Kronika diel 1

**Predstavenie družiny:**

**Bauldrick (Deathman):** trpaslík, mág

**Ben Adeafón Delat (Aralan)**: pisečný elf, mág

**Džej-Ar (JR)(Peta Tokoš):** ork, bojovník

**Hammer (Blah):** písečný elf, bojovník, **PADLÝ** *(zavraždený goblinem)*

**Hazad Rudovousý (Nachtrose):** trpaslík, bojovník

**Heliodor (Blatoslap):** človek, mág, **EXILOVANÝ**

**Hodor (Meogard):** človek, bojovník, **EXILOVANÝ**

**Homér (Horacio):** trpaslík, bojovník

**Karkan (Blah):** trpaslík, bojovník

**Rychlý Ben (Aralan)**: písečný elf, mág, **PADLÝ** (zežraly ho tarantule ked ze srandy ležal na zemi)

**Whiskyjack (Aralan)**: ork, bojovník, **Reskil**

**1) Bitevní Pole :**

Ticho, Hrobové ticho pak sa rozhledli a bolo po bitve.  Nikon vyhral (aspon raz za čas) a všetci zostávajúci vojaci boli odvedený do tábora u Nikonu.

Cesta do Nikonu pre našich vojakov nebola jednoduchá, nielen že žold im  nestaci pomaly ani na korbel piva ale naviac niektorý z nich boli tak dobrosrdečný že dali všetko svoje jedlo deťom ktoré žobrali popri ceste, mysleli si že to su len 2 deti lenže sa na nich zniesli ako supy a zrazu niektorý z vojakov hladoveli.

V Nikone velitel  rozdeloval  zostávajúcich vojakov do skupín a prideloval ich na rozne miesta po tábore.

Naša družina boli experti na vycítenie nebezpečia a preto velmi dobre poznali že preplnené latríny rozhodne niesú spojenci.

Ráno naša družina vyrazila na normálny prieskum, (no ako pre koho normálny) , niektorý chceli ukradnút kravy, iný okrádali   dedov na smrťelnej posteli ( presnejsie prikope) iny zase balili  nie až tak nechutné sedliačky.

Medzitím bol konflikt medzi našou druźinou a skupinkou banditou.

Deň sa konči spánkom v zasmradenom priestore v blízkosti latrín.

Na ďaľší deň si velitel zavolal túto skupinku, aby doprovodili diplomata do trpasličieho mesta Kormin, jednoduchá úloha teda ako pre koho.

Cestou družina narazila na pár ohavných goblinov ktorých do jedného pozabíjali , nanešťastie padol pri tomto boji Vojín Hammer.

Podľa oficiálnej verzie pri tomto boji padol aj velvyslanec aj ked podla originálu padol  až cez noc ked ho družina násilne spálila a dobodala.

U trpaslíkov bol špatný ohlas na kolko družina priniesla len mŕtve telo diplomata a po niekolkých dňoch nás poslali naspať že vraj máme priviesť dalšího diplomata, a ževraj nech ho skúsa ochránit tentokrát ale to ešte nikdo nevedel čo sa stalo.

Pri ceste speť nedaleko Nikonu , keď bol Nikon už na dohlad družina spatrila dym, pri lepšm pozorovaní to bol dym z tábora a do Nikonu pochodzovali Tisícky nepriaťelských vojakov.

