecători, aleși de Adunarea Națională. Puterea judiciară în Slovenia este pusă în aplicare de către instanțe cu responsabilități generale și tribunale specializate care se ocupă de aspecte legate de domenii juridice specifice. Format:Ill-wd este o autoritate independentă de stat responsabilă de urmărirea penală a cauzelor intentate persoanelor suspectate de săvârșirea infracțiunilor. Format:Ill-WD, formată din nouă judecători aleși pentru o perioadă de nouă ani, decide asupra conformității legilor cu Constituția; toate legile și reglementările trebuie, de asemenea, să respecte principiile generale ale dreptului internațional și ale acordurilor internaționale ratificate.

### Armata

 Fișier:AS AL 532 SLO.jpg
 Fișier:ASIV Slovenia 19 (23929783333).jpg
Format:Ill-wd oferă apărare militară independent sau în cadrul unei alianțe, în conformitate cu acordurile internaționale. Deoarece serviciul militar a fost abolit în 2003, ea este organizată ca o Format:Ill-wd pe deplin profesională. Format:Ill-wd este Format:Ill-wd, în timp ce comanda operațională este în domeniul Format:Ill-wd al Forțelor Armate Slovene. În 2016, cheltuielile militare au fost estimate la 0,91% din PIB-ul țării. Odată cu aderarea la NATO, forțele armate slovene au avut un rol mai activ în susținerea păcii internaționale. Aceștia au participat la operațiuni de sprijinire a păcii și la activități umanitare. Printre altele, soldații sloveni fac parte din forțele internaționale care servesc în Bosnia și Herțegovina, Kosovo și Afganistan.

## Organizarea administrativă

#### Comunele

Oficial, Slovenia este împărțită în 212 de comune (dintre care unsprezece au statut de comune urbane). Comunele sunt singurele organisme de autonomie locală din Slovenia. Fiecare comună este condusă de un primar (Format:Lang), ales la fiecare patru ani prin vot popular, și un sfat comunal (Format:Lang). În majoritatea comunelor, sfatul comunal este ales prin sistemul de reprezentare proporțională; doar câteva comune mai mici utilizează Format:Ill-wd. În comunele urbane, sfaturile comunale sunt numite consilii urbane (sau orășenești). Fiecare comună are și un șef al administrației municipale (Format:Lang), numit de primar, care este responsabil de funcționarea administrației locale.

#### Districtele administrative

Nu există o unitate intermediară oficială între comune și Republica Slovenia. Cele 62 de unități administrative, denumite oficial „unități administrative” (Format:Lang), sunt doar subdiviziuni ale administrației publice naționale și sunt numite după respectivele centre ale birourilor guvernamentale. Acestea sunt conduse de un director al unității (Format:Lang), numit de ministrul administrației publice.

#### Regiuni tradiționale și identități

Regiunile tradiționale se bazează pe fostele Format:Ill-wd habsburgice, între care Carniola, Carintia, Styria și Litoralul. Mai mult decât cu Carniola în ansamblul ei sau cu Slovenia ca stat, slovenii au tendința istorică de a se identifica cu regiunile tradiționale ale Format:Ill-wd, Prekmurje și chiar cu subregiuni tradiționale, cum ar fi Carniola Superioară, cea Inferioară și cea Interioară, mai mică.

 Fișier:Slovenia, administrative divisions - Nmbrs (statistical regions) - colored.svg
Capitala Ljubljana a fost istoric centrul administrativ al Carniolei și a aparținut Format:Ill-wd, cu excepția sectorului Šentvid, care se află în Format:Ill-wd și unde se afla frontiera dintre teritoriul anexat Germaniei și cel al Format:Ill-wd în timpul celui de al Doilea Război Mondial.

#### Regiuni statistice

Cele 12 *regiuni statistice* nu au nicio funcție administrativă și sunt împărțite în două macroregiuni în scopul politicii regionale a Uniunii Europene. Aceste două macroregiuni sunt:

* Format:Ill-wd (Format:LangFormat:Mdash SI01), care grupează regiunile statistice Mura, Drava, Carintia, Savinja, Sava Centrală, Sava Inferioară, Slovenia de Sud-Est și Carniola Interioară-Karst.
* Format:Ill-wd (Format:LangFormat:MdashSI02), care grupează regiunile statistice Slovenia Centrală, Carniola Superioară, Gorizia și Coastă-Karst.

## Economie

 Fișier:Eurozone.svg
Slovenia are o economie dezvoltată și este, Format:Ill-wd, cea mai bogată dintre țările slave după PIBul nominal și a doua cea mai bogată cu PIB (PPP) după Cehia. Slovenia a fost la începutul anului 2007 primul nou stat membru al UE care a introdus euro ca monedă, înlocuind tolarul. Din 2010, a fost membră a Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică.  Există o mare diferență de prosperitate între diferitele regiuni. Regiunile cele mai bogate din punct de vedere economic sunt Format:Ill-wd, care include capitala Ljubljana și Format:Ill-wd, ca Format:Ill-wd și Format:Ill-wd, în timp ce regiunile cele mai puțin bogate sunt Format:Ill-wd, Format:Ill-wd și Format:Ill-wd.

### Creștere economică

 Fișier:Loan to deposit ratio in Slovenia - including the Boom Period..png
În perioada 2004-2006, economia a crescut în medie cu aproape 5% pe an în Slovenia; în 2007, s-a extins cu aproape 7%. Această creștere explozivă a fost alimentată de datorii, în special între firme, și în special în domeniul construcțiilor. Format:Ill-wd și criza datoriilor europene suverane au avut un impact semnificativ asupra economiei naționale. Industria construcțiilor a fost grav afectată în 2010 și 2011. În 2009, Format:Ill-wd al Sloveniei a scăzut cu 8%, cel mai mare declin din Uniunea Europeană după țările baltice și Finlanda. O povară crescândă pentru economia slovenă este populația sa îmbătrânită și în curs de îmbătrânire rapidă.

În luna august 2012, contracția de la an la an a fost de 0,8%, însă în primul trimestru s-a înregistrat o creștere de 0,2% față de trimestrul anterior, după ajustarea datelor în funcție de sezon și zile lucrătoare. Contracția de la an la an a fost atribuită scăderii consumului intern și încetinirea creșterii exporturilor. Scăderea consumului intern a fost atribuită austerității fiscale, înghețării cheltuielilor bugetare în ultimele luni ale anului 2011, eșecului eforturilor de implementare a Format:Ill-wd, finanțării necorespunzătoare și scăderii exporturilor.

Din cauza efectelor crizei, se aștepta ca mai multe bănci să trebuiască să fie salvate cu fonduri UE în 2013, însă capitalul necesar a fost acoperit din fondurile proprii ale țării. Acțiunile fiscale și legislațiile care vizează reducerea cheltuielilor, precum și mai multe privatizări au susținut redresarea economică începând cu anul 2014. Ritmul real de creștere economică a fost de 2,5% în 2016 și s-a accelerat la 5% în 2017. Sectorul construcțiilor a cunoscut o creștere recentă, iar industria turismului este așteptată să înregistreze o creștere continuă.

### Datoria națională

Datoria națională totală a Sloveniei la sfârșitul lunii septembrie 2011 se ridica la 15.884 milioane de euro, reprezentând 44,4% din PIB. În august 2012, cele trei Format:Ill-wd principale au retrogradat datoria suverană a Sloveniei. O poveste din 2013, cum că Slovenia ar avea nevoie de ajutor de salvare, a fost atribuită de ministrul afacerilor europene al Finlandei, Alexander Stubb, pe seama „rechinilor financiari” care doreau să valorifice povestea, creând Format:Ill-wd.  În acel moment, *Die Welt* a clasat Slovenia printre cele trei țări europene cel mai puțin vulnerabile din punct de vedere financiar, în urma doar a Germaniei și Estoniei.

### Serviciile și industria

 Fișier:Slovenia treemap.png
Aproape două treimi dintre persoane sunt angajate în servicii și peste o treime în industrie și construcții. Slovenia beneficiază de o forță de muncă bine educată, o infrastructură bine dezvoltată și de o locație la intersecția unor rute comerciale principale.

Nivelul Format:Ill-wd (ISD) pe cap de locuitor în Slovenia este unul dintre cele mai scăzute din UE, iar productivitatea muncii și competitivitatea economiei slovene sunt încă semnificativ sub media UE. Impozitele sunt relativ ridicate, Format:Ill-wd este considerată inflexibilă de mediul de afaceri, iar industriile pierd vânzări către China, India și alte părți ale lumii.

Nivelul ridicat de deschidere face ca Slovenia să fie extrem de sensibilă la starea economiei principalilor ei parteneri comerciali și la schimbările în competitivitatea internațională a prețurilor.  Principalele industrii sunt autovehiculele, echipamentele electrice și electronice, mașinile, produsele farmaceutice și combustibilii. Exemple de mari companii slovene care operează în Slovenia sunt producătorul de aparatură electrocasnică Gorenje, compania farmaceutică Krka, compania distribuitoare de țiței Format:Ill-wd și Format:Ill-wd o filială de fabricație a firmei Renault.

### Energia

În 2011, producția de energie electrică a fost de Format:Dim, iar consumul a fost de Format:Dim. Instalațiile hidroelectrice au produs Format:Dim, centralele termice produceau Format:Dim iar Format:Ill-wd au produs Format:Dim.

Un nou bloc de Format:Dim al centralei termoelectrice Šoštanj a fost terminat și a fost conectat în toamna anului 2014. Noua centrală hidroelectrică Krško de Format:Dim a fost finalizată în 2013. Până în 2018, hidrocentralele Brežice (Format:Dim) și Mokrice (Format:Dim) urmau a fi construite pe râul Sava. Construcția a zece centrale hidroelectrice pe râul Sava cu o capacitate cumulată de Format:Dim este planificată să fie finalizată până în 2030. O mare Format:Ill-wdla Kozjak, pe Drava, află în faza de planificare.

La sfârșitul anului 2011, erau instalate cel puțin Format:Dim de module fotovoltaice și Format:Dim de centrale electrice pe biogaz. Exista un plan și o obligație ca centrale eoliene cu o putere de cel puțin Format:Dim să fie instalate până în 2020. Încălzirea solară a apei câștigă popularitate în Slovenia.

### Turism

 Fișier:Bled Overview.JPG
 Fișier:Panoramics of Piran 2015.jpg
 Fișier:Postojna (22206343750).jpg
Slovenia oferă turiștilor o mare varietate de facilități naturale și culturale. S-au dezvoltat diferite forme de turism. Zona turistică atractivă este considerabil mare, totuși piața turistică este mică. Nu a existat turism la scară largă și nici presiuni acute asupra mediului puse de activitatea turistică; în 2016, revista National Geographic a declarat Slovenia țara cu cel mai sustenabil turism din lume.

Capitala țării, Ljubljana, are numeroase clădiri importante în stilurile baroc și secesionist vienez, cu câteva lucrări importante ale arhitectului autohton Jože Plečnik, precum și ale elevului său, arhitectul Edo Ravnikar.

În colțul nord-vestic al țării se află Alpii Iulieni cu Lacul Bled și Valea Isonzului (Soča), precum și cel mai înalt vârf din țară, Format:Ill-wd, în mijlocul Format:Ill-wd. Alte lanțuri montane sunt Format:Ill-wd, Karawankii și Format:Ill-wd, populare pentru schiori și amatorii de drumeții.

Podișul Karst din Format:Ill-wd a dat numele său reliefului carstic, un peisaj format de apa care dizolvă roca de calcar și formează peșteri. Peșterile cele mai cunoscute sunt Peștera Postojna și Format:Ill-wd, aflate pe lista UNESCO. Regiunea Format:Ill-wd are țărm la Marea Adriatică, unde cel mai important monument istoric este orașul Format:Ill-wd mediteraneean Piran, în timp ce localitatea Portorož atrage turiști în timpul verii.

Dealurile din jurul celui de-al doilea mare oraș din Slovenia, Maribor, sunt renumite pentru vinurile produse acolo. Partea nord-estică a țării este bogată în spa-uri, cu Rogaška Slatina, Radenci, Čatež ob Savi, Dobrna și Moravske Toplice, a căror importanță a crescut în ultimele două decenii.

Alte destinații turistice populare sunt orașele istorice Ptuj și Škofja Loka, precum și câteva castele, cum ar fi Format:Ill-wd.

Părți importante ale turismului în Slovenia sunt turismul de conferință și cel pentru jocuri de noroc. Slovenia este țara cu cel mai mare procent de cazinouri la mia de locuitori din Uniunea Europeană. Perla din Nova Gorica este cel mai mare cazinou din regiune.

Majoritatea turiștilor străini care vin în Slovenia provin din piețele europene importante: Italia, Austria, Germania, Benelux, Rusia și Ucraina, urmate de Regatul Unit și Irlanda. Din regiune, țara atrage turiști din Croația și Serbia. Turiștii europeni creează mai mult de 90% din venitul turistic al Sloveniei. În 2016, Slovenia a fost declarată prima țară verde din lume de către organizația olandeză Green Destinations. După ce a fost declarată cea mai durabilă țară în 2016, Slovenia a jucat un rol important la Format:Ill-wd pentru promovarea turismului durabil.

### Transporturi

 Fișier:Pendolino ETR 310.jpg
Locația la intersecția dintre unitățile geografice majore și faptul că este traversată de mari râuri au fost motivele pentru care în Slovenia se intersectează unele rute de transport principale. Cursul lor este stabilit încă din antichitate. Un avantaj geografic deosebit în ultimul timp a fost amplasarea țării la intersecția coridoarelor pan-europene de transport V (cea mai rapidă legătură dintre Adriatica de Nord și Europa Centrală și de Est) și Format:Ill-wd (care leagă Europa Centrală de Balcani). Aceasta îi conferă o poziție specială în integrarea socială, economică și culturală europeană.

 Fișier:Motorways-SLO-map 2018.jpg
Transportul rutier de mărfuri și călători reprezintă cea mai mare parte a transportului în Slovenia, la 80%. Vehiculele personale sunt mult mai populare decât transportul public de călători, care a scăzut în mod semnificativ. Slovenia are o Format:Ill-wd foarte mare în raport cu media Uniunii Europene. Sistemul de autostrăzi, a cărui construcție a fost accelerată după 1994, a transformat lent, dar sigur, Slovenia într-o mare conurbație. Alte drumuri naționale s-au deteriorat rapid din cauza neglijării și a creșterii totale a traficului.

Căile ferate slovene existente sunt învechite și nu pot concura cu rețeaua de autostrăzi. Datorită acestui fapt și a creșterii proiectate a traficului prin portul Koper, care este transportat în principal cu trenul, o a doua cale ferată pe traseul Koper-Divača se află în faza incipientă a construcției. În lipsa mijloacelor financiare, întreținerea și modernizarea rețelei feroviare din Slovenia au fost neglijate. Din cauza infrastructurii învechite, ponderea transportului feroviar de marfă a scăzut. Transportul feroviar de călători s-a redresat după o scădere importantă în anii 1990. Coridoarele feroviare paneuropene V și X și alte câteva linii feroviare europene majore se intersectează în Slovenia. Toate trenurile de tranzit internațional din Slovenia trec prin nodul de cale ferată Ljubljana .

 Fișier:Ljubljana airport 2017.jpg
Principalul port sloven este Format:Ill-wd. Este cel mai mare port la Adriatica de Nord în ceea ce privește transportul cu containere, cu aproape 590 000 Format:Ill-wd anual, și cu liniile către toate porturile principale ale lumii. Este mult mai aproape de destinațiile de la est de Suez decât de porturile din Europa de Nord. În plus, traficul maritim de pasageri are loc în principal în Koper. Două porturi mai mici utilizate pentru transportul internațional de călători, precum și pentru transportul de mărfuri se află în Izola și Piran. Transportul de călători are loc în principal cu Italia și Croația. Splošna plovba, singura companie maritimă din Slovenia, transportă marfă și este activă numai în porturi străine.

Transportul aerian în Slovenia este destul de scăzut, însă a crescut semnificativ din 1991.  Dintre cele trei aeroporturi internaționale din Slovenia, Aeroportul Ljubljana Jože Pučnik din centrul Sloveniei este cel mai aglomerat, cu legături cu numeroasele destinații europene importante. Format:Ill-wd este situat în partea de est a țării și în partea de vest este Format:Ill-wd. Format:Ill-wd, companie deținută de stat, este cea mai mare companie aeriană din Slovenia. Din 2003, mai mulți transportatori noi au intrat pe piață, în principal companii aeriene low-cost. Singurul Format:Ill-wd sloven este Format:Ill-wd din partea de sud-vest a țării. Există și 12  aeroporturi publice în Slovenia.

## Demografie

 Fișier:Dancing in the Square - Ljubljana (15617215922).jpg
Format:Historical populations Cu 101 locuitori pe kilometru pătrat, Slovenia ocupă un loc scăzut între țările europene ca densitate a populației (față de 402/km2 în Țările de Jos sau 195 / km2 în Italia). Format:Ill-wd are cea mai scăzută densitate a populației, în timp ce regiunea cea mai dens populată este Format:Ill-wd.

Slovenia se numără printre țările europene cu cea mai pronunțată îmbătrânire a populației, atribuită unei rate scăzute a natalității și a speranței de viață în creștere. Aproape toți locuitorii sloveni mai în vârstă de 64 de ani sunt pensionari, fără diferențe semnificative între sexe. Grupul de vârstă activă se diminuează, în ciuda imigrației. Propunerea de majorare a vârstei de pensionare de la 57 de ani pentru femei și 58 pentru bărbați a fost respinsă într-un Format:Ill-wd. În plus, diferența dintre sexe în ceea ce privește speranța de viață este încă semnificativă. Format:Ill-wd (TFR) în 2014 a fost estimată la 1,33 copii născuți / femei, mult mai mică decât rata de înlocuire de 2,1. Majoritatea copiilor se nasc la femei necăsătorite (în 2016, 58,6% din toate nașterile erau în afara căsătoriei). În 2016, speranța de viață era de 78,2 ani (74,6 ani pentru bărbați și 82 ani pentru femei).

În 2009, Format:Ill-wd în Slovenia a fost de 22 la 100.000 de persoane pe an, ceea ce face ca Slovenia să fie în topul țărilor europene în această privință. Cu toate acestea, între 2000 și 2010, rata a scăzut cu aproximativ 30%. Diferențele între regiuni și sexe sunt pronunțate.

### Urbanizarea

În funcție de definiție, între 65% și 79% din populație trăiește în zonele urbane mai largi. Conform definiției OCDE a zonelor rurale, niciuna dintre regiunile statistice slovene nu este predominant urbanizată, ceea ce înseamnă că 15% sau mai puțin din populație trăiește în comunități rurale. Conform acestei definiții, regiunile statistice sunt clasificate:

* regiuni predominant rurale: Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd
* regiunile moderat rurale: Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd.

Singurul oraș mare este capitala, Ljubljana. Alte orașe (mijlocii) sunt Maribor, Celje și Kranj.  În total, există unsprezece comune urbane în Slovenia.

### Limbile

Limba oficială din Slovenia este slovena, care face parte din grupul limbilor slave sudice. În 2002, slovena era limba maternă a circa 88% din populația Sloveniei, peste 92% din populația slovenă vorbind-o în mediul lor de origine. Această statistică clasifică Slovenia printre țările cele mai omogene țări din UE în ceea ce privește ponderea vorbitorilor de limbă maternă predominantă.

Slovena este o limbă slavă extrem de diversă în ceea ce privește Format:Ill-wd, cu diferite grade de inteligibilitate reciprocă. Relatări despre numărul de dialecte variază de la șapte dialecte,  adesea considerate grupuri de dialecte sau baze dialectale care sunt subdivizate în mai mult de 50 de dialecte. Alte surse dau numărul de dialecte la nouă sau opt.

 Fișier:Slovenian Passport3.jpg
Maghiara și italiana, limbi vorbite de respectivele minorități, se bucură de statutul de limbi oficiale în regiunile mixte etnic aflate de-a lungul granițelor cu Ungaria și Italia, până într-acolo încât chiar și pașapoartele emise în aceste zone sunt bilingve. În 2002, aproximativ 0,2% din populația slovenă vorbea italiana și aproximativ 0,4% vorbea limba maghiară ca limbă maternă. Maghiara este cooficială cu slovena în 30 de așezări din 5 comune (din care 3 sunt oficial bilingve). Italiana este cooficială cu slovena în 25 de așezări din 4 comune (toate oficial bilingve).

Romani, vorbită în 2002 ca limbă maternă de către 0,2% dintre persoane, este o limbă protejată legal în Slovenia. Vorbitorii de romanii aparțin în principal comunității rome, dispersată geografic și marginalizată.

Germana, care a fost cea mai mare limbă minoritară a Sloveniei înainte de al Doilea Război Mondial (aproximativ 4% din populație în 1921), este acum limba maternă a doar 0,08% din populație, majoritatea având peste 60 de ani. Format:Ill-wd sau *Granish*, dialectul tradițional german din Format:Ill-wd, se confruntă cu dispariția.

Un număr semnificativ de persoane din Slovenia vorbesc ca limbă maternă o variantă de sârbo-croată (sârbă, croată, bosniacă sau muntenegreană). Aceștia sunt, în cea mai mare parte, imigranți care s-au mutat în Slovenia din alte foste republici iugoslave din anii 1960 până la sfârșitul anilor 1980, și descendenții lor. În 2002, 0,4% din populația slovenă se declara vorbitoare de albaneză și 0,2%, vorbitoare de macedoneană. Ceha, a patra limbă minoritară din Slovenia, înaintea celui de al Doilea Război Mondial (după germană, maghiară și sârbo-croată), este acum limba maternă a doar câtorva sute de locuitori din Slovenia.

În ceea ce privește cunoașterea limbilor străine, Slovenia se numără printre primele țări europene. Cele mai predate limbi străine sunt engleza, germana, italiana, franceza si spaniola. În 2007, 92% din populația cu vârste cuprinse între 25 și 64 de ani vorbea cel puțin o limbă străină, și în jur de 71,8% dintre aceștia vorbeau cel puțin două limbi străine, ceea ce reprezenta cel mai mare procent din Uniunea Europeană. Conform sondajului Eurobarometru, în 2005 majoritatea slovenilor vorbeau și limba croată (61%) și limba engleză (56%).Format:Rp

42% dintre sloveni vorbeau germana, unul dintre cele mai mari procente din afara țărilor vorbitoare de limba germană. Italiana este larg vorbită pe Format:Ill-wd și în alte zone ale Format:Ill-wd. Aproximativ 15% dintre sloveni pot vorbi italiana, care (după sondajul Eurobarometru) este al treilea procent din Uniunea Europeană, după Italia și Malta.

### Imigrația

În 2015, aproximativ 12% (237.616 persoane) din populația din Slovenia era născută în străinătate. Aproximativ 86% din populația străină provenea din alte țări ale fostei Iugoslavii, după cum urmează (în ordine descrescătoare): Bosnia-Herțegovina, urmată de imigranți din Croația, Serbia, Macedonia de Nord și Kosovo.

La începutul anului 2017, în Slovenia existau circa 114.438 de persoane cu o cetățenie străină, care reprezentau 5,5% din populația totală. Dintre acești străini, 76% aveau cetățenii ale celorlalte țări ale fostei Iugoslavii (cu excepția Croației). În plus, 16,4% aveau cetățenie UE, iar 7,6% aveau cetățenie din alte țări.
Format:Bar box
Conform recensământului din 2002, principalul grup etnic al Sloveniei sunt slovenii (83%), însă ponderea lor în totalul populației este în continuă scădere din cauza ratei lor relativ scăzute de Format:Ill-wd. Cel puțin 13% (2002) din populație erau imigranți din alte părți ale fostei Iugoslavii și descendenții acestora. Ei erau stabiliți în principal în orașe și zone suburbane. Relativ mici, dar protejate de Constituția Sloveniei, sunt Format:Ill-wd maghiară și Format:Ill-wd. O poziție specială este deținută de comunitatea etnică romă autohtonă dispersată geografic.

Numărul persoanelor care emigrează în Slovenia a crescut constant din 1995 și este în creștere tot mai rapidă în ultimii ani. După aderarea Sloveniei la UE în 2004, numărul anual al imigranților s-a dublat până în 2006 și a crescut cu încă jumătate până în 2009. În 2007, Slovenia avea una dintre cele mai rapide Format:Ill-wd din Uniunea Europeană.

### Emigrația

În ceea ce privește emigrația, între 1880 și 1918 (Primul Război Mondial), mulți bărbați au părăsit actuala Slovenie pentru a lucra în zonele miniere din alte teritorii. În particular, Statele Unite au fost o alegere comună pentru emigrare, recensământul din 1910 al SUA arătând că în SUA erau deja „183.431 persoane cu limba maternă slovena”. Dar s-ar putea să fi fost mult mai mulți, pentru că destul de mulți evitau prejudecățile anti-slaviste și „se identificau ca austrieci”. Localitățile preferate înainte de 1900 erau Minnesota, Wisconsin, Michigan, precum și Omaha, Nebraska, Joliet, Illinois, Cleveland, Ohio și zonele rurale din Iowa. După 1910, s-au stabilit în Utah (Bingham Copper Mine), Colorado (în special Pueblo) și Butte, Montana. Aceste teritorii atrăgeau la început mulți bărbați singuri (care adesea stăteau cu alte familii slovene). Apoi, după ce găseau de muncă și aveau bani suficienți, ei își aduceau soțiile și familiile.

### Religie

Format:Pie chart

 Fișier:Radovljica Brezje Bazilika Sv Vida 28082012 011.jpg
 Fișier:Evangeličanska cerkev, Bodonci.jpg
Înainte de al Doilea Război Mondial, 97% din populație se declara catolică (ritul roman), aproximativ 2,5% ca luteran și aproximativ 0,5% dintre rezidenți se identificau ca membri ai altor culte.

Catolicismul era o trăsătură importantă a vieții sociale și politice în Slovenia precomunistă. După 1945, țara a suferit un proces de secularizare treptată, dar constantă. După un deceniu de persecuție a religiilor, regimul comunist a adoptat o politică de relativă toleranță față de biserici. După 1990, Biserica Catolică a recâștigat o parte din influența sa anterioară, dar Slovenia rămâne o societate în mare măsură secularizată. Conform recensământului din 2002, 57,8% din populație este catolică. În 1991, 71,6% erau catolici autodeclarați, ceea ce înseamnă o scădere cu mai mult de 1% anual. Marea majoritate a catolicilor sloveni aparțin ritului latin. Un număr mic de greco-catolici locuiesc în regiunea Format:Ill-wd.

În ciuda numărului relativ mic de protestanți (mai puțin de 1% în 2002), cultura protestantă are importanță istorică, având în vedere că limbii standard și literaturii slovene li s-au pus bazele în urma Reformei Protestante din secolul al XVI-lea. Format:Ill-wd, un teolog în tradiția luterană, a fost unul dintre cei mai influenți Format:Ill-wd din Slovenia. Protestantismul a fost stins în Contrareforma implementată de dinastia Habsburgică, care controla regiunea. El a supraviețuit numai în regiunile din estul țării, datorită protecției nobililor maghiari, care, adesea, erau reformați calvini. Astăzi, o minoritate luterană semnificativă trăiește în regiunea cea mai estică din Prekmurje, unde reprezintă aproximativ o cincime din populație și este condusă de un episcop care are sediul la Murska Sobota.

Pe lângă aceste două mari culte creștine, o mică Format:Ill-wd a fost de asemenea prezentă în trecut. În ciuda pierderilor suferite în timpul Holocaustului, iudaismul încă numără câteva sute de adepți, care, în cea mai mare parte, locuiesc în Ljubljana, locul singurei sinagogi active rămase în țară.

Conform recensământului din 2002, Islamul este a doua cea mai mare religie, cu aproximativ 2,4% din populație. Majoritatea musulmanilor sloveni provin din Bosnia. A treia cea mai mare religie, cu aproximativ 2,2% din populație, este creștinismul ortodox, majoritatea adepților aparținând Bisericii Ortodoxe Sârbe, în timp ce o minoritate aparține bisericii Format:Ill-wd și altor ortodocși.

În 2002, circa 10% dintre sloveni se declarau atei, alți 10% nu declarau nicio religie anume, și aproximativ 16% au decis să nu răspundă la întrebarea despre afilierea lor religioasă. Conform sondajului Eurobarometru 2010, 32% dintre cetățenii sloveni au răspuns că „cred că există un dumnezeu”, în timp ce 36% au răspuns că „cred că există un fel de spirit forță vitală” și 26% nu credeau că există vreun fel de spirit, zeu sau forță vitală”.

## Educație

 Fișier:University of Ljubljana Palace.jpg
 Fișier:UniverzaMaribor.jpg
Învățământul din Slovenia se situează pe locul 12 în lume și este al patrulea din Uniunea Europeană, semnificativ peste media OCDE, conform Format:Ill-wd. În rândul persoanelor între 25 și 64 de ani, 12% frecventaseră învățământul superior, în timp ce, în medie, slovenii au 9,6 ani de educație formală. Conform unui raport al OCDE, 83% dintre adulții cu vârste cuprinse între 25 și 64 de ani au obținut echivalentul unei diplome de liceu, cu mult peste media OCDE de 74%; în rândul persoanelor în vârstă de 25-34 de ani, rata este de 93%. Conform recensământului din 1991, în Slovenia alfabetizarea era la nivelul lui 99,6%. Format:Ill-wd este și ea în creștere.

Învățământul primar
Responsabilitatea pentru supravegherea învățământului la nivel primar și secundar din Slovenia revine Ministerului Educației și Sportului. După învățământul preșcolar ne-obligatoriu, copiii intră în școala primară de nouă ani la vârsta de șase ani. Școala primară este împărțită în trei perioade, fiecare de trei ani. În anul școlar 2006-2007 erau înscriși 166.000 de elevi în învățământul elementar și peste 13.225 de cadre didactice, oferind un raport de un profesor la 12 elevi și 20 de elevi pe clasă.

Învățământul secundar
După terminarea școlii elementare, aproape toți copiii (peste 98%) continuă să urmeze învățământul secundar, fie programele secundare profesionale, tehnice sau generale (gimnazija). Acesta din urmă se încheie cu Format:Ill-wd, examenul final care permite absolvenților să intre la universitate. 84% dintre absolvenții școlilor secundare merg la învățământul terțiar.

Învățământul terțiar
Printre mai multele universități din Slovenia, cea mai bine clasată este Universitatea din Ljubljana, aflată între primele 500 sau primele 3% cele mai bune universități din lume, potrivit ARWU. Alte două universități publice sunt Format:Ill-wd din regiunea Stiria și Format:Ill-wd din Format:Ill-wd. În plus, există o universitate privată în Nova Gorica și o universitate internațională Format:Ill-wd .

### Patrimoniu

Patrimoniul arhitectural din Slovenia include 2.500 de biserici, 1.000 de castele, ruine și case, ferme și structuri speciale pentru uscarea fânului, numite Format:Lang.

Trei Format:Ill-wd din Slovenia se află pe lista UNESCO a Patrimoniului Mondial. Format:Ill-wd și peisajul carstic sunt un sit protejat. Format:Ill-wd are o importanță mondială, la fel ca și Format:Ill-wd din Format:Ill-wd.

Cea mai pitorească biserică este clădirea medievală și barocă de pe Insula Bled. Castelul deasupra lacului este un muzeu și un restaurant cu vedere. Aproape de Postojna, există o fortăreață numită Format:Ill-wd, care este ascuns pe jumătate într-o peșteră. Muzeele din Ljubljana și din alte părți prezintă elemente unice, cum ar fi Format:Ill-wd și Format:Ill-wd. Ljubljana are arhitectură medievală, barocă, art nouveau și modernă. Arhitectura arhitectului Jože Plečnik, precum și drumurile și podurile sale inovatoare de-a lungul Ljubljanicei sunt remarcabile.

### Bucătăria

 Fișier:Velika noč - jedila hren šunka pirhi potica.jpg
 Fișier:PrekmurskaGibanica1.JPG
Bucătăria slovenă este un amestec de bucătărie central-europeană (mai ales Format:Ill-wd și Format:Ill-wd), bucătărie mediteraneană și Format:Ill-wd. Din punct de vedere istoric, bucătăria slovenă a fost împărțită în bucătăriile urbană, de fermă, de cabană, de castel, preoțească și călugărească. Datorită varietății peisajelor culturale și naturale din Slovenia, există peste 40 de bucătării regionale distincte.

Din punct de vedere etnologic, cele mai caracteristice feluri de mâncare slovene au fost feluri de mâncare într-un singur vas, cum ar fi *Format:Ill-wd*, Format:Ill-wd (Format:Lang), Format:Ill-wd (Format:Lang), și pâinea de hrișcă *Format:Ill-wd*; în regiunea Prekmurje există și *Format:Ill-wd*, și prăjitura *Format:Ill-wd*. Prosciutto este denumit Format:Lang în Format:Ill-wd. Format:Ill-wd (Format:Lang) a devenit un simbol al Sloveniei, în special în rândul Format:Ill-wd. Supele au fost adăugate la mesele tradiționale într-un singur vas, alături de diferitele feluri de terci și turtă abia în istoria relativ recentă.

În fiecare an, începând cu anul 2000, Festivalul Cartofilor Copți este organizat de *Societatea pentru Recunoașterea Cartofilor Copți ca Mâncare Distinctă*, atrăgând mii de vizitatori. Cartofii copți, serviți în mod tradițional în majoritatea familiilor slovene numai în zilele de duminică, precedați de o supă de carne, de vită sau pui - au fost prezentate la o ediție specială de Format:Ill-wd de către Format:Ill-wd la 23 noiembrie 2012. Cârnatul cel mai cunoscut este *Format:Ill-wd*.

### Dans

Balet
Format:Ill-wd și Pia Mlakar au fost cei mai cunoscuți dansatori de balet și membri ai Format:Ill-wd din anii 1946-1960. Pino Mlakar a fost și profesor de la Format:Ill-wd (AGRFT) a Universității din Ljubljana .

Dans modern
În anii 1930 în Ljubljana a fost înființată o școală de dans modern Format:Ill-wd, de către discipola ei, Format:Ill-wd.

Dans popular
Numeroase dansuri populare, împreună cu costume colorate, care disting între femeile singure și cele căsătorite, se găsesc pe întreg teritoriu al Sloveniei. Pueblo, Colorado găzduiește numeroase familii slovene care au emigrat în jurul anului 1900, și are un festival anual de folclor sloven.

### Festivaluri, târguri de carte și alte evenimente

O serie de festivaluri de muzică, teatru, film, carte și pentru copii au loc în fiecare an în Slovenia, printre care festivalurile de muzică Format:Ill-wd și Format:Ill-wd, Format:Ill-wd de stand-up comedy, festivalul pentru copii Pippi Șosețica și festivalurile de carte Format:Ill-wd și Format:Ill-wd.

În 2012, Sloveniei i-a venit rândul să desemneze capitala europeană a culturii și a fost ales orașul Maribor.

Cel mai cunoscut festival de muzică slovenă a fost în trecut festivalul Format:Ill-wd. Între anii 1981 și 2000, festivalul Format:Ill-wd a adus muzica rock de după Cortina de Fier, din Occident pentru publicul sloven și iugoslav. Îndelungata tradiție a festivalurilor de jazz din Iugoslavia Format:Ill-wd a început cu Festivalul de Jazz de la Ljubljana, care are loc anual în Slovenia din 1960.

### Film

Actori de film
Printre actorii și actrițele din Slovenia s-a numărat Ida Kravanja, care a jucat sub pseudonimul *Ita Rina* în primele filme europene, și Metka Bučar. După al Doilea Război Mondial, unul dintre actorii de film cei mai cunoscuți a fost Format:Ill-wd, care a jucat o serie de roluri în mai multe filme care au fost bine primite în Slovenia, inclusiv *Format:Ill-wd* (1964), *Pe aripi de hârtie* (1968), *Format:Ill-wd* (1968), *Flori toamna* (1973), *Format:Ill-wd* (1976), *Format:Ill-wd* (1986), *Primož Trubar* (1985), și *Tatăl meu, chiaburul socialist* (1987). Multe dintre acestea au fost regizate de Matjaž Klopčič. A jucat, de asemenea, în teatru de televiziune și radiofonic. În total, Bibič a jucat peste 150 de roluri de teatru și peste 30 de film. Sebastian Cavazza a apărut în mai mult de treizeci de filme din 1991, printre care *Idila* (2015, primul film de groază sloven) sau *A.I. Rising* (2018).

Regizori de film
Producția de lung metraje și scurt metraje din Slovenia îi cuprinde pe Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Peter Zobec, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd și Format:Ill-wd ca cei mai realizați cineaști. Regizorii contemporani de film Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Marko Okorn și Format:Ill-wd se numără printre reprezentanții așa-numitei „Renașteri a cinematografiei slovene”. Scenariști sloveni, care nu sunt și regizori, sunt Saša Vuga și Format:Ill-wd, dar și Polona Sepe, Hanna AW Slak și Maja Weiss.

Documentariști
Cele mai cunoscute documentare realizate de regizorii sloveni sunt filmele umanitare ale lui Format:Ill-wd despre poporul Nuba.

Critici de film
Critici sloveni de film sunt Silvan Furlan, fondatorul *Cinematecii Slovene*, Zdenko Vrdlovec, Rapa Šuklje, Marcel Stefančič Jr., și Simon Popek.

### Literatură

Autori
Astăzi, un autor notabil este Format:Ill-wd, supraviețuitor al lagărelor de concentrare naziste, care s-a opus atât fascismului italian cât și comunismului Format:Ill-wd.

Istorie literară
 Fișier:Prešern-Goldenstein.jpg
 Fișier:Prečrtana kitica Zdravljice.jpg
Istoria literaturii slovene a început în secolul al XVI-lea cu Format:Ill-wd și cu alți reformatori protestanți. Poezia în limba slovenă atins cel mai înalt nivel cu poetul Format:Ill-wd France Prešeren (1800-1849). În secolul al XX-lea, literatura franceză a trecut prin mai multe perioade: începutul secolului a fost marcat de autorii modernismului sloven, cel mai influent scriitor și dramaturg sloven fiind Ivan Cankar; perioada a fost urmată de expresionism (Format:Ill-wd), avangardism (Format:Ill-wd, Format:Ill-wd) și Format:Ill-wd (Ciril Kosmač, Format:Ill-wd) înainte de al Doilea Război Mondial, poezia rezistenței și revoluției (Format:Ill-wd, Format:Ill-wd) în timpul războiului, și de Format:Ill-wd (Poemele celor patru, 1953), modernism postbelic (Edvard Kocbek) și existențialism (Format:Ill-wd) după război.

Printre autori postmoderni se numără Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Drago Jančar, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd și Format:Ill-wd. Printre cei mai cunoscuți autori de după 1990 se numără Format:Ill-wd, Format:Ill-wd și Format:Ill-wd. Există mai multe reviste literare care publică proză, poezie, eseuri și critici literare locale.

### Muzică

Format:Ill-wd, înființată în 1701 ca parte din Format:Ill-wd, se numără printre cele mai vechi astfel de instituții din Europa. Format:Ill-wd a inclus numeroși muzicieni și compozitori, cum ar fi compozitorul renascentist Format:Ill-wd (1550-1591), care a influențat foarte mult muzica clasică central-europeană, compozitorul baroc Format:Ill-wd (circa 1620-1673) și violonistul virtuoz Giuseppe Tartini.

În Evul Mediu, muzica seculară era la fel de populară ca cea bisericească, inclusiv Format:Ill-wd ambulanți. În timpul Reformei Protestante din secolul al XVI-lea, muzica a fost folosită pentru prozelitism. Prima carte slovenă de imnuri, *Eni Psalmi*, a fost publicată în 1567. În această perioadă au apărut muzicieni precum Format:Ill-wd și Format:Ill-wd.

În 1701, Format:Ill-wd (1667-1718), un nobil și compozitor amator din Ljubljana, a fondat Format:Ill-wd, una dintre cele mai vechi instituții din Europa, după modele italiene.

Printre compozitorii de lied și Format:Ill-wd sloveni se numără Emil Adamič (1877-1936), Format:Ill-wd (1840-1917), Format:Ill-wd (1915-2008), Format:Ill-wd (1829-1908), Format:Ill-wd (1835-1914), Format:Ill-wd (1878-1960), Format:Ill-wd (1831-1859), Format:Ill-wd (1870-1949), Format:Ill-wd (1887-1939) și Format:Ill-wd (1900-1973).

La începutul secolului al XX-lea, impresionismul s-a răspândit în Slovenia, și a produs în curând compozitorii Format:Ill-wd și Format:Ill-wd. Muzica clasică avangardistă a apărut în Slovenia în anii 1960, în mare parte datorită operei lui Format:Ill-wd, Dane Škerl, Format:Ill-wd și Format:Ill-wd, care au dirijat și Format:Ill-wd. Jakob Jež, Format:Ill-wd, Lojze Lebič și Format:Ill-wd au compus de atunci lucrări muzicale nemuritoare, în special opera *L'Armonia* lui Globokar.

Printre compozitorii moderni se numără Uroš Rojko, Tomaž Svete, Brina Jež-Brezavšček, Format:Ill-wd și Aldo Kumar. *Sonata z igro 12* (*Sonată cu piesă 12*) a lui Kumar, un set de variații pe o scală cromatică ascendentă, este deosebit de cunoscută.

Format:Ill-wd servește drept operă națională și casă de balet.

Compozitorul de coloane sonore de film pentru 170 de filme a fost Format:Ill-wd (1912-1995).

Muzică tradițională populară
Cântarea în armonie este o tradiție înrădăcinată în Slovenia și cuprinde compoziții cu de la patru la nouă voci, în funcție de regiune. Cântecele folclorice slovene sună de obicei moale și armonios, și sunt foarte rarerori în gamă minoră. Muzica folclorică tradițională slovenă este interpretată la acordeonul stirian (cel mai vechi tip de acordeon), vioară, clarinet, țiteră, fluier și de formații alpine de instrumente de suflat. În estul Sloveniei, ansamblurile de vioară și țambal se numesc velike goslarije.

Muzica populară slovenă modernă
 Fișier:Slak lojze.jpg
Începând cu anul 1952, formația lui Format:Ill-wd a început să apară în emisiuni, filme și concerte în toată Germania de Vest, inventând sunetul country original „Format:Ill-wd” care a devenit principalul vehicul al expresiei muzicale etnice nu numai în Slovenia, ci și în Germania, Austria, Elveția și Benelux, dând naștere în acest proces la sute de orchestre alpine. Trupa a produs aproape 1000 de compoziții originale, parte integrantă a patrimoniului Format:Ill-wd. Mulți muzicieni, ca Format:Ill-wd, au mers pe urmele lui Avsenik.

Slovenska popevka
În cultura slovacă, un rol asemănător cu al Format:Ill-wd în cultura italiană, îl joacă Format:Ill-wd, un gen specific muzicii slovene populare.

Muzica modernă
Printre muzicienii pop, rock, industrial și indie, printre cei mai populari din Slovenia se numără Format:Ill-wd, un grup de muzică industrială din anii 1980, precum și Format:Ill-wd, o trupă de rock alternativ formată în 1995.

 Fișier:LAIBACH Press Photo 2011.jpg
Cu mai mult de 15 de milioane de vizualizări de la publicarea pe YouTube între mai 2009 și septembrie 2013 pentru interpretarea oficială a cappella „Format:Ill-wd”,  cu care a obținut felicitările unuia dintre textierii cântecului, Format:Ill-wd,  Format:Ill-wd este formația slovenă cea mai ascultată online pe plan internațional. Alte trupe slovene sunt unele mai vechi, de rock progresiv, populare și în Iugoslavia Format:Ill-wd, cum ar fi Format:Ill-wd și Format:Ill-wd, care a inspirat mai târziu formațiile de Format:Ill-wd ca Format:Ill-wd, Format:Ill-wd și Format:Ill-wd. Cu excepția lui Terrafolk, care a cântat și în străinătate, alte grupuri, cum ar fi Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd și Format:Ill-wd, sunt în mare parte necunoscute în afara țării. Printre grupurile de metal din Slovenia se numără Noctiferia (death metal), Format:Ill-wd (thrash metal), Format:Ill-wd (gothic metal) și Within Destruction (deathcore).

 Fișier:2009 Lent Festival - Vlado Kreslin (4).jpg
Cantautori
Printre cantautorii sloveni postbelici se numără Frane Milčinski (1914-1988), Tomaz Pengov al cărui album din 1973 *Odpotovanja* este considerat a fi primul album de cantautor din fosta Iugoslavie, Tomaž Domicelj, Marko Brecelj, Andrej Šifrer, Eva Srsen, Neca Falk și Jani Kovačič. După 1990, Adi Smolar, Iztok Mlakar, Vita Mavrič, Vlado Kreslin, Zoran Predin, Peter Lovšin și Magnifico au fost populari și în Slovenia.

Muzică mondială
Formația lui Format:Ill-wd din anii 1970 Format:Ill-wd este considerată una dintre influențele directe asupra modernă muzicii mondiale. Stilul unic la acordeon al lui Bibič, adesea solo, fără acompaniament, a făcut din el și o stea solo.

Punk rock
Slovenia a fost centrul punk rockului din Iugoslavia Format:Ill-wd. Printre reprezentanții acestui gen se numără Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Lublanski Psi, Čao Pičke, Via Ofenziva, Tožibabe și Otroci Socializma.

Techno și tech-house
Din Slovenia provin mai mulți DJ, printre care Format:Ill-wd și Format:Ill-wd. Specializați în party techno și în tech-house, cei doi au co-fondat casa de discuri Recycled Loops, și au lansat albume cu alte case de discuri, cum ar fi Novamute, Primate, Intec și Bassethound Records.

### Teatru

 Fișier:Lublana 143.jpg
Pe lângă principale teatre, printre care se numără Format:Ill-wd și Format:Ill-wd, în Slovenia există mai mulți mici producători, inclusiv Format:Ill-wd (de ex. Betontanc), Format:Ill-wd (de ex.,Teatrul Ana Monro), campionatul de Format:Ill-wd Format:Ill-wd, și Format:Ill-wd (de exemplu, Format:Ill-wd). O formă populară este Format:Ill-wd, practicat în principal la Teatrul de Păpuși din Ljubljana . Teatrul are o tradiție bogată în Slovenia, începând cu primul spectacol de teatru în limba slovenă din 1867.

### Arte vizuale, arhitectură și design

Artele vizuale, arhitectura și designul din Slovenia sunt modelate de mai mulți arhitecți, designeri, pictori, sculptori, fotografi, artiști grafici, precum și artiști de benzi desenate și de ilustrații și artiști conceptuali. Cele mai prestigioase instituții care prezintă lucrări ale unor artiști vizuali sloveni sunt Galeria Națională a Sloveniei și Format:Ill-wd.

Arhitectură
Arhitectura modernă din Slovenia a fost introdusă de Format:Ill-wd, și în perioada interbelică, Jože Plečnik și Format:Ill-wd. În a doua jumătate a secolului al XX-lea, stilul național și universal au fost îmbinate de arhitecții Format:Ill-wd și de prima generație a studenților săi: Milan Mihelič, Stanko Kristl, Savin Sever. Generația următoare este în continuare încă activă, prin Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Jurij Kobe și grupuri de tineri arhitecți.

Benzi desenate și animație
Format:Ill-wd este cunoscut pentru primele Format:Ill-wd slovene, *Format:Ill-wd*, o alegorie a carierei lui Mussolini, și drept creator al brandului *Trei inimi* (Format:Lang), folosit și astăzi de Format:Ill-wd. După al Doilea Război Mondial, atât benzile desenate, cât și reclamele animate desenate de Format:Ill-wd au devenit populare în Slovenia.

Primul film de animație sloven a fost *Socializarea unui taur* din 1998, realizat de Format:Ill-wd și Milan Erič, care au desenat împreună cincizeci de mii de cadre în timpul celor zece ani de producție. Primele animații realizate în întregime Format:Ill-wd sunt *Perkmandeljc* din 2003 și *Čikorja an 'kafe* din 2008, ambele realizate de Dušan Kastelic.

Arta conceptuală
S-au format mai multe grupuri de artă vizuală conceptuală, între care OHO, Group 69 și Format:Ill-wd. În zilele noastre, artele vizuale slovene sunt diverse, bazate pe tradiție, reflectând influența țărilor vecine și interconectate cu mișcările europene moderne.

Design
Elementele de design sloven cele mai notabile pe plan internațional sunt scaunul Format:Ill-wd din 1952, un scaun cu Format:Ill-wd, al designerului de interior Niko Kralj, care a primit în 2012 un loc permanent în Designmuseum din Danemarca, cel mai mare muzeu de design din Scandinavia și este inclus în colecția Muzeului de Artă Modernă MOMA din New York.

Un element de design industrial care a schimbat industria internațională a schiurilor este Elan SCX al companiei Elan. Chiar înainte de Elan SCX, schiurile Elan apăruseră în două filme, filmul cu James Bond din 1985 Format:Ill-wd cu Roger Moore și Working Girl, unde *Katharine Parker* (Sigourney Weaver) a apărut schiind pe schiurile model *RC ELAN*.

Sculptura
 Fișier:V. Vodnik monument Ljubljana front side 2008-03.jpg
Reînnoirea sculpturii slovene a început cu Alojz Gangl (1859-1935), care a creat sculpturi pentru monumentele publice ale polimatului carniolan Format:Ill-wd și al lui Format:Ill-wd, primul poet și jurnalist sloven, precum și *Geniul teatrului* și alte statui pentru clădirea Teatrului Național de Operă și Balet. Dezvoltarea sculpturii după al Doilea Război Mondial a fost condusă de mai mulți artiști, între care frații Format:Ill-wd și Zdenko Kalin, Format:Ill-wd. Tinerii sculptori, între care Janez Boljka, Drago Tršar și în special Slavko Tihec, și-au îndreptat atenția spre forme abstracte. Format:Ill-wd și Mirsad Begić s-au întors la figurile umane.

Grafică
În timpul celui de al Doilea Război Mondial, numeroase opere grafice au fost create de Format:Ill-wd, care a contribuit la înființarea Format:Ill-wd postbelice din Ljubljana.

 Fișier:Hinko Smrekar - Ilustracija za knjigo Martin Krpan.jpg
În 1917 Hinko Smrekar a ilustrat cartea lui Fran Levstik despre cunoscutul erou folcloric sloven Format:Ill-wd. Printre ilustratorii de cărți pentru copii se numără multe femei, cum ar fi Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd și Format:Ill-wd.

Multe generații de copii au fost educate prin ilustrațiile tehnice și științifice create de Format:Ill-wd și publicate în reviste de copii din Slovenia, cum ar fi Ciciban.

Recent, ilustrațiile Format:Ill-wd au devenit populare în Japonia, unde s-au televizat desene animate bazate pe ilustrațiile ei.

Pictură
În trecut, pictura și sculptura în Slovenia au fost marcate de neoclasicism (Matevž Langus), Biedermeier (Format:Ill-wd) și romantism (Mihael Stroj) la sfârșitul secolului al XVIII-lea și în cel al XIX-lea. Prima expoziție de artă din Slovenia a fost organizată la sfârșitul secolului al XIX-lea de Format:Ill-wd, o pictoriță care a lucrat în tradiția realistă. Printre impresioniștii se numărau Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Format:Ill-wd, Ivan Grohar al cărui *Semănător* (în Format:Sl) a fost ilustrat pe moneda euro slovenă de 5 cenți și Franc Berneker, care a introdus impresionismul în Slovenia. Pictori expresioniști au fost Format:Ill-wd și Format:Ill-wd a cărui carte cu ilustrații, retipărită de treisprezece ori, este acum imaginea cea mai ușor de recunoscut a eroului popular Format:Ill-wd. Câțiva dintre cei mai cunoscuți pictori din a doua jumătate a secolului al XX-lea erau Format:Ill-wd, Gabrijel Stupica și Format:Ill-wd.

Fotografie
În 1841, Format:Ill-wd (1814-1864) a inventat un proces de fotografiere pe sticlă, recunoscut la Format:Dată la Paris de către Format:Lang. Format:Ill-wd fost un pictor și fotograf realist remarcabil între cele două războaie mondiale.

Primul fotograf din Slovenia a cărui operă a fost publicată de revista National Geographic, este Arne Hodalič.

### Sport

 Fișier:Tina Maze with Olympic silver medal 2010.jpg
Mulți sloveni care practică sport activ. O varietate de sporturi sunt jucate în Slovenia la un nivel profesional, cu succese internaționale de top la handbal, baschet, volei, fotbal, hochei pe gheață, canotaj, înot, tenis, box și atletism. Înainte de al Doilea Război Mondial, gimnastica și scrima erau cele mai populare sporturi din Slovenia, cu campioni precum Leon Štukelj și Format:Ill-wd câștigând medalii olimpice. Fotbalul a câștigat popularitate în perioada interbelică. După 1945, baschetul, handbalul și voleiul au devenit populare printre sloveni, iar începând cu mijlocul anilor 1970, și sporturile de iarnă. Din 1992, sportivii sloveni au câștigat 40 de medalii olimpice, dintre care șapte medalii de aur și Format:Ill-wd, din care trei de aur.

Sporturile individuale sunt și ele foarte populare în Slovenia, între care tenisul și alpinismul, care sunt două dintre cele mai răspândite activități sportive din Slovenia. Mai mulți practicanți sloveni ai sporturilor extreme și de Format:Ill-wd au câștigat reputație internațională; printre ei se numără și alpinistul Format:Ill-wd, schiorul montan Format:Ill-wd, înotătorul de ultramaraton Format:Ill-wd și ultraciclistul Format:Ill-wd. Printre campionii sloveni actuali și din trecut la sporturi de iarnă se numără schiorii alpini Format:Ill-wd, Format:Ill-wd și dubla medaliată olimpică Format:Ill-wd, Format:Ill-wd Format:Ill-wd și săritorii cu schiurile Format:Ill-wd și Peter Prevc. Boxul a câștigat și el popularitate după ce Format:Ill-wd a câștigat titlul IBF de Format:Ill-wd în 2009.

Jocurile de echipă cele mai practicate în Slovenia sunt fotbalul, baschetul, handbalul, voleiul și hocheiul pe gheață. Echipa națională masculină de fotbal s-a calificat o singură dată la Campionatele Europene (2000) și de două ori la Cupa Mondială (2002 și 2010). Dintre cluburile slovene, NK Maribor a jucat de trei ori în UEFA Europa League și de trei ori în Liga Campionilor UEFA. Format:Ill-wd a participat la 13 competiții Eurobasket, câștigând medalia de aur ci Format:Ill-wd MVP la ediția din 2017, și la trei Format:Ill-wd. Slovenia a găzduit și Format:Ill-wd. Format:Ill-wd s-a calificat la trei olimpiade, opt campionate mondiale IHF obținând locul trei în ediția 2017, și la unsprezece campionate europene. Slovenia a găzduit Campionatul European din 2004, unde echipa națională a câștigat argintul. Cea mai titrată echipă de club de handbal din Slovenia, Format:Ill-wd, a câștigat Liga Campionilor EHF în sezonul 2003-04. În handbalul feminin, RK Krim a câștigat Liga Campionilor în 2001 și 2003. Format:Ill-wd a câștigat o medalie de argint la Format:Ill-wd. Slovenia va fi una din gazdele Format:Ill-wd. Format:Ill-wd a jucat la 26 de campionate mondiale de hochei pe gheață și s-a calificat la Jocurile Olimpice de Iarnă din 2014 și 2018.

## Note

1. ↑ Format:Citat web
2. ↑ Format:IPA-sl. Sursa: Format:Citat web
3. ↑ Format:IPA-sl. Source: Format:Citat web
4. ↑ Format:Citat revistă
5. ↑ Format:Citat carte
6. ↑ Format:Citat carte
7. ↑ Format:Citat web
8. ↑ Format:Citat carte
9. ↑ Format:Citat web
10. ↑ Format:Citat carte
11. ↑ Format:Citat revistă
12. ↑ Format:Citat carte
13. ↑ Format:Citat carte
14. ↑ Format:Citat web
15. ↑ Format:Citat carte
16. ↑ Format:Citat web
17. ↑ Format:Citat web
18. ↑ Format:Citat web
19. ↑ Format:Citat carte
20. ↑ Format:Citat web
21. ↑ Format:Citat carte
22. ↑ Format:Citat web
23. ↑ Format:Citat carte
24. ↑ Format:Citat carte
25. ↑ Format:Citat carte
26. ↑ Format:Citat revistă
27. ↑ Format:Citat carte
28. ↑ 28,0 28,1 28,2 28,3 28,4 Format:Citat web
29. ↑ Format:Citat carte
30. ↑ Format:Citat știre
31. ↑ 31,0 31,1 Format:Citat carte
32. ↑ Format:Citat carte
Format:Citat carte
34. ↑ Format:Citat revistă
35. ↑ Format:Citat revistă
36. ↑ Format:Citat web
37. ↑ Format:Citat carte
38. ↑ Format:Citat web
39. ↑ Format:Cite encyclopedia
40. ↑ Format:Citat web
41. ↑ Format:Citat web
42. ↑ Format:Citat revistăFormat:Legătură nefuncțională
43. ↑ Format:Citat carte
44. ↑ 44,0 44,1 44,2 44,3 Format:Citat web
45. ↑ Format:Citat revistă
46. ↑ 46,0 46,1 46,2 Format:Citat carte
47. ↑  Petra Svoljšak, *Slovenski begunci v Italiji med prvo svetovno vojno* (Ljubljana 1991).
48. ↑ Lipušček, U. (2012) *Sacro egoismo: Slovenci v krempljih tajnega londonskega pakta 1915*, Cankarjeva založba, Ljubljana. Format:ISBN
49. ↑  Cresciani, Gianfranco (2004) Clash of Civilizations, Societatea Italiană Istorică Journal, Vol. 12, nr. 2, pag. 4
50. ↑  Mira Cencič, *TIGR* (Ljubljana: Mladinska knjiga, 1997)
51. ↑  Tatjana Rejec, *Pricevanja o TIGR-u* (Ljubljana: Format:Ill-wd, 1995)
52. ↑ Format:Citat carte
53. ↑ 53,0 53,1  Gregor Joseph Kranjc (2013). Pentru a merge cu Diavolul, Universitatea din Toronto Press, Academia de Editura Scholarly, p. introducere 5
54. ↑ Haar, I., Fahlbusch, M. (2006): German Scholars and Ethnic Cleansing, 1919–1945, Berghahn Books, Format:ISBN, p. 115
55. ↑ Lukšič-Hacin, M., Mlekuž J. (2009): Go Girls!: When Slovenian Women Left Home, Založba ZRC SAZU, Format:ISBN, p. 55
56. ↑ Zdravko Troha (2004). Kočevski Nemci – partizani [fotografije Zdravko Troha, Pokrajinski muzej Kočevje, Arhiv Slovenije]. Ljubljana: Slovensko kočevarsko društvo Peter Kosler. Format:ISBN
57. ↑ Lumans, V.O. (1993):Himmler's Auxiliaries: The Volksdeutsche Mittelstelle and the German National Minorities of Europe, 1933–1945, Univ of North Carolina Press, Format:ISBN, p. 175
58. ↑ Format:Ill-wd (2013): In Spies We Trust: The Story of Western Intelligence, Oxford University Press, Format:ISBN
59. ↑ Adams, Simon (2005): The Balkans, Black Rabbit Books, Format:ISBN
60. ↑ Format:Citat carte
61. ↑ Format:Citat carte
62. ↑ Format:Citat web
63. ↑ Format:Citat carte
64. ↑ Format:Citat știre
65. ↑ Format:Citat web
66. ↑ Format:Citat știre
67. ↑ Format:Cite conference
68. ↑ Format:Citat carte
69. ↑ 69,0 69,1 Format:Citat carte
70. ↑ Format:Citat carte
71. ↑ Format:Citat web
72. ↑ Format:Citat carte
73. ↑ Format:Citat carte
74. ↑ 74,0 74,1 Format:Citat carte
75. ↑ Format:Citat web
76. ↑ Format:Citat știre
77. ↑ Format:Citat web
78. ↑ Format:Citat carte
79. ↑ Format:Citat carte
80. ↑ Format:Citat știre
81. ↑ Format:Citat web
82. ↑ 82,0 82,1 82,2 Format:Citat web
83. ↑ Format:Citat știre
84. ↑ Format:Citat web
85. ↑ Format:Citat web
86. ↑ Format:Citat web
87. ↑ Format:Citat web
88. ↑ Format:Citat web
89. ↑ Format:Citat web
90. ↑ Format:Citat carte
91. ↑ Format:Citat carte
92. ↑ Format:Citat web
93. ↑ Format:Citat web
94. ↑ Format:Citat carte
95. ↑ Format:Citat știre
96. ↑ Format:Citat web
97. ↑ Format:Citat carte
98. ↑ Format:Citat știre
99. ↑ Format:Citat carte
100. ↑ Format:Citat știre
101. ↑ Format:Citat știre
102. ↑ Format:Citat știre
103. ↑ Format:Citat știre
104. ↑ Format:Citat știre
105. ↑ Format:Citat carte
106. ↑ Format:Citat web
107. ↑ Format:Citat web
108. ↑ Format:Citat carte
109. ↑ 109,0 109,1 Format:Citat carteFormat:Legătură nefuncțională
110. ↑ Format:Citat web
111. ↑ Format:Citat carte
112. ↑ Format:Citat web
113. ↑  Dušan Jurc, Andrej Piltaver și Nikica Ogris. *Glive Slovenije - Fungi din Slovenia* (Ljubljana, 2005). 497 pp.
114. ↑ Format:Citat web
115. ↑ Format:Citat știre
116. ↑ Format:Citat carte
117. ↑ Format:Citat revistă
118. ↑ Format:Citat carte
119. ↑ Format:Cite encyclopedia
120. ↑ 120,0 120,1 Format:Citat carte
121. ↑ Format:Citat web
122. ↑ Format:Citat carte
123. ↑ Format:Citat carte
124. ↑ Format:Citat web
125. ↑ Format:Citat carte
126. ↑ Format:Citat web
127. ↑ 127,0 127,1 Format:Citat web
128. ↑ Repe, Božo (2003) Od deželana do državljana: Regionalni razvoj Slovencev v letih 1918–1991 Format:Webarchive, Zgodovinski časopis, 3–4, Ljubljana.
129. ↑ 129,0 129,1 Format:Citat știre
130. ↑ Format:Citat web
131. ↑ Format:Citat web
132. ↑  "PIB pe cap de locuitor în PPS, Eurostat", preluat la 1 iunie 2015.
133. ↑ Format:Citat carte
134. ↑  "Disparitățile regionale din Slovenia 2/12", preluate 8. aprilie 2015.
135. ↑  Format:Ill-wd (2011) Razprodaja?, Gospodarska gibanja, EIPF, Ljubljana Copie arhivată la Format:Ill-wd (23 aprilie 2013).
136. ↑ Format:Citat știre
137. ↑ Format:Citat știre
138. ↑ 138,0 138,1 Format:Citat știre
139. ↑ Format:Citat știre
140. ↑ Format:Citat știre
141. ↑ Format:Citat știre
142. ↑ Format:Citat web
143. ↑ 143,0 143,1 Format:Citat web
144. ↑ Format:Citat web
145. ↑ Format:Citat știre
146. ↑ Format:Citat știre
147. ↑  Das sind die nächsten versier Opfer der Euro-Krise, *Die Welt*, Format:Dată.
148. ↑  Die Welt: Slovenia este o surpriză pozitivă (în Slovene: Slovenija je pozitivno presenečenje), MMC Format:Ill-wd, Format:Dată.
149. ↑ Format:Citat web
150. ↑ Format:Citat știre
151. ↑ Format:Citat știre
152. ↑ Format:Citat web
153. ↑ Format:Citat carte
154. ↑  "Gorenje, Krka cei mai mari exportatori din 2012", preluat 16 aprilie 2017.
155. ↑  "18 companii slovene din Deloitte Central Europe Top 500", preluate 16 aprilie 2017.
156. ↑ Format:Citat web
157. ↑ Format:Citat carte
158. ↑ Format:Citat web
159. ↑ Podoba Plečnikove Ljubljane Format:Webarchive
160. ↑ Format:Citat web
161. ↑ Format:Citat web
162. ↑ Format:Citat știre
163. ↑ Format:Citat web
164. ↑ Format:Citat web
165. ↑ Format:Citat web
166. ↑ Format:Citat web
167. ↑ Format:Citat web
168. ↑ Format:Citat web
169. ↑ Format:Citat web
170. ↑ Format:Citat web
171. ↑ 171,0 171,1 Format:Citat web
172. ↑ Format:Citat web
173. ↑ 173,0 173,1 173,2 Format:Citat carte
174. ↑ Format:Cite conference
175. ↑ Format:Cite conferenceFormat:Legătură nefuncțională
176. ↑ Format:Citat web
177. ↑ Format:Citat web
178. ↑ 178,0 178,1 Format:Citat carte
179. ↑ 179,0 179,1 179,2 Format:Citat web
180. ↑ Format:Citat carte
181. ↑ Format:Citat știre
182. ↑ Format:Citat știre
183. ↑ 183,0 183,1 Format:Cite conferenceFormat:Legătură nefuncțională
184. ↑ Format:Citat revistă
185. ↑ 185,0 185,1 Format:Citat revistă
186. ↑ Format:Citat web
187. ↑ Format:Citat știre
188. ↑ 188,0 188,1 188,2 188,3 188,4 Format:Citat revistă
189. ↑ Format:Citat carte
190. ↑ Format:Citat știre
191. ↑ Format:Citat web
192. ↑ Format:Citat știre
193. ↑ 193,0 193,1 Format:Citat carte
194. ↑ Format:Citat carte
195. ↑  . https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/si.html
196. ↑ Format:Citat web
197. ↑ Format:Citat web
198. ↑ Format:Citat web
199. ↑ Format:Citat web
200. ↑ Format:Citat revistă
201. ↑ Format:Citat web
202. ↑ Format:Citat știre
203. ↑ Format:Citat web
204. ↑ Format:Citat web
205. ↑ 205,0 205,1 205,2 205,3 205,4 Format:Citat carte
206. ↑ Format:Citat știre
207. ↑ Format:Citat știre
208. ↑  McDonald, Gordon C. 1979. *Iugoslavia: un studiu de țară* . Washington, DC: Universitatea Americană, p. 93
209. ↑  Greenberg, Marc L. 2009. "Slovene". În Keith Brown și Sarah Ogilvie (eds.), *Enciclopedia concisă a limbilor lumii*, pp. 981-984. Oxford: Elsevier, p. 981.
210. ↑  Brown, EK și Anne Anderson. 2006. *Enciclopedia de limbă și lingvistică: Sca-Spe* . Oxford: Elsevier, p. 424
211. ↑  Sussex, Roland și Paul V. Cubberley. 2006. *Limbile slave* . Cambridge: Cambridge University Press, p. 502.
212. ↑  Sławski, Franciszek. 1962. *Zarys dialektologii południowosłowiańskiej. Varșovia: PAN.*
213. ↑  Priestly, Tom MS 1993. "Pe" Drift "în sistemele indo-europene de gen." *Journal of Indo-European Studies* 11: 339-363.
214. ↑ Format:Citat revistă
215. ↑ Format:Citat carte
216. ↑ Format:Citat web
217. ↑ European Day of Languages Format:Webarchive, Eurostat Newsrelease, 24 September 2009
218. ↑ 218,0 218,1 Format:Citat web
Format:Citat web
220. ↑ 220,0 220,1 220,2 Format:Citat web
221. ↑ Format:Citat știre
222. ↑ Format:Citat știre
223. ↑ Format:Citat știre
224. ↑ Format:Citat web
225. ↑ Format:Citat carte
226. ↑ Format:Citat carte
227. ↑ Format:Citat știre
228. ↑ 228,0 228,1 Format:Citat web
229. ↑  [1]
230. ↑ Format:Citat web
231. ↑  Sursa: Oficiul de Statistică al Republicii Slovenia, Recensământul populației, gospodăriilor și locuințelor, 2002.
232. ↑ Format:Citat web
233. ↑ Format:Citat web
234. ↑ Format:Citat web
235. ↑ Format:Citat web
236. ↑ 236,0 236,1 Format:Citat web
237. ↑ Format:Citat web
238. ↑ Format:Citat web
239. ↑ 239,0 239,1 239,2 Format:Citat web
240. ↑ [2] Format:Webarchive
241. ↑ Format:Citat web
242. ↑ Format:Citat web
243. ↑ Format:Citat web
244. ↑ Format:Citat web
245. ↑ Format:Citat web
246. ↑ Format:Citat web
247. ↑ Format:Citat web
248. ↑ Format:Citat știre
249. ↑ Format:Citat web
250. ↑ Format:Citat web
251. ↑ Ljubljana Jazz Festival Format:Webarchive, an official site (in English)
252. ↑  Muzeul actorilor de film sloveni, Divača, site-ul oficial.
253. ↑ 253,0 253,1 Format:Citat știre
254. ↑ Sebastian Cavazza, gloria.hr
255. ↑  Furlan, S. (1994) *Filmografia slovenă a filmelor cinematografice: 1931 - 1993* . Slovenski gledališki în filmski muzej. Ljubljana.
256. ↑  filmarchives-online.eu pe filmul sloven
257. ↑ Format:Citat web
258. ↑ Format:Citat web
259. ↑  Oto Luthar *Terenul dintre: o istorie a Sloveniei*
260. ↑  George J. Buelow (2004) *Istoria muzicii baroce*, p. 701.
261. ↑ Format:Citat carte
262. ↑  Slovacia popevka: veștri pe stânci în compoziții, pesniki bolj în oklepaju. Enkrat še zapoj: 50 de ani Slovenske popevke Vladimirja Frantarja pri celjski Mohorjevi družbi., Format:Ill-wd, 5 septembrie 2012.
263. ↑ Format:YouTube. Accessed on 9 September 2013.
264. ↑ Format:Citat web
265. ↑  15 ani de trupa Mi2, Format:Ill-wd, 26 octombrie 2010
266. ↑ Format:Citat web
267. ↑  Pripotovanje hrepenenca - Tomaž Pengov, kantavtor, Format:Ill-wd, 3 martie 2007
268. ↑ Format:Citat știre
269. ↑ 269,0 269,1 Format:Citat știre
270. ↑ Format:Citat web
271. ↑ Format:Citat web
272. ↑ [3] Format:Webarchive
273. ↑ Format:Citat web
274. ↑  Slovenia Excavarea râurilor, National Geographic, ianuarie 2007.
275. ↑ Format:Citat web
276. ↑ Format:Citat carte

Eroare la citare: Eticheta `<ref>` cu numele „2002census” definită în `<references>` nu este utilizată în textul anterior.

Format:Subiecte Slovenia
Format:Fosta Iugoslavie
Format:Țări balcanice
Format:Europa slavă
Format:TariUE
Format:Țări Europene