Терра

Терра, Тронний Світ Імперіуму Людства. Вигляд з орбіти станом на пізнє 41-е тисячоліття

### Клімат

Помірний, але навколишньому середовищу нанесено величезної шкоди

### Рівень десятини

Aptus Non

**Свята Терра**, або, у найдавніших записах, "**Земля**" – це Тронний світ Імперіуму Людства, колиска людей та місце народження Бога-Імператора. Це найбільш священне та шановане місце з усіх тих мільйонів світів які складають Імперіум. Мільярди паломників постійно стікаються на Терру – навіть безплідний та забруднений ґрунт, на який ступають ці благочестиві люди, вважається священним для вірян Імперського Кредо.

Фактично, Терра є нічим іншим як планетарного масштабу храмом, присвяченим поклонінню Богу-Імператору. Проте також вона слугує столицею усіх володінь людей, через що на ній знаходяться основні штаб-квартири та адміністрації багатьох важливих організацій Імперіуму.

Зараз вже ніхто не пам'ятає Землю такою, яка вона була за давніх часів. Ті скупі на деталі записи, які вдалося віднайти, розповідають про планету невимовної краси та природніх ресурсів, що були принесені у жертву на вівтар прогресу. Якщо в часи Темного Віку Технологій на Старій Землі ще вдавалося зберігати баланс між природою та технікою, то перед настанням Віку Смути планета остаточно втратила свій минулий вигляд, а замість широких лісів постали безкінечні міста від полюса до полюса – полишені сенсу пам'ятники людської гордині, які скоро захлинуться у крові власних засновників.

А потім прийшли нескінченні війни. Забувши про нещодавню боротьбу з машинами, люди в своїй сліпоті вивільняли зброю жахливої сили, намагаючись знищити один одного у не маючих жодного сенсу конфліктах, поки від останньої природи не залишилися самі лише радіоактивні пустелі.

Коли Імператор почав процес воз'єднання розколотої Землі, її жителі у більшості деградували до диких техно-варварів, які на просторах занесених пісками руїн та висохлих океанів завзято боролися за рештки своєї колишньої могутності.

Після кривавих та не менш спустошливих Війн Об'єднання, Терра повністю опустилася у руку нового величного лідера. Він знищив варварські королівства, культи псайкерів, усіх володарів й тиранів, проголосивши створення Імперіуму. Сама лише його цитадель, титанічних розмірів місто-палац відоме як Імператорський Палац, зайняла собою цілий довжелезний гірський масив Гімалайзію, використавши його як фундамент. Нескінченні міські простори покривали собою цей новий континент, сяючи золотом, статуями й вишуканою архітектурою та направляючи свої космодроми аж у атмосферу.

У період Великого Хрестового походу Терра стала діамантом у короні людства, її міста-вулики височіли попід хмарами, заводи та факторії не зупинялися ні на мить, обслуговуючи флоти походу та мільярди громадян, а вчені спільноти засновували музеї й спілки, намагаючись розгадати таємниці минулого.

Світлу надію на процвітання Терри, та й усього Імперіуму, безжально зруйнував Магістр Війни Гор, остання кампанія у повстанні якого розгорнулася в Сонячній системі, а пізніше і на самій Террі. Легіони Луперкаля штурмували перероблену Роґалом Дорном у могутню фортецю планету, цілі міста палали у вогні орбітальних бомбардувань та падали під сабатонамм зрадників. Багато чого з втрачених надбань людської культури відновити вже ніколи не вдалося.

З того часу, протягом усіх десяти тисяч років Ери Імперіуму, Тронний Світ перебудовували та доповнювали сотні сотень разів, аж поки блиск Походу не загубився під своїми блідими, похмурими та готичними нащадками. Здається, наче Тронний світ якимось чином пов'язаний з правлячим ним мертвим Імператором, і в міру того, як згасають останні іскри Його життя, згасає колись горда та стародавня Терра.

Терра – серце Імперіуму, яке повільно б'ється, вистукуючи свій похоронний ритм, священний світ сили та величі, легенда для більшої частини галактики. Глибоко у її підземеллях знаходяться секрети, які краще забути назавжди, а сила Золотого Трону пронизує увесь потьмянілий Імператорський Палац, захоплююча архітектура якого вселяє страх у душі мільйонів пілігримів, для яких ступити на камені Святої Терри – найбільше благословення у жалюгідному житті. Грізні статуї янголів та примархів зі своїх альковів пильно споглядають униз незрячими очима, засуджуючи кожного нечистого єретика.

Цілком імовірно, що Терра є найбільшим світом-вуликом Імперіуму, адже згідно приблизним підрахункам усі її рівні населяють декілька сотень мільярдів людей. Терранське суспільство жорстоко поділене між вищим класом та нижчим – аристократією й звичайними бідними робітниками.

Якщо говорити розгорнуто, у вищий клас зазвичай входять офіційні слуги Волі Імператора, наприклад робітники установ, духовенство Екклезіархії, шляхетні родини Навіс Нобіліте, військові офіцери, писарі та бюрократи. А членами набагато ширшого й обділеного привілеями нижчого класу є у більшості випадків робітники мануфакторій, не більш ніж кріпаки, які без відпочинку трудяться, аби підтримувати функціонування колосальної бюрократичної машини. Але між цими двома крайнощами живуть звичайні люди Терри, прошарок не бідний й не багатий, який зайнятий не смертельно небезпечною роботою й наповнює собою вулиці Тронного Світу.

У Терри існує один супутник, Місяць, який теж заселений людьми.

До кінця 41-го тисячоліття Террою керувала Рада Вищих Лордів, частину з яких після свого повернення усунув з посад примарх Робут Ґілліман, замінивши своїми довіреними особами. Чистки Робутом політичного апарату Терри та Імперіуму згодом стали відомі як Бич Примарха.

## Історія

### Епоха Терри

Епоха Терри є найдавнішим періодом історії людства, який тягнувся від початку писемної історії до приблизно 15-го або 18-го тисячоліть. Більшу частину даного періоду людство провело у розвитку на планеті, не покидаючи її аж до моменту стрімкого розвитку технологій космічних польотів та колонізації Сонячної системи (найвідомішими колоніями стали Марс, супутники Юпітера, Сатурн та Нептун). Одними з найбільших міст тих років стали Атлантида та Нова-Йорук, а місце домінуючих націй на деякий час зайняли Германі, Меріка та Британія.

Десь на початку Епохи Терри серед тодішніх мало культурних людей зросло королівство, якими правили таємничий володар, відомий просто як Імператор, та Магістр Війни Олл Перссон. Ці двоє розв'язали війну з Культом, що з часом стане відомий як Коґніте, однак всупереч наказам Імператора, який хотів прибрати до рук знання культистів, Перссон знищив пронизану Варпом вежу, збудовану Культом, та поранив Імператора ножем перед тим як втекти.

### Темний Вік Технологій

Основна стаття: Темний Вік Технологій

З настанням Темного Віку Технологій та винайденням Варп-двигунів, люди Терри змогли нарешті вирватися за межі Системи Сол, почавши повноцінне заселення галактики. Терра, ще відома тоді як Земля, на десять тисяч років стала центром нової імперії людей, мирно співіснуючи з терраформованим Марсом та показуючи доволі високий рівень життя.

Однак потужні Варп-шторми, руйнівне Кібернетичне Повстання та народження великої кількості неконтрольованих псайкерів почали руйнувати міцний фундамент людської імперії, розділяючи колонії та викликаючи анархію серед людських мас. Послаблена конфліктом з машинами Земля виявилася не в змозі прокормити усіх своїх жителів, тому досить швидко планетою прокотилася перша хвиля жорстоких війн. З часом ситуація ставала дедалі критичною, аж поки лідери Землі не втратили рештки здорового глузду, розпочавши нові світові протиборства. Як наслідок, людські надбання Віку Технологій саваном накрили жахи Віку Смути.

### Вік Смути та Війни Об'єднання

Основні статті: Вік Смути, Війни Об'єднання

   Коли на Терру опустилася Довга Ніч, планета впала у хаос та безлад, серед якого лютували прокляті псайкери, ширилися мутації, підіймали голови войовничі техно-варвари та фанатичні демагоги. Як гриби після дощу з'являлися різноманітні демонічні культи, а в печерах під випаленими радіацією океанами засновувалися конклави заборонених знань. Люди жили у постійному страху перед цілою купою різних пророків, етнархів чи тиранів, які постійно гризлися між собою за рештки могутності людського виду.

Цей нескінченний цикл насильства й жорстокості продовжувався аж до середини М29, коли без жодного попередження чи знаку на Террі засяяла зоря нового полководця, відомого тоді просто як Імператор. Головна його сила полягала у розумі та раціональності, а обізнаність у науках та ратна майстерність перевершували разом усіх вчених і чемпіонів минулого. Зі своїми арміями простих смертних та генетично-модифікованих воїнів  – могутніх Громових Воїнів Легіо Катеґіс й особистих преторіанців Кустодес, він почав об'єднання розділеної планети під своєю владою, яке пізніше увійде в історію під назвою Війни Об'єднання.

Ті держави, які не хотіли коритися новим порядкам, гинули у ядерному пеклі, під сабатонами Громових Воїнів чи списами Кустодес, а їхні правителі закінчували своє життя на колінах перед Імператором. Через декілька століть складних війн проти різноманітних тиранів й демагогів, Терра майже повністю перейшла до рук Імператора, і він зосередився на завоюваннях значно більшого масштабу.

Приблизно в той самий час почалося будівництво Імператорського Палацу та Астрономікану, розвиток адміністративних механізмів, а також виведення нового покоління генетично-посилених бійців Легіонес Астартес, які на пізніх етапах Об'єднання вже замінять собою нестабільних Громових Воїнів.

До початку Об'єднання, Терру займали наступні держави та нації:

* **Альбія** – могутня держава, яка під тиранією Невимовного Короля колись захопила більшу частину Терри. Пізніше, однак, Король був скинутий його власними підданими з числа войовничих кланів, а незламний дух жителів Альбії які успішно протистояли Об'єднанню так вразив Імператора, що він запропонував їм дипломатичне вирішення питання, і після напружених дебатів володарі Альбії приєдналися до армій Об'єднання, ставши одними з найпалкіших його прихильників.

* **Альбіон** – тиранічний принц цієї держави, Уіллеам Червоний, був переможений силами Імператора та страчений у підземеллях Кганґба Марву.

* **Ахеменідська Імперія** – одна з перших держав які присягнули Імператору, а тому не сильно постраждала під час Війн Об'єднання. Ахеменідці були відомі своєю любов'ю до знань та миролюбивістю, тому звідти набирали рекрутів для П'ятнадцятого Легіону.

* **Аккад** – королівство у Центральній Азії яке не пристало на пропозицію Об'єднання та було знищено Першим Легіоном.

* **Атлан** – ур-королеву цієї країни в одній з битв вбили Кустодії.

* **Афрік** – пустельна земля.

* **Адедеджі** – ця династія головувала на північному сході Африки, але після поразки від армій Імператора більша їх частина набула статусу "нижчих" та стала працівниками фабрик.

* **Беотія** – згадана у імперських архівах як держава, яка вперто протистояла ідеалам Об'єднання протягом досить довгого часу. Та коли її правляча монархія зрозуміла що Імператор стане новим володарем Терри, то у дію були пущені усі можливі засоби ведення перемовин з метою залишити бодай якусь частину влади. Імператор виявив велике терпіння та дав правлячій родині Беотії – Єзелті – ще 150 років на інтеграцію у імперське суспільство з умовою, що вони віддадуть усіх себе новоствореному Імперіуму. Натомість Єзелті вчепилися у свою незалежність та через деякий час відмовили Імператору, що змусило спочатку Імперську Армію, а потім і легіонерів космічного десанту Тисячі Синів вторгнутися у державу та привести її до покори, знищивши усі сліди монархії.

* **Гі Бразіл** – її правитель був одним з останніх терранських вождів, переможених Імператором. Після тріумфу армій Об'єднання Гі Бразіл увійшла у склад Імперіуму як напівавтономна провінція, однак завдяки діям Малкадора Сігілліта жоден з її наступних правителів ніколи не посідав місця у Раді Терри.

* **Етнархія** – одна з найпотужніших держав Віку Смути, яка тримала на озброєнні величезну армію з генетично-модифікованих солдат, забутої зброї Темного Віку та поневолених псайкерів. Перша спроба захопити бастіони Етнархії ще на початку Воєн Об'єднання забрала життя 20,000 Громових Воїнів та близько мільйона інших втрат. Після тієї поразки Імператор відклав війну з Етнархією у довгий ящик, тому друга спроба відбулася вже під кінець Об'єднання. Тоді до протистояння залучили новостворений Вісімнадцятий Легіон космічного десанту, який мав знищити субтерранські генератори, тим самим вимкнувши енергетичні поля. Та операція стала відома як Атака на Галереї Бур, і завершилася цілковитою перемогою Легіонес Астартес. Залишену без свого захисту Етнархію швидко підкорили армії Імператора.

* **Європа** – потужне об'єднання техно-варварів яке займало південно-центральну частину континентальної Європи, у тому числі землі Середземного моря. Його не слід плутати з однойменним континентом, який слугував домівкою для багатьох інших держав окрім тієї, яка носила схожу назву.

* **Індонезійський Блок** – одна з найжахливіших держав на доімперській Террі. Її самопроголошений "етнарх" Кардинал Тан встановив жорстоку диктатуру, активно практикував євгеніку, спалення людей, побудову таборів смерті та геноциди. Індонезійський Блок став настільки серйозним суперником, що його останні фортеці трималися навіть коли перші армії Астартес відправилися завойовувати Сонячну систему. Нарешті, приблизно у 712.М30 останній бастіон Тана пав, кардинала захопили у полон та мали перевезти у в'язницю, однак коли співкамерники дізналися його справжню особистість, то розірвали Тана живцем. У подальшому території Блоку стали процвітаючим вуликом.

* **Конфедерація Молланд-Сен** – розташована у нордичних землях, Молланд-Сен повністю віддала себе служінню Темним Богам, а її населення практикувало каннібалізм, людські жертвоприношення та заборонені генетичні маніпуляції. Конфедерацію було вщент розбито Громовими Воїнами, а її володаря – короля-жреця Молланд Сен стратив особисто Імператор.

* **Клани Терраватт** – проживаючі на Уралі клани талановитих ремісників, які були неперевершеними ковалями.

* **Кавказькі Пустоші** – їхній етнарх був переможений силами Імператора та ув'язнений у Кганґба Марву.

* **Київська Русь** – також відома як Олігархія та Каганат.

* **Меріка** – велике королівство, відоме своєю аристократією, яке пало перед силами Імператора.

* **Оксітанія** – керована Королем Ґотою держава, яку було знищено ціною життів майже усієї 9-ї роти Восьмого Легіону. Іронічно що залишкам роти, прозваним Багряними Синами, довелося поклястися Ґоті у вірності коли Імператор дарував йому можливість стати Вольним Купцем замість страти.

* **Пан-Тихоокеанська Імперія** – імперія з довгою історією, яка майже усе своє існування вела загарбницькі та захисні війни. Заснував Імперію вождь на ім'я Хазар заради протистояння Братству Сінгуляритаріанізму, нечестивій секті адепти якої намагалися об'єднати Штучний Інтелект з енергіями Варпу та людським тілом. У тому конфлікті перемогли воїни Хазара, знищивши усе Братство окрім його засновника, який втік на Марс. Після смерті Хазара, у М27 Імперію завойовує Невимовний Король, називаючи себе Архітираном Пан-Тихоокеанії, але його влада не протрималася довго. Коли клани Альбії підіймають повстання, управління державою бере на себе талановитий полководець Нартан Дум, описаний сучасниками як "напівгеній-напівбожевільний". Проте навіть Нартану не судилося зайняти трон надовго, оскільки він відмовився приєднатися до нового Імперіуму. Як наслідок у серії кампаній Пан-Тихоокеанську Імперію поставили на коліна, а самого Дума стратили по особистому проханню Костянтина Вальдора.

* **Сараґорнські Анклави** – здалися волі Імператора, але потайки продовжували проводити заборонені експерименти. Коли Імператор дізнався про це, то направив туди Восьмий Легіон у якості покарання.

* **Урш** – держава техно-варварів, що займала території сьогоденних Росії, Сибіру та Центральної Азії. Правив Уршем тиран на ім'я Калаґанн (також відомий як Калаґанн Урша), який прославився своєю довготривалою війною з Конклавами Нордафрики. У тому конфлікті обидві сторони не гидували використанням сил Варпу та бойових псайкерів, однак численна перевага Урша у живій силі таки допомогла йому здобути перемогу в битві при оазі Ксозер. Незадовго після тієї битви Урш було розгромлено військами Імператора, Калаґанна стратили, а його обладунки Імператор забрав у якості трофею. Події Урш-Нордафриканської війни описано у історичній книзі «Хроніки Урша», копія якої навіть зберігалася на флагмані примарха Гора Луперкаля.

* **Уратру** – королівство у Малій Азії, офіційно назване останньою державою, яку переміг Імператор.

* **Франки** – поглинені Імперіумом.

### Великий Хрестовий похід та Єресь Гора

Основні статті: Великий Хрестовий Похід, Єресь Гора, Облога Терри

Коли створення Імперіуму нарешті проголосили офіційно, сяйво Терри розгорілося так яскраво, як не горіло з часів Темного Віку. Вона стала столицею та центром держави людства, а разом з тим відправною точкою для найбільшого походу в усій відомій історії – Великого Хрестового походу. Неймовірної краси башти Імператорського Палацу височіли над хмарами, під наглядом Малкадора закладалися різноманітні державні й культурні установи, один витвір архітектурного мистецтва перевершував собою інший. Імператор навіть намагався повернути втрачену красу земних флори та фауни, хоча остаточно у нього це так і не вийшло. Звістка про зраду Гора зруйнувала усі мрії про процвітання.

Ще до прибуття Луперкаля у Сонячну систему, Терра опинилася під загрозою. Спочатку необмірковані дії примарха Магнуса викликали колапс в астропатському Місті Зору майже знищивши його, та зруйнували той крихкий захист, який Імператор акуратно вибудував аби захистити проєкт «Мереживо» (див. Війна у Мереживі). Потім настала черга партизанських операцій Альфа-Легіону та інформаційних кампаній, що запускалися різноманітними прибічниками Гора серед непокірної шляхти.

Після того, як впав останній рубіж захисту планети, а лоялісти програли Сонячну війну, почалося справжнє пекло – Облога Терри. Вже й не описати скільки пам'яток архітектури було знищено, скільки гарних місць сплюндровано, скільки міст пограбовано та скільки землі випалено. Війна прийшла на Терру у всій своїй жорстокій величі, не залишивши нічого світлого від мрій Імператора.

### Після Єресі

З завершенням Єресі, Терра довгий час залишалася недоторканим центром Імперіуму, однак оманливий спокій повністю зруйнували катастрофічні події Війни Звіра та Обезголовлювання, а остаточно ілюзію миру добило настання кривавого Віку Відступництва, коли Екклезіархія обернулася супроти власних вірян. Після того, Тронний Світ ще не раз ставав полем збройного й політичного протистояння, як-от у Роки Безумства чи при Облозі Брами Вічності. Нещодавно на Террі була помічена навіть зараза генокульту, який вдалося вибити з планети тільки після серії кампаній, відомих як Немислима Війна.

Але усі ці біди були нічим у порівнянні з тією катастрофою, яка спіткала Терру після відкриття Великого Розлому. Тимчасово згас сам маяк Астрономікану, зануривши як Тронний Світ, так і усю галактику у непроглядну темряву Ноктіс Етерна, що для планети тривала більше місяця. Більша частина раніше стабільних маршрутів до Терри виявилася паралізованою, деякі зникли взагалі, а енергії Варпу вільно являли себе на поверхні планети, підбурюючи розростання бунтів й тотального божевілля. Навіть сили захисту планети не змогли своєчасно відреагувати на багаточисленні загрози по всій Террі, тому вже за перші дні було втрачено багато міст-вуликів, де раптово спалахнула анархія всенародних повстань. Наче за чиєюсь вказівкою культи Хаосу перестали ховатися у своїх забутих укриттях та відкрито показали себе, вливаючись у протести терранських громадян й розповсюджуючи серед них дари Темних Богів. Розуміючи усю серйозність становища планети, представник Інквізиції Клеопатра Аркс змушує Вищих Лордів прийняти та виконати так звану Доктрину Аркс, суть якої полягає у тому що усі наявні імперські сили відступають за мури Палацу, Забороненої Фортеці чи будь-якої іншої важливої установи, укріплюючи їх та залишаючи міську територію повсталим. В результаті виконання Доктрини влада тимчасово втрачає 1/4 частину Терри.

Однак командування Кустодес та Імперських Кулаків не хотіло миритися з подібною розстановкою сил, тому заради знищення найнебезпечніших єретиків ними було організовано декілька рейдів за палацові стіни. Можливо, об'єднаним військам Кустодес, Імперських Кулаків та Арбітес вдалося би зупинити повстання, якби не одночасне масове самогубство тисяч жителів Терри, які своєю загибеллю викликали з глибин Варпу сутностей набагато страшніших за звичайних бунтарів. Небеса розірвалися на частини, випускаючи з відкритих порталів очолювані вісьмома Кровоспрагами вісімдесят вісім демонічних когорт самого Кхорна, які разом атакували Лев'ячі Ворота. Кустодії та покликані на допомогу Сестри Тиші втрачали землю клаптик за клаптиком, але від остаточної поразки їх врятувало вчасне прибуття примарха Робута Ґіллімана зі свитою та Сірих Лицарів, які нарешті вигнали легіони Хаосу.

Через деякий час Ґілліман офіційно прийняв мантію лорда-командувача Імперіуму та першим ділом розпочав масовану чистку імперського бюрократичного апарату та самої Терри, що неофіційно стала відома як Бич Примарха. Робут змістив з посад чотирьох Вищих Лордів Терри, а разом із ними ще безліч нижчих лордів Сенаторуму Імперіаліс. Також вдалося викрити та спалити майже усі великі культи Хаосу й ксенофільскі секти на ключових планетарних зонах, хоча повне викорінення єресі зайняло ще довгі місяці. Наслідки анархія Ноктіс Етерна та висунуті примархом вимоги Нескореного Хрестового походу сильно відзначилися на ресурсах Терри, поставивши Сенаторум у далеко не найвигідніше становище.

#### Змова Вищих Лордів

*Увага: даний розділ містить серйозні спойлери до серії романів «Vaults of Terra».*

Проте небагато обраних знають, що незадовго до відкриття Великого Розлому на Террі розпочалася ще одна війна. Приховану від очей звичайних людей, цю війну вели між собою віддана Імператору Інквізиція та ті з Вищих Лордів, хто добровільно погодився піти на перемовини з жахливими ксеносами заради примарної надії полагодити Золотий Трон, який, згідно зі спостереженнями Механікус, поступово виходить з ладу.

Усе почалося як розслідування Лордом-Інквізитором Еразмом Кроулом та його аколітом Люче Спінозою серії ритуальних вбивств у славу так званого "Хибного Янгола", слід від яких привів інквізитора до змови набагато більших масштабів. Еразму вдалося встановити, що одна з радикальних гілок Інквізиції таємно провезла на планету ксеноса – гемункула з раси Темних Ельдар, аби той полагодив Золотий Трон. З допомогою кустодія на ім'я Наврадаран Кроулу вдалося протидіяти змові та відстежити радикалів, якими керувала його давня знайома, за сумісництвом теж Лорд-Інквізитор, Адамара Раззіло. До того моменту ксеносу вдалося вислизнути з-під нагляду радикалів та проникнути аж в тунелі під Санктумом Імперіаліс, де його нарешті наздогнав Кроул, хоча подолати гемункула інквізиторові просто так не вдалося. Порятунок прибув у вигляді Наврадарана з братами, які легко перемогли ксеноса та пізніше притягли втікачку Адамару до відповідальності.

Очевидно зі стратою Раззіло сама змова існувати не перестала, тож Еразм та Спіноза продовжили розслідування, поступово підбираючись до найвищих щаблів влади. Їм вдалося встановити зв'язок між Разілло та трьома Вищими Лордами Терри, які з дуже високою імовірністю і стояли за змовою. Тими трьома зрадниками виявилися Майстер Астрономікану Леопс Франк, фабрикатор-генерал Марсу Уд Удія Разкіан та спікер капітанів-хартистів Канія Данда. Розуміючи що часу у них небагато, Кроул та Спіноза відправилися за Леопсом Франком прямо до Порожньої Гори, на жителів якої вже почали впливати ефірні енергії – результат відкриття Великого Розлому. Поки Спіноза та викликаний нею загін Імперських Кулаків зачищали Гору, Кроул відправився на пошуки Франка у самий центр безумства. Там, прямісінько в Залі Астрономікану Еразм звинуватив Леопса в єресі, через що той мало не вбив інквізитора своїми могутніми психічними силами, та саме тоді Варп-шторми врешті-решт досягли свого піку, а їх концентрована енергія полинула на Терру, збивши з ладу Астрономікан та штовхнувши Франка у безодню. Наостанок, Еразму вдалося врятувати з Порожньої Гори єретичний текст, написаний рунами Ельдар.

Через деякий час після атаки на Порожню Гору інквізитор Кроул зник, змусивши Спінозу та раніше згадану представницю Інквізиції Клеопатру Аркс розпочати масштабні пошуки. Першим великим проривом Спінози в розслідуванні стало віднайдення Горгія, серво-черепа, який завжди всюди супроводжував Кроула. Вбудований у череп перекладач зміг приблизно перекласти руни на раніше врятованому інквізитором єретичному тексті, які вказали Спінозі на потенційне місцезнаходження інквізитора. Для подальших дій їй, а також двом іншим членам свити Кроула довелося відправитися на Марс, де згідно записам Механікус потайки будували власний портал у Мереживо задля продовження договору з Темними Ельдар. Вже на червоній планеті виявилося, що інформація не зовсім відповідає дійсності, адже портал натомість розташований на Місяці, де усе ще панує суцільний безлад після вторгнення Тисячі Синів. Коли свита нарешті знаходить інквізитора, стає зрозуміло що він тяжко хворий, оскільки після першого контакту з гемункулом до нього у тіло потрапила ДНК Темних Ельдар, яка скоро почне серйозно впливати на організм. Не бажаючи просто так кидати справу, Кроул зі свитою та Наврадаран з кустодіями, які також супроводжували інквізитора, вступають до Мережива.

Всередині Мережива групу Кроула починають переслідувати воїни Друхарі, проте, виявивши що Кроул перетворюється на одного з них, дозволяють імперцям пройти до Комморрагу. Там вони стають свідками переговорів між фабрикатором-генералом Удом Удією Разкіаном та архонтом кабалу Ще Живого Ножа на ім'я Шае-Морвейн. Разкіан розкриває справжній масштаб своїх домовленостей з Друхарі та песимістично заявляє, нібито без їхньої допомоги Золотий Трон навряд-чи протримається більше одного тисячоліття. Темні Ельдар в свою чергу прямо зацікавлені у виживанні людства, тому що з вимиранням людей зникне основна жертва для полювання, а разом з нею й захист від Слаанеш. Поки перемовини тривають, Кроул використовує прилад Темних Ельдар та з його допомогою візуально досліджує Комморраг, спостерігаючи за пошкодженнями, нанесеними Великим Розломом Темному Місту. Проте його найжахливішим відкриттям стає монструозного вигляду чорна структура, яку активно будують Друхарі. Еразм здогадується що ця структура насправді є мерзотною копією Золотого Трону – Чорним Троном, і це розуміння дає йому ще більше рішучості обірвати єретичну домовленість.

Розкривши свою присутність, Кроул заводить розмову з обома сторонами угоди, пояснюючи що для успішного функціонування тричі проклятого Чорного Трону знадобиться надсильний псайкер рівня Імператора, бо самі собою Друхарі слабко пов'язані з пси-здібностями. Упевненість ж Темних Ельдар у власному успіху означає тільки одне – вони вирішили клонувати Імператора. Коли Наврадаран з кустодіями чують це абсолютне богохульство то моментально кидаються на Друхарі, вбиваючи усіх інженерів Чорного Трону та знищуючи увесь його комплекс разом із генетичними зразками Імператора, представленими Разкіаном. У хаосі бою слабкий Кроул знову зустрічає гемункула, та після недовгої розмови з ксеносом активує викрадений ним прилад Темних Ельдар (який слухається Еразма через його трансформацію), що переносить інквізитора разом із супротивником у заборонену секцію Мережива, звідки вони навряд-чи виберуться живими.

## Географія

Терра – найбільший у галактиці світ-вулик, її ресурси було вичерпано багато тисячоліть тому, її земля навіки безплідна, її атмосфера невідворотно отруєна промисловим смогом, а майже усю поверхню покривають схожі на лабіринти забудови без початку та кінця.

Її природні океани википіли у термоядерному пеклі війн Віку Смути, а штучно створені Імператором зникли під час буремних років Єресі Гора. Більша частина життєво необхідної води тепер доставляється з орбіти армадою грузовозів, які безперебійно добувають масивні крижані астероїди на околицях Сонячної системи.

Більшість гірських масивів планети окрім Гімалайзії (Гімалаїв) давно пішла під бури й кирки шахтарів, тож тепер на місцях кремезних гір височіють бетонні блок-хмарочоси, космічні порти, і тягнуться кабелі невідомого простим людям значення.

Незважаючи на руйнування, учинені під час Єресі Гора та у епохи ще більш давні, Терра залишається найзаселенішим та найзабудованішим світом усього Імперіуму. Під товстими шарами тисячолітніх забудов, кількість яких не піддається жодним обчисленням, забуті катакомби ховають цілі покоління людей підземного світу які ніколи не бачили сонця. Але на душу звичайних жителів поверхні випадають ще більші незгоди, оскільки всі вони ледве животіють у неможливих злиднях, усі надії покладаючи на те, що їхні син чи донька одного дня стануть найнижчими слугами у рядах бюрократичних департаментів Адептус Терра.

Квадратний метр терранської землі коштує більше за палац на будь-якому іншому світі-вулику, тому дозволити собі мати власне помешкання на власній землі можуть тільки найбагатші аристократи. За винятком забороненого антарктичного регіону, де під крижаними шапками лежить штаб-квартира Інквізиції, Терра вкрита радіоактивними пустелями та сотнями тисяч кілометрів гігантських споруд, міст всередині міст, палаців й адміністрацій.

Також навколо Терри довгий час оберталися Орбітальні Плити – дива Темного Віку Технологій, яким навіть на момент розквіту володінь Імператора виповнилася не одна тисяча років. Усі вони використовували таємничі анти-гравітаційні технології минулого і фактично не були напряму прив'язані до планети. Нажаль, під час приготувань Терри до зустрічі з арміями зрадників, примарх Роґал Дорн наказав демонтувати, перемістити чи покинути Плити з міркувань безпеки. Тепер замість дивовижних Плит орбіту Терри заполонили захисні платформи та приховані монітори, над усіма якими гордовито пливе у порожнечі Фаланга – літаюча фортеця Імперських Кулаків.

### Океани Терри

Коли на початку 30-го тисячоліття Террою гриміли Війни Об'єднання, на планеті залишався тільки один океан, відомий під назвою Великий Океан, який насправді був усім що залишилося від стародавнього Тихого океану. Атлантичний океан й усі інші океани також випарувалися в результаті нескінченних ядерних ударів якими обмінювалися озлоблені люди у розпал Віку Смути.

Втрачена частина Тихого океану простягалася від Маріанської западини повз Австралію і аж до замерзлого континенту Антарктиди.

До Єресі Гора на Террі ще залишалися малі водойми, наприклад велике море на місці давнього Каспійського моря в Євразії, але у 41-му тисячолітті жодне з цих морів вже не знайти на мапі закованої у бетон й сталь планети.

### Помітні локації

Нижче представлений список найважливіших місць та володінь організацій, які базуються на Террі.

* **Імператорський Палац** – одна з найбільших структур Терри, більше схожа на розлоге місто-вулик, аніж на єдину споруду. Імператорський Палац охоплює більшу частину північної півкулі та охороняється воїнами-мислителями Адептус Кустодес, які рідко покидають місце своєї варти. Саме там знаходяться штаб-квартири Адептус Терра та Адміністратуму, а у самому серці Палацу під пильним оком кустодіїв лежить Санктум Імперіаліс – кімната Золотого Трону і місце останнього спочинку Бога-Імператора. Палац розділений на дві великі зони, Внутрішній та Зовнішній Палаци. Пілігрими, яким вдалося там побувати, описують його як "*безкінечну, чорну живу гору заборонених технологій та кілометрових підземних ходів, які проникають глибоко у надра планети*". Навіть поверхневе управління Палацом вимагає щоденної роботи більш ніж 10 мільярдів адептів Адептус Терра.
	+ **Брама Вічності** – головний вхід до Санктуму Імперіаліс у Внутрішньому Імперському Палаці. До брами веде шлях довжиною майже в два кілометри, по обидва боки від якого стоять хоругви та штандарти тисяч славетних імперських героїв, полків гвардії та капітулів космічного десанту. В кінці цього шляху височіє сама нездоланна Брама Вічності, викувана з загартованого адамантію, вкрита керамітом та оздоблена сяючим золотом. Її поверхня вкрита ошатною мозаїкою з зображенням самого Імператора у всій Його славі, який зі щитом та мечем у руці тріумфально стоїть над змієподібним звіром, утіленням зла. Колонами для брами слугують два титани класу «Розбійник» з Легіо Іґнатум – один криваво-червоний, а інший королівсько-фіолетовий. Саме там закінчується шлях галактичного паломництва вірян Імперського Культу, адже Брама Вічності є найголовнішим місцем для пілігримів Імперіуму, хоча й нікому з них не дозволяється пройти крізь неї у Санктум Імперіаліс.
	+ **Санктум Імперіаліс** – серце усього Імператорського Палацу. Саме у глибині Санктуму за останніми дверима (відомими як Срібні Двері) під охороною з трьох сотень найкращих Кустодес знаходиться приміщення Золотого Трону, на якому сидить скалічене фізичне тіло Імператора. Також у Санктумі Імперіаліс знаходяться Велика Обсерваторія, Зала Ленґ, музей відомий як Зала Перемог, Внутрішні Сади та Перехрестя Ареопея, де сходиться уся машинерія Трону.
	+ **Велика палата Сенаторуму Імперіаліс** – у цій масивній та схожій на колізей залі ще з часів Великого Хрестового походу еліти еліт Імперіуму тримають свою раду, тому вона найбільше відома як місце зібрань дванадцяти Вищих лордів Терри.
	+ **Космічний порт Лев'ячі Ворота** – розташований поблизу Лев'ячих Воріт, які об'єднують комплекси Внутрішнього та Зовнішнього Палацу, він є найбільшим транспортним вузлом Тронного Світу. Височенна структура порту тягнеться у верхні шари атмосфери, а ряди його доків та орбітальних ліфтів здатні прийняти й обслужити навіть лінкор класу «Ґлоріана». Зовнішня частина кожного шару космопорту, приблизно кілометр глибиною, називалася "шкірою", а під нею знаходилася так звана "мантія" що огортала найглибші десять кілометрів "ядра" порту. Під час Облоги Терри Лев'ячі Ворота та названий на їх честь космічний порт стали одними з найзахищеніших місць усього Палацу. Їх захищали близько 18,000 воїнів Імперських Кулаків та 800,000 піхотинців Імперської Армії під командуванням Фафніра Ранна. Але навіть такій армії не вдалося втримати сумісну атаку коваля війни Кроаґера, перших капітанів Абаддона й Кхарна та примарха Пертурабо. Пізніше космічний порт було відбито назад Білими Шрамами та 1-ю терранською танковою дивізією Імперської Армії під проводом Джаґатай Хана. У М42 космічний порт все ще використовується.
	+ **Вежа Гегемону** – центральний штаб Адептус Кустодес.
		- **Чорнокам'яна В'язниця** – частина Вежі Гегемону, повністю збудована з добутого на Кадії чорного каменю, аби стримувати ув'язнених там псайкерів. Під час Облоги Терри туди з невідомих причин перевели в'язнів інших тюрем планети, серед яких була і майбутня свята Еуфратія Кіілер.
	+ **Центральні офіси Департаменто Муніторум** – район у якому зосереджені усі центральні хаби Департаменто Муніторум.
	+ **Обсидіанова Башта** – штаб-квартира Адептус Астра Телепатіка, збудована на руїнах Міста Зору, знищеного під час спроби Магнуса попередити Імператора про зраду Магістра Війни Гора.
	+ **Інвестіарій** – широкий, відкритий нічному небу амфітеатр, у якому колись мовчазним кільцем стояли статуї усіх двадцяти примархів. Силуети тих з них, хто зрадив свого батька, були завішені тканиною, але пізніше в результаті диверсії агентів Альфа-Легіону майже усі статуї було знищено. У розпал Війни Звіра Інвестіарій використовували як одне з місць зібрань імперської влади.
	+ **Бастіон Бгаб** – древній бастіон існував ще задовго до початку створення Палацу, слугуючи місцем ради та укриття для багатьох воєначальників й тиранів навіть у епохи перед Віком Смути. Після тріумфу Воєн Об'єднання бастіон поглинула ненажерлива структура Палацу, де він стояв бездіяльно аж до початку Єресі. У темні часи, коли зрадницькі орди штурмували Терру, преторіанець Дорн використовував Бгаб у якості свого власного командного центру, аж поки він і сам не був взятий у облогу, змусивши примарха відступити.
	+ **Вежа Героїв** – саме там підвішений колосальний, вкритий рунами залізний Дзвін Втрачених Душ, що дзвонить тільки у час найгіршої жалоби, коли помирають величніші з величних героїв Імперіуму чи падає у бою Сірий Лицар, а дзвін його розноситься усією Террою. Якщо він дзвонить, жителі найближчих до нього районів Палацу мають терміново евакуюватися у спеціальні укриття, в яких можна уникнути знищення власних барабанних перетинок та смерті через розрив легенів й емболію. Серед усіх легенд, якими оповитий Дзвін Втрачених Душ, яскраво виділяється історія про те, що сам Імператор крізь агонію своєї напівсмерті чує його звучання та кожен раз проливає одну-єдину сльозу.
	+ **Колона Слави** – представляє собою кристалічний пілон з різнокольорових металів який тягнеться на цілих півкілометра вгору, так що верхівку не дають роздивитися щільні хмари. Колону оздоблено тисячма роздробленими силовими обладунками, володарі яких – Криваві Янголи, Білі Шрами та Імперські Кулаки – загинули захищаючи Палац більше 10.000 років тому.
	+ **Кістяний Стовп** – для більшості людей Стовп є лише простим монументом, збудованим у пам'ять відвазі Імперських Кулаків в якійсь давно забутій кампанії. Проте, тим хто знає історію капітулу відомо, що насправді Кістяний Стовп – останній залишок фортеці Кулаків, яку зруйнували зрадники у криваві часи Облоги. У болтерних отворах на його поверхні збереглися рештки плоті й костей космічних десантників, хоча вони самі давно вже перетворилися на прах.
	+ **Бібліотека Санктус** – один з найбільших архівів знань Імперіуму.
	+ **Савани** – кімната, прихована далеко за стінами Внутрішнього Палацу, де під час Єресі Гора очолювані Великим магістром проводили свої зустрічі магістри усіх шести храмів Офіціо Асасинорум.
	+ **Темні Камери** – також відомі як Чорні Камери, вони є одним з найпотаємніших секретів Тронного Світу. Заховані глибоко під поверхнею, Темні Камери насправді виглядають як наповнений пасток лабіринт, що постійно змінює власну форму й гравітацію. Всередині ж знаходяться сутності та артефакти, історія багатьох з яких іде корінням аж у часи Старої Ночі, а якщо ж вони вирвуться на волю, то скоріш за все моментально знищать Імперіум. Їхніми охоронцями є підрозділ Адептус Кустодес відомий як Хранителі Тіней, які ні на мить не покидають свій обов'язок. Після відкриття Великого Розлому деякі з камер було знайдено зламаними, а ув'язнені там жахіття зникли, тож тепер Хранителям Тіней доводиться знову виходити на полювання за втікачами.

* **Заборонена Фортеця (також відома як Фортеця Астрономікану та Порожня Гора)** – основне місце дислокації Адептус Астрономіка, буквально вибудоване на місці частини гірського масиву Гімалайзії. Саме там, у одній з гірських вершин, яку і кличуть Порожньою Горою, знаходиться Палата Астрономікану, де десять тисяч псайкерів ціною своїх життів безперебійно підтримують сяйво психічного маяку, Астрономікану, направленого могутньою свідомістю мертвотного Імператора. Фортеця є настільки закритою від зовнішнього світу, що навіть агентам Інквізиції чи Адептус Арбітес потрібен дозвіл, аби увійти всередину.

* **Канал Астрономікану** – широчезна, здавалося б бездонна траншея якою кілометрами проходять не менш широкі кабелі, що поєднують Астрономікан з самим Золотим Троном. Навіть знаходження біля цих кабелів може викликати серйозний ментальний дискомфорт, тому ніхто й ніколи не оселяється поруч із ними. Кожен сантиметр Каналу охороняється солдатами, батареями та щитами Механікус на випадок можливої атаки чи саботажу.

* **Фортеця Інквізиції** – де-факто головний штаб Священної Інквізиції, який побудований далеко у заборонених зонах південних полярних льодових шапок. Основний комплекс фортеці знаходиться під землею, надійно укритий нуль-полями і зброєю проти психічного втручання. Нікому окрім агентів Трону та приречених в'язнів не дозволяється навіть наближатися до цього комплексу. Номінально фортецею керує старший інквізитор, який на час правління носить титул Кастеляна, але кожен рік володар цього титулу змінюється, аби жодному чоловіку чи жінці не вдалося зосередити усю владу у своїх руках.

* **Квартал Навігаторів** – штаб-квартира родин Навіс Нобіліте (навігаторів), яка за неперевіреними даними знаходиться на великому острові.

* **Зала Правосуддя** – головна фортеця та бібліотека Адептус Арбітес, де зберігається оригінал Книги Правосуддя з усіма статтями Лекс Імперіаліс.

* **Храм Асасинорум** – головний храм Офіціо Асасинорум та номінальне місце перебування верховного магістра Асасинів. Насправді ж, храми й школи Офіціо розкидані по всій Террі, і ніхто не знає точні координати кожного з них.

* **Палац Екклезіархії** – одне з найсвятіших місць для вірян та духівників Терри, яке займає собою майже увесь південний австралійський континент та слугує володіннями екклезіарха. Також там розквартирований один з двох монастирів-фортець Адепта Сорорітас – Монастир-Пріоріс (другий, відомий як Монастир-Санкторум, знаходиться на Офелії VII). Глибоко під Палацом, за вкритими пилом коридорами та тунелями приховані Крипти Походження, де у стазис-камерах зберігаються секрети, рукописи та джерела багатьох жахливих подій і таємниць.
	+ **Собор Божественного Імператора** – величний собор Імперського Культу, який знаходиться неподалік від резиденції екклезіарха.
	+ **Собор Спаса Імператора** – ще один собор, який користується найбільшою популярністю серед паломників. У його релікваріях виставлені (за офіційними твердженнями) частинки обладунків самого Імператора та прах від плаща примарха Робута Ґіллімана. Тисячі пілігримів витрачають роки на те, щоб дістатися собору та після декількокілометрових черг отримати змогу лише три секунди подивитися на артефакти.

* **Місто Схаллакс** - анклав Механікус на Террі, збудований для організації контролю за відбудовою Тронного світу після Єресі, але насправді керований як повноцінне та незалежне володіння марсіан. Третє за величиною місце після Імператорського Палацу та Палацу Екклезіархії.

* **Нексус Аксіоматік** – штаб-квартира Торговельного Флоту Імперіуму та резиденція спікера капітанів-хартистів.

* **Базиліка Ордену Ебенової Чаші**

* **Схоластія Псайкана** – навчальний заклад Адептус Астра Телепатіка де тренуються та навчаються санкціоновані псайкери.

* **Штаб Флоту** – головне управління Імперського Флоту. Описується як гігантська кам'яна фортеця.

* **Цитадель Володінь Імперіуму** – адміністрація Володінь Імперіуму, підрозділу Адептус Адміністратум який займається каталогізацією та зберіганням важливих документів.

* **Імперський Коледж Флотської Стратегії** – найкращий з коледжів Імперського Флоту.

* **Космічний порт Дамокл**

* **Вічне Місто** – величезне та неконтрольовано розбудоване місто, розташоване біля стін Імператорського Палацу.

* **Катакомби** – шляхи, печери та цілі підземні міста, які пронизують майже усю землю Терри. Для нагляду за ними існує спеціальний орган, яким керує Володарка Пленум, одна з молодших членів Сенаторуму Імперіаліс.

* **Площа Дев'яти Примархів**

* **Адміністратум Центрум Субсектору Солар**

* **Дорнів Редут**

* **Шляхи Скорботи**

* **Вулик Ташкент** - Місто-вулик що знаходиться у Азії.

* **Вулик Сальватор**

* **Вулик Малліакс**

* **Новіон Прім**

* **Вулик Ксеріко**

* **Вулик Абаба**

* **Мануфактора Мерікум** – у нескінченних тунелях цієї Мануфактори постійно підіймають голови все нові і нові культи, які доводиться вичіщати Адептус Кустодес.

* **Пансибірське Скупчення** – там базувався культ Ульґзмія поки його не знищили кустодії Позолоченого Кулака.

* **Ходяче Місто** – мобільне індустріальне місто яке безупинно пересувалося терранським екватором. Незадовго до початку Облоги Терри було атаковане демоном.

* **Біла Гора** – покинутий у заражених радіацією землях бастіон, який використовували як фортецю для псайкерів. Спочатку був збудований для утримування Магнуса Червоного.

* **Корвейн** – ще одна фортеця Інквізиції.

* **Сад Святих**

* **Космічний порт Ворота Віверни**

* **Бібліотекіон Маґніфіка** – відома бібліотека та архів.

## Сили оборони

Оскільки Терра є головним світом усього Імперіуму та місцем спочинку святого Бога-Імператора, її захист завжди тримається на надвисокому рівні. Зібрані там війська залишаються пильними навіть попри те, що за десять тисячоліть після Єресі Гора відкритих нападів на планету було здійснено не так вже й багато.

На початок М42 оборона Терри включає у себе наступні сили:

* **Бойовий флот Солар** – смертоносна космічна стіна, у складі якої не тільки капітальні імперські кораблі, а й величезна кількість зоряних фортець та системних моніторів.

* **Фаланга** – мобільна фортеця-монастир Імперських Кулаків отримала значні пошкодження під час 13-го Чорного Хрестового походу у 999.М41 й станом на зараз несе варту на терранській орбіті.

* **Полки Імперської Гвардії** – як от Палатінські Стражі, Чорні Люцифери, Катандські Непохитні, 23-й полк Хаджадської Земгвардії та Терранські Префекти.

* **Адептус Кустодес**

* **Сестри Тиші** – їх орден був нещодавно відновлений указом відродженого примарха Робута Ґіллімана та знову базується на Місяці.

* **Монастир Пріоріс** **Адепта Сорорітас**

* **Легіон Титанів Легіо Іґнатум**

* **Лицарі Дому Тараніс**

* **Ордо Сіністер**

* **Скітарії Механікус**

* **Адептус Арбітес**

* Значна кількість агентів Ордо Єретикус та невеликі контингенти Ордо Маллеус й Ордо Ксенос.

* **Ордо Кустодум** – заснований близько М35 малий Ордо Інквізиції де служать приблизно 50 інквізиторів, які наглядають виключно за Террою.

* **Штурмовики Інквізиції**

* **Офіціо Асасинорум**

* **Капітул Імперських Кулаків** – після катастрофічних наслідків Війни Звіра вони значно зменшили свою присутність на Террі, але деяка їх частина продовжує пильнувати кордони разом із Фалангою.

* Малі підрозділи Космічних Вовків та Темних Янголів.

У минулому її також охороняли:

* **Фратеріс Темплар, на низькому ґотику також відомі як Братство Храмовників (32-е–36-е тисячоліття)** – Братством Храмовників називалася бойова гілка Адептус Міністорум, яка існувала аж до 36-го тисячоліття, коли після закінчення Віку Відступництва була замінена Орденами Мілітант (Сестрами Битви) Адепта Сорорітас. У період між 32-м та 36-м тисячоліттями саме Фратеріс Темплар виступали мечем всесильної на той час Екклезіархії, офіційно караючи ворогів Імперіуму, а неофіційно – суперників Ґоґа Вандіра.

* **Воїнство Хрестоносців (30-те–31-е Тисячоліття)** – Група легіонерів від кожного з 18 Легіонів Космодесанту, які залишалися на Террі під час Великого Хрестового походу зазвичай заради дипломатичних місій. Коли до Роґала Дорна дійшли новини про початок Єресі Гора, він наказав ув'язнити усіх членів Воїнства у далекій Кганґба Марву як потенційних зрадників. Через деякий час примарх звільнив та узяв собі на службу тих, у чиїй відданості був упевнений на сто відсотків. Але деяка частина Воїнства усе ж змогла втекти раніше, назвавшись Знедоленими Мерцями.

## Економіка

Досить відомий вислів про те, що Терра споживає все й не виробляє нічого, очевидно є значним перебільшенням, проте доля істини у ньому все ж присутня. Для підтримки життєдіяльності Тронного Світу потрібні титанічні об'єми ресурсів які щодня стікаються з усіх куточків Чумацького Шляху, але разом з тим сама планета не має потужностей для виробництва бодай чверті з їй необхідного. За відсутності безперебійних поставок колиска людства швидко б впала у безодню всеохоплюючої анархії та громадянських бунтів, проти яких не вистояли би й Арбітес. Фактично, майже уся Десятина направлена радше на утримання однієї Терри, аніж інших регіонів Імперіуму, утворюючи на планеті яскравий контраст між найбільшим багатством та найнижчими злиднями. Існування подібного контрасту – черговий приклад того на що перетворилася Терра через десять тисяч років після сходження Імператора. Гниюча зсередини випалена земля, тьмяну велич якої підтримують тільки ресурси підкорених світів.

## Засоби сполучення

Заселена незліченними мільярдами Терра наскрізь пронизана довжелезними дорогами, магістралями та злітно-посадковими смугами, що простягаються як над поверхнею, так і під нею. Транспортні мережі планети розділені на три основні групи. Перша – хаотичні та тісні Віа Ордінарія, якими користуються простолюдини. Друга – Віа Ексклюзива, найширша мережа у користуванні різного роду звичайних працівників. І третя – Віа Прогібіта, яка завжди залишається чистою та використовується лише найвищими ешелонами імперського суспільства на кшталт високопосадовців Адептус Терра, старших чинів Адептус Арбітес та агентів Інквізиції.

## Місяць

За часів Темного Віку Технологій Місяць важкою працею здобув собі репутацію центру генетичних досліджень людства, ховаючи під своєю поверхнею кілометри проривних наукових лабораторій. Пізніше, з настанням Віку Смути владарювати на Місяці почали не менш талановиті за своїх попередників, але яро фанатичні у власних віруваннях гено-культи Селенар, які підкорилися Імператору тільки після блискавичного Першого Приборкання Місяця – першої битви Великого Хрестового походу. Саме союз з Селенітами дозволив Імператору почати масове створення воїнів Легіонес Астартес у масштабах значно більших за терранські. Однак з плином завоювань Походу лабораторії поступово переміщалися у інші місця, тож культи Селенар банально втратили свою необхідність й у більшості своїй були забуті, натомість віддавши права на супутник Сестрам Тиші, Департаменто Муніторум та Армаді Імперіаліс.

Коли хвиля Єресі докотилася до Сонячної системи та розпочалася так звана Сонячна війна, Місяць став основною ціллю для масованої атаки Синів Гора під проводом першого капітана Абаддона. Згідно плану зрадників, захисне кільце супутника розірвало на частини зіткнення з бойовою баржею «Клятва Війни», а сам Абаддон захопив залишені без оборони генетичні лабораторії. Культи Селенар, яким остогиділа їх незначна роль у задумах Імператора, недовго думаючи пристали на пропозицію співпраці від Гора, передавши йому наявний гено-тех. Після поразки Магістра Війни у невдалій Облозі Терри Місяць було звільнено лоялістами у серії кампаній, відомих як Велике Очищення.

У М41 слава Місяця вже давно занепала, ресурси вичерпалися, а більшість жителів негативно ставляться до Терри й Імперіуму загалом, проклинаючи їх за використання й забуття Місяця. За винятком центрального порту більшість інфраструктури вже багато років вважається покинутою, ховаючи на своїх руїнах бідняків та членів різних культів. Навіть Цитадель Сомнус не уникла подібної участі, розгубивши всю свою колишню важливість. Але після знищення Кадії Місяць знову став полем битви між лоялістами та зрадниками, коли на останній стадії Терранського походу воскреслий Робут Ґілліман та його супутники, намагаючись дістатися Терри крізь портал у Павутиння зіткнулися з іншим примархом – Магнусом Червоним. У дуелі що послідувала згодом, володар Тисячі Синів був переможений завдяки вчасним підкріпленням Імперських Кулаків, Кустодес та Сестер Тиші. Після проведених у Імперіумі реформ та початку Нескореного Хрестового походу, Ґілліман повернув Місяць його законним власникам з Мовчазного Сестринства, дозволивши їм наново відбудувати Цитадель Сомнус.

## Цікаві факти

Назва «Терра» з латини перекладається як «Земля».

## Джерела

* *Codex: Adeptus Astartes - Space Marines* (8th Edition), pp. 6-9, 12, 18-22, 25, 28-29, 32, 34, 36-38, 40, 42, 45, 49, 51, 57
* *Codex: Adeptus Custodes* (8th Edition), pp. 7, 23, 29
* *Codex Imperialis* (1st Edition), pp. 42, 48
* *Codex: Inquisition* (6th Edition), pg. 18
* *Horus Heresy: Collected Visions* (Art Book) by Alan Merrett, pp. 352-370
* *Gathering Storm - Part III - Rise of the Primarch* (7th Edition), pg. 87
* *Index Astartes I*, "Children of the Emperor - The Emperor's Children Space Marine Legion", "Bitter and Twisted - The Iron Warriors Space Marine Legion", "Lightning Attack - The White Scars Space Marine Chapter"
* *Index Astartes II*, "Emperor's Fist - The Imperial Fists Space Marine Chapter", "Bringers of Darkness - The Night Lords Space Marine Legion", "Angels of Death - The Blood Angels Space Marine Chapter"
* *Index Astartes III*, "Chosen of Khorne - The World Eaters Space Marine Legion", "The Lost and the Damned - The Death Guard Space Marine Legion", "Masters of Forbidden Knowledge - The Thousand Sons Space Marine Legion"
* *Index Astartes IV*, "Sons of Horus - The Black Legion Space Marine Legion", "Dark Apostles - The Word Bearers Space Marine Legion"
* *Praetorian of Dorn* (Novel) by John French, Part 1, Ch. 3
* *Realm of Chaos: Slaves to Darkness* (2nd Edition) by Rick Priestley, Bryan Ansell, Mike Brunton and Simon Forrest
* *Realm of Chaos: The Lost & The Damned* (2nd Edition) by Rick Priestley, Bryan Ansell, Mike Brunton and Simon Forrest
* *The Horus Heresy - Book One: Betrayal* (Forge World Series) by Alan Bligh, pp. 14-18, 21-25, 27, 29, 32, 40, 44, 49-50, 59, 65-70, 78, 80-81, 83, 85, 88-89, 97, 103-105, 107, 109, 117, 119, 121-122, 126, 128-129
* *The Horus Heresy - Book Two: Massacre* (Forge World Series) by Alan Bligh, pp. 14-16, 18-19
* *Warhammer 40,000: Core Book* (9th Edition), pg. 46
* *Warhammer 40,000: Rulebook* (8th Edition), pp. 22-25, 27, 30, 32, 39-45, 48-53, 56, 60, 72, 78, 155
* *Warhammer 40,000: Rulebook* (6th Edition), pp. 134, 136-138, 146, 148, 152-153, 160, 162, 166-169, 177, 187, 197, 225, 234
* *Warhammer 40,000: Rulebook* (5th Edition), pp. 101, 116
* *Warhammer 40,000: Rulebook* (3rd Edition), pg. 278
* *Warhammer 40,000: Rogue Trader* (1st Edition), pg. 133
* *Shadow Throne Rulebook* (9th)
* *White Dwarf* 268 (US), "Assault on Holy Terra" by William King
* *Galaxy In Flames* (Novel) by Ben Counter
* *A Thousand Sons* (Novel) by Graham McNeill
* *Prospero Burns* (Novel) by Dan Abnett, pp. 31-41, 57-58
* *The Outcast Dead* (Novel) by Graham McNeill, Chs. 10, 11, 12, 13
* *Vengeful Spirit* (Novel) by Graham McNeill, Ch. 24
* *The Purge* (Novella) by Anthony Reynolds, Chs. 4, 6, 11
* *Inquisition War* (Omnibus) by Ian Watson
* *Draco* (Novel) by Ian Watson
* *Deliverance Lost* (Novel) by Gav Thorpe
* *Harlequin* (Novel) by Ian Watson
* *Watchers of the Throne: The Emperor's Legion* (Novel) by Chris Wraight, Chs. 4, 8
* *Wolfsbane* (Novel) by Guy Haley, Ch. 7
* *Wolfblade* (Novel) by William King, Chs. 4, 13, 17
* *Inquisitor* (Novel) by Ian Watson
* *I Am Slaughter*, Book 1 of the Beast Arises (Novel) by Dan Abnett, Chs. 3, 13, 15
* *The Emperor Expects*, Book 3 of the Beast Arises (Novel) by Gav Thorpe
* *The Last Wall*, Book 4 of the Beast Arises (Novel) by David Annandale, Ch. 1
* *The Beheading*, Book 12 of the Beast Arises (Novel) by Guy Haley, Chs. 9-17
* *Dark Imperium* (Novel) by Guy Haley
* *Watchers of the Throne: The Emperor's Legion* (Novel) by Chris Wraight, Chs. 4, 8
* *Vaults of Terra* Series by Chris Wraight
* Warhammer Community - Grim Dark Corners: Terra
* *The Buried Dagger* (Novel) by James Swallow, Chs. 1, 3