*(by Arkay)*

**2) Mokriny**

**3)** **Dolné Doly**

**4)** **Stare Nekromancerske kobky**

Druzina zasa vyrazila na cesty za dobrodruzstvom. Cestou narazily na parik ludi na prechadzke obklucenych skupinkou prihliadajucich goblinov , mozno neboli az tak prihliadajuci . Druzina goblinov pobila a z dovodu bezpecnosti zabavila vsetky ostre, tupe a secne predmety aj so vsetkou uzitocnou vybavou tymto dvom ludom a ukazala im smer do najblizsieho mesta . Druzina dorazila do kopiek, v ktorych tyto ludia predtym stratili zbytok druziny, pomaly sa nachadzali casti , v jednej miestnosti mala mrtvola so sebou zombika v druhej pasce v tretej pre zmenu nic. Druzina nasla most do inej miestnosti ale ako prechadzali po moste bolo pocut velmi divne zvuky , ako keby chrastili kosti, a kupodivu ked niektory clen hodil dole faku naozaj tam boli kosti , teda lepsie povedane kostry ktore boli odhodlane nas zabit , ale vdka ich nizkej inteligencii neboli schopny otvorit dvere. Cestou dole po schodoch sme nasli velku miestnost s 3 dverami , ako sme do tejto miestnosti vstupili , Karkan si nedal pozor a vstupil na spust. Zrazu sme poculi ako keby sa otvorili dvere . 200 kostlivcov sa rutilo na nas no vdaka nasej strategii sme ich odrazili bez strat. V dalsej miestnosti sme nasli truhlu , kupodivu sme nemuseli velmi bojovat . Rozhodli sme sa prehladat poslednu cast kde Karkan zase nedaval pozor pod nohy a spadol do pasce s ostnami nastastie sa stihol zachytit , objavil aj posledneho clena tej predoslej navstevy ako mal penetraciu zaludka, postupovali dalej a nasli uspesne cestu von.*(by Aralan)*(Arkay:objav magickeho dilda, kožených tesných hadríku, pokladu a knižek po tej demonologičke nespomeneš? takisto tajna chodba ven o hor a zombie sluha? :) )

**5) Harfie**

Po tom ako sa dostali von zistili ze su docela vysoko v horach a ze budu musiet najit nejaky menej strmy zraz a zijst dolu , tiez zistili ze napravo su len hory a nalavo su uprostred serohvozdu, cieloveho miesta kam chceli ist. Ako zosli dole tak skupinu napadla osamotena puma . Za 10 sekund z nej uz Bauldrick robil pripadny vankus aby si zmiernil pad z vysok. Nastastie mu to bolo uzitocne pretize asi minutu na to ho harpia vyzdvihla do vysiek a zpustila spat na zem , padak mu zabudla pribalit. Cela druzina sa zatial poschovavala na blizku a harpia isla pre posily . No to este nikto netusil co Heliodor vymysli. Spojenim 2 mechov na vodu par periciek zo sipov a niekolkych dalsich veci sa zamaskoval aby vyzeral ako harpia. Kupodivu mu to harpie zozrali a on nam vybavil priechod uzemim harpii a aj celodenu vasen v harpiich hnizdach (Ark:cenou za prechod bolo vyššie spomenute obrie ružové magicke dildo a 3 dni delenia sa o genetický material) . Vecer sa pokusil Heliodor vymenit kralovnine vajco za jedno falesne, aby tak mohol vyjednavat s pavucim panom, no harpia ho pritom pristihla nastastie bol heliodor dostatocne zhovorcivy a situaciu zmenil vo svoj prospech aj ked vajce neziskal. Pri odchode niektory dostali pericko ako dokaz ze mozu kedykolvek prejst cez serohvozd , ale heliodor dostal naviac este nahrdelnik s perickami od kralovnej. Uspokojena(velmi sexualne vyčerpaná) druzina sa vydala do druhej casti lesu , tu sa vsetko zmenilo , ziadna rozkos, dobre jedlo , krasne stvorenia , tady druzinu cakaly len 8 nohe viac ako meter vysoke potvory ktore ich chceli kazdu chvilu zozrat . Druzina sa odvazne prebijala davami pavukov a nakoniec heliodor podpalil polku lesa . Karkan vysvobodil krasnu 15 rocnu blondavú harfiu , ktora mu bola velmi (VELMI VELMI vela :) ) vdacna. Druzina prisla na rozcestie a rozhodovala sa kade dalej.*(by Aralan)*

**6)Doupe Lolth**

Družina došla - díra, dlho dumala, dlho dívala. dole do doupata demonky došla. Pavučku pár pobila. maleho impika s prislibem pokladu neoslobodila, hnizda zničila a nakonec železných pavučku objavila. železný pavuci stražili mohutne dvere. Za nima už demonka- napul žena napul pavúk bola. a další 4 železáci samozrejme. Zelene peričko z nahrdelniku harpiiji čas železákov spomalila rychlo rostnucima korenma a demonka i jej pavučci nakonec padla.

Harpije oslavovali ked sa družina k nim vratila. Za tento čin bude družina neskorej asi vcelku známa.

**7) Tursen**

Jaro bylo v plném proudu, když se pod břitem mé sekyry skácela k zemi Lolth, pavoučí démonka a vládkyně. Spolu s jejím doupětem lehla popelem i část Šerohvozdu, v čemž měli výhradný podíl mí souputníci. Po dobře odvedené práci si všichni dopřáli zaslouženého odpočinku v Horních dolech. Někteří ho strávili ve více či méně chlupaté nebo opeřené naruči svých milých, jiní v teplé posteli po vydatné večeři a dobrém pivu. Ráno dne následujícího bylo ve znamení připrav k další ceste. Nákupu zásob, prodeje zbytečných magických cetek z kořisti a nezbytných oprav vybavení. Za další cíl byl vybrán Tursen, obchodní přistav na severu a brána k novým cestám a dobrodružstvím. A taky tam prý mají problémy s vlkodlaky a divokými orky. Tak to vezmem jedním vrzem. Pěší pouť náhorními plošinami byla lehce nudná a bez vzrušení. I průchod Dvojčaty, Kara-tur a Bara-tur, proběhl hladce a k mému lehkému podivu, nikdo z mých souputníků se je nepokusil vzit stečí, vypálit ani vyhodit do povétří. Nejspíš to bude tím jarem. Troška vzrušení se nám naskytla v jedné s desítek bezejmených vesnic, kterýma jsme prošli na širých pláních od Dvojčat na sever. Místní občané byli právě uprostřed příprav ke svátku pálení vlkodlaků. Už si ani nevybavuji, zda to bylo kvůli modrooké blonďaté matce, jejíž krásu by mohla závidět nejedna šlechtična, nebo kvůli těm ubohým pěti vlčatům, ale padlo rozhodnutí je pro tento krát ohnivé smrti ušetřit. Jistě, chvíli ješte zabralo přesvědčit některé členy načeho společenstva, že už opravdu nemusí nosit dřevo na hranici a dněšní upalování se bude rušit. Poté se jal vedení náš magikus, kejklíř a mluvka Heliodor. Svou obratnou výřečností a za vydatné podpory svého a Karkanova naditého měšce, vyzval všechny přítomné tuto velikou událost náležitě oslavit. Hostinský vyvalil sudy, jídlo i ohnivou vodu a rozhostilo se veselí. Když už místní nebyli schopni hlídat si zlatý hřeb večera, náš ork Jack odtahal matinku i s vlčaty postupně do polí za vesnici, z dohledu bujaré společnosti. Když se s ním však shledal i zbytek družiny, probíral se Jack právě z mdlob a po jeho chlupaté společnosti ani stopa. Vzal to těžce, neuvědomujíc si, že pokud by ho chtěla zabít, tak už ho sbíráme po kouskách. Ale co může jeden čekat od orka. Pravdu má nicméně v tom, že prosté „Ďekuji“ by bylo výrazně lepším začatkem vzájemné komunikace. Opustili jsme tedy vesnici, dřív než rozjařený dav stihne dopít roztočené sudy a někdo z nich si náhodou vybaví, jaký byl původní účel toho shromáždění. A rozhodně nesmíme zapomenou, že pokud do těchto míst ještě v budoucnu někdy zabloudíme, bude možná lepší se oné vesnici vyhnout trochu větším obloukem.Další cesta ubíhala opět v poklidu, a tak jsme po několika málo dnech dorazili do cíle. Naše první kroky vedli samozřejmě k místnímu Lordu Správci Senovážnému, ale birokracie funguje všude stejně a tak jsme byli nuceni vyčkat v dvoudenním poradníku na audienci. Nebylo kam spěchat, rozhodli jsme se proto užít si alepoň krás, které nám Tursen nabízel. Hospody tu měli příjemné, pivo mělo říz a jídlo skvělou chuť. Při toulkách přístavištěm jsem se seznámil s jistým kapitánem Morganem z Ren-Gobu. Příjemný chlapík a ještě lepší šermíř. Co-to jsem se od něj po přátelské rozmluvě přiučil, jen mne mrzí, že nevládne sekyrou. Ty jeho kudličky nejsou nástroj pro poctivou trpasličí práci. Ale zmínil jednoho mistra trpaslíka, co tomu umění vládne. Až nadejde vhodný čas, musím ho vyhledat. Nemohlo mi uniknout, že se s Morganem sblížil i náš stopař Hodor. Nejsem si zcela jist, povahou tohoto sblížení, ale po noci strávené s kapitánem na jeho lodi Písečná Blecha, se Hodor vždy vracel se širokým úsměvem na rtech a druhé ráno si přinesl i malý dárek.. Zřejmě to jaro. Když už jsme se nabažili místních krás a začínala nás opět obcházet nuda, vydal jsem se poptat po nějaké práci hodné ostřílených dobrodruhů. Vyzvěděl jsem něco o zmizelé rudě Mizzia, strašících duších na hřbitově a jistém „krysím“ problému v docích. Shodli jsme se, že začneme deratizací doků. Heliodor se jal role krysaře a počal Krysy svolávat. Jen místo píšťaly využil svůj podříznutý jazyk. A uspěl, i když s mírným spožděním, ponejvíce k nevoli našeho druha Karkana, jemuž Krysy narušili láskyplný večer s jednou z trpasličích servírek. Strhla se veliká honička nočním městem, ale na našeho stopaře byli Krysy krátké a tak jsme v závěru vysnořili jejich smradlavé doupě. Čekali nás, ale jejich mrzké bojové umění se nemohlo ani zdaleka rovnat tomu našemu a nedohnali to ani počty. Když jsme se na tom tuctu pobudů zlehka rozcvičili, nastal čas vymítit samotnou jejich noru. Byla zamořená pastmi a nástrahami, ale žádným smysluplným odporem. Ani bytelné dveře neodolali Jackove orčí síle. Netrvalo dlouho a stanuli jsme tváří v tvář vůdci této bandy a jeho dvaceti pohůňkům. Bláhově si myslel, že nás zláka na svou stranu, ale se zlou se potýkal. Boj to byl rychlý. Nějací kanáloví banditi se nám nemohli ani zdaleka rovnat a padali k zemi jako by je kosili. Já sám jich udolal nejmíň tucet. Aby boji dodal velikosti, uspořádal nám Heliodor alespoň ohňostroj. Následovala už jen nutná očista v teplé lázni, vydatna večeře a několik škopků na její spláchnutí. Následující den nás přijal Lord Správce Farren Senovážný. Odevzdali jsme mu hlavu vůdčí Krysy a on si při tom postěžoval na náhlou absenci části městské stráže ve službě. Stejně tak nás seznámil s potížemi v pohraničí, kde divocí orkové unášeji jeho lid, aby jej prodali do otroctví. Byla tím určena další zastávka našeho putování, ale to už je na jiný příběh. Toto byli události onoho jara, tak jak se událi a jak je zapsal Hazad Rudovousý z rodu trpaslíků.(by Nachtík)

**8)Vlkodlačí les**

*- Babííí, babííí... budeš nám vyprávět příběhy? -*

*- To víte, že ano děti. A který by jste rádi dneska? -*

*- O dědečkovi! – vykríklo všech jedenáct dítek najednou – Ten jak jste se potkali! –*

*- Ten je můj nejoblíbenější babi. – proneslo jedno z děvčátek.*

*- To i můj Terrinko, i můj. – přisvědčila babička – Tak se teď hezky usaďte a poslouchejte. – usmála se na drobotinu.*

*- Bylo to jednoho teplého dubnového dne, velmi velmi dávno, když ještě i vaši strejdové a tetičky byli menší než jste teď vy. Byla jsem s nimi v lese, kde jsme si hráli a učili se a přiznám se, byla moje chyba, že jsem v zápalu her polevila v ostražitosti a vpadli jsme do pasti místních lovců. –*

*Obecenstvem zašumělo vyděšené hýknutí.*

*- Babi, - osmělil sem malý Bron – proč jsi ty pasti nerozbila? –*

*- To nebyli obyčejné pasti. Někdo je nalíčil specielně na někoho z nás. Pálili již při samotném doteku. Když pak prišli lovci, svázali nás a odvlekli do jedné z blízkých vesnic, kde nám chtěli udělat něco moc moc ošklivého. Snad štěstěna tomu chtěla, že tentýž den tou vesnicí procházela družina dobrodruhů. A tehdy jsem ho uviděla prvně. Byl silný, statný a mužný, jeho kštice a vous pláli stejně divokým plamenem, jaký mu koloval v žilách. Se svou družinou pak odvedli pozornost místních, aby nás mohli zachránit. Nevěděla jsem tehdy, zda ho ještě někdy spatřím, ale jak už teď všichni dávno víte, Luna mi byla nakloněna. –*

*- Anóóó! - ozvalo se sborově.*

- Jak mi pak dědeček často vyprávěl, byli tehdy na cestě do Tursenu, kde hledali další práci. Ta je zavedla ke Karkanu, kde ze spárů krvežíznivých Rudookých vyrvali zotročené obyvatele jedné vesnice. Ti, ze samé vděčnosti, vztyčili na hoře jméno jednoho z jeho přátel, podle něhož se ta hora dnes zve. A slíbili, že pokud bude opět obnovena těžba v Heliodorově dolech, odstěhuje se celá vesnice tam, splatit prací svůj dluh. Další z jeho přátel, Meo, utrpěl v boji s orky tehdy ošklivé zranění hlavy. Ale se pak ukázalo, bylo mu i vcelku ku prospěchu. Ta rána mu uvolnila staré, dlouho potlačované vzpominky na osklivé zážitky z dětství a na to, kdo opravdu byl. –

- A babi, kdy jsi se opět viděla s dědečkem? –

- Nepředbíhej Maki, - usmála se na nedočkavou holčičku – všechno ve správnou chvíli. – a pohladila ji po platinově osrstěných ouškách.

- Další práci dostali dědeček a jeho přátelé od proradného Vericka, prastarého rivala nešeho bílého vůdce, Mora. Chtěl po nich Morovu hlavu, nebo alespoň jeho amulet, doufaje, že ho stejně sejmou až z Morova mrtvého těla. Neznalí tehdy co je Verick zač a že je chce napálit, přijali ten úkol v přesvědčení, že se jim s Morem podaří vyjednat výměnu amuletu, aniž by museli měřit síly. Dědeček s přáteli tedy vyrazili do lesů. Netrvalo moc dlouho, než poprvé narazili na skupinu našinců. Neznaje, že se jedná o Zdivočelé, chtěli s nimi vyjednávat, ale vyústilo to jen v krvavou řež. Dědečkovi i jeho přátelům rychle ubývali síli, i když se prali jak rozezlený drak. Zdivočelí jsou tvrdí soupeři. A nelítostní. Na sklonku bitvy se přidal ještě Moro se svou smečkou, když se jim podařilo dostihnout Zdivočelé, jež celý den stopovali. Když prach boje sednul, obrátil sem Moro proti dědečkově družině. Narušili naše teritorium a patřil jim trest. Podařilo se jim však s Morem vyjednat jeho amulet a slobodný odchod, nicméně stále byli povinný vybrat jednoho ze svého středu, kdo zůstane Morovi jako hračka, jako trest za vstup. Dědeček, vida, že proti Morově družině nemají šanci, se přihlásil dobrovolně, aby ochránil své přátele. Obě strany se pak rozešli každá svým směrem. –

- A tehdy přivedli dědečka domů? – ozvalo se další z vlčat.

- Ano Temi, - pokračovala babička – tehdy jsem znova spatřila dědečka, když ho přivedli k nám do města. Sice spoutaný, přesto nezlomený a silný. Věděla jsem, že ho nemůžu nechat Morovi na hraní jako jednu z jeho kořistí pro mladé. A nebylo to jen abych splatila svůj dluh za záchranu života. Vědela jsem, že když na to Moro přijde, setkám se s jeho krutým hněvem, neboť jsem ho jako vůdce neuposlechla, ale nemohla jsem jinak. Poslala jsem ráno před první zkouškou strýčka Samrika, aby dědečkovi předal vzkaz, který ho ke mě přivede. Nechtěla jsem, aby se mu neco stalo, ale stejně tak jsem nechtěla, aby ublížil některému z vlčat, když se jim bude bránit. Podařilo se. Dědeček našel cestu dřív, než ho vlčata stačila vystopovat a doběhnout. Ukryla jsem ho v tajné místnosti a vysvětlila mu, že jediná možnost, jak se odsud dostane je, když bude jedním z nás, když se promění. Zprvu váhal, bál se neznámého, ale nakonec svolil. Potřeboval žít a potřeboval se dostat ke svým přátelům. Aslespoň proteď. Tři dny a tři noci blouznil v divokých horečkách, když zápasil s Velkým vlkem a je se o něj celou dobu starala. Dávala mu vodu, zahřívala ho vlastním tělem a ošetřovala odřeniny, jež si v zběsilém snění uhnal. Když opět otevřel oči, byli jasné jako hvězdná obloha a zářila v nich Luna. Ulevilo se mi protože jsem ho neztratila. Luna stála při nás a Velký vlk shledal, že dědeček je hoden. Chvíli se rozhlížel, seznamoval se s novými smysly. Pak se postavil a zahleděl se na mne a vášnivě mě políbil. Při doteku jeho rtů se mi snad zastavilo srdce a tak jsem téměr nezaznamenala jeho „Děkuju“ než vyběhnul do temné chodby a mě zbyl v paměti jen obraz jeho ohnivé srsti. Rychle jsem za ním ještě vyslala strýčka Samrika s jeho věcma a já se vrátila ke svým dětem. –

- A kdy jste se opět setkali babi? –

- To už je jiný příběh Toto. Teď všichni spát. – usmála se stará vlčice a olízla malého zvědavce po ohnivě rudé srsti...

(by Nachtík)

**9)napište to nekdo**

dorazily ste k zatvorenm branam do vnutorneho okruhu pred Tar-Rubinem, sherlokovy ste pomohli vyriešit problem s zmizelýma posadkama. stražnych veži a pak sa brany zase otvorily. Pozabijaly ste par mladých klepetnatcu pri pomoci temu farmarovy staremu, našli ste male mestečko s povestu o gorgoyle zodpovidajucej otazky, a našli tse starý trpasliči monument co oblažil duše všetkým trpaslikom v parte. Gorgoyla po prenocovani v strašeidelnem lese zodpovedala na otazky vaše, a potom ste šli hledat Berandirium

**10)Matemagikovo podzemie**

Hrdiné sa vyspali do nového jasného rána  kde stretli orka JR ktorý sa chce pridať doich družiny. Najprv chcú vedieť niečo o orkskom bojovníkovi, tak im začalrozprávať o sebe že pochádza z hrdej orkskej rodiny že sa chce ku nimpridať aby vybojoval česť a slávu pre svojich potomkov. Družina ho povypočutí  prijala.

Vydali sa hľadať najbližšiu osadu kde by mohli zistiť niečo olabirinte Berandirium. Prišli do malej osady a hneď zamierili do hospody,mág Ben rozkázal po runde pív pre každého, medzi tým Karkan a Nachtíkspoznali a spriatelili sa s matemagik Maňasom ktorý sa ponúkol žedružinu dovedie k Berandiriu, za menšiu protislužbu(pomoc pri hladanisidla stareho učenca). Čo čert nechcel Ben opitý pivom vystrelil manabolt rovnodo strechy krčmy(a Bauldrick zasa Ticho), družina musela opustiť hospodu vonkusa rozhodli že sa vydaju na cestu.

Po troch dňoch cestovania konečne prišli na miesto. U brány BerandiriaBen prišiel na to že z nej vyžaruje  silná zelena aura. Poprvých pokusoch otvoriť bránu družina zistila že to nebude tak jednoduché. Podohadoch sa Ben rozhodol otvoriť bránu svojím magickým prsteňom. Po mohutnejrane brána utrpela malé šrámy a jemne sa praskla. Družina sa poradilaa rozhodli sa ist hladat to sidlo učenca.

Našli zrúcaný zámok a JR sa ho vydal preskúmať ostatnýho nasledovali po niekoľkých hodinách márneho prehľadávania začuli výbucha zistili že Ben s nimi nie je. Našli Bena ako hádže molotovy dotajnej chodby. Družina sa vydala preskúmať tajne podzemie. Po preskúmaníniekoľkých  menších miestnostia chodieb prišli ku kovovým dverám bez kľučky. Karkan si všimol malejškviery na dverách a rozhodol sa ich vypáčiť dýkou. Po otvorení zistili žeje tam šachta s lanom tak sa rozhodli zo šplhať dolu.

Na dne zistili že je to výťah po otvorení výťahu prišli doveľkej jaskyne ktorá vyzerala ako keby to bol druhý svet pod zemou. Stropjaskyne bol začarovaný aby vyzeral ako obloha na niektorých miestach boliobrovské stalaknitové útvare. Družina zostala v nemom úžase keď zistili žetam kedysi žili ľudia v osade. Družina sa ju rozhodla preskúmať, pripreskúmaní našli krémy na bradavice, super smrad, tabletky na erekciu,a dosť zaujímavých dokumentov. Prítomnosť družiny zistili jej obyvatelia,Ben ktorý bol vonku ako sám ich upútal a rozbehli sa za ním keď ku nemudobehol začal ho objímať a potom explodoval. Ostatný už vedeli že príde nanože tak vybehli von a začali bojovať zneškodnili aj druhého explozívneho. Vydali sa po ich stopách prišlik domu z ktorého vychádzali podivne zvuky po pozretí cez okno zistiliže dom je plný nemŕtvych rozhodnutie padlo JR hodí dnu molotov. Karkan s Hazadompotlačili dvere a JR to tam hodil nastal mohutný výbuch ktorý ho odhodili s dverami 10 m. Po tejto explózii dosť dobre na seba upozornili tosa aj prejavilo tým že na družinu zaútočila vačšia skupina nemŕtvych družinatakticky ustúpila do najbližšieho domu kde sa zabarikádovala. Našli zadnývýchod tak dom opustili ale nemŕtvy ich prenásledovali družina už nemala inúmožnosť ako bojovať. Po zabití dvoch vredákov sa pridali vrýskači a motácipo rozmetaní nemŕtvych sa družina vydala do miest odkiaľ prišli. Našli tamvýťah s ktorým zišli do nižšieho poschodia.

Prišli do úzkej chodby ktorá sa v strede križovalas druhou, pošli na križovatku a na pravej strane videli trochnemŕtvych . JR sa rozhodol hodiť tam molotov podaril sa mu neskutočný zásahktorý rozmetal nemŕtvych aj dvere. Vošli do miestnosti kde našli zatvorenúelfku, na ktorej robili experimenty medzi tým sa na križovatke chodieb objaviliďalší nemŕtvy JR znovu hodil molotov a zasa sa mu podaril neskutočný kúsoktrafil explozívneho nemŕtveho ktorý keď vybuchol rozmetal i ostatných.Rozhodli sa pozrieť  ďalej začuli hlas. Išlito preskúmať prišli ku dverám ktoré keď otvorili bol tam 5 m vysoký zaostalýmutant Markus. Ktorý sa pridal ku družine za kukačkove hodiny. Vrátili sa nakrižovatku a dali sa do pravej strany prišli do vedšej miestnosti kde malMarkus svoje zbrane a výstroj. Po preskúmaní miestnosti napadlidružinu  tri Zombie Mrchy ktoré za pomociMarkua ľahko premohli. V miestnosti ďalej bolo niekoľko sudov s kyselinoua truhla s 200 zlatiakma.  Nadruhej strane miestnosti bol výťah s ktorým zišli do ďalšieho poschodia.

To be continued....

*(by JR)*

**11)Matemagikovo podzemie**, **čast 2**

**12) Masakr v Senke**

Ach to je zase ale den pocasi nasim hrdinom zase nepreje nic dobreho. Ani tu dedinu pred keru stojime neni videt iba nejakeho blazna co tam poskakuje je videt. Druzina se tedy vydala za timhle blaznem aby zistili kde to vlastne sú. Dozvedeli se mnoho zaujimavych i nezaujimavych informaci. K tym nezaujimavym ze zevraj maju nejake problemy v blizkych doloch (asi quest ci co) a k tym zaujimavym ze coskoro (za 4 dni) sa maju konat slavnosti : Orgie,Chlast a zabava(festival hudby tanca a spevu). Tak sa nasi hrdinove rozhodli tu chvilu vyckat a uzit si to ale aby sa nenudili tak sa isly pozriet na tie problemy. No prvych 28 vlkov ich odradilo od tejto ulohy po tom co JRovi chybali kusy masa a Homer na tem tez nebyl o moc lepsi. Za nedostatecne informace sa zacinaly plodit hnev. Hrdinove sa vratili do Senky a pobehali par obchodu a bojovnicku guildu. Homer odchadzal velmi nespokojny z dovodu ze nenasel mistra berserka. Ben zas isel pozriet co to je v dedine za odbornika, prisiel, "slušne" pozdravil a opytal sa tohoto pana co vlastne umi, no ten mu neslusne zavrel dvera pred očami a poslal ho preč. Kludná povaha Bena to ale nezvládla a začlo to byt az nepekne. Najprv začal len s jemným čarovanim. Zámok na dvera, a potom presun do zahrady kde bol pes na ktorého musel dat korene. Ked sa dostal ku dverám objavil sa tam tento pán s palicou což po neúspešnom odhodeni Ben vyriešil s tlakovou vlnou pri čom obaja hlavne pes leteli 20 metrov, zámok aj na zadne dvera a ked si Ben cez okienko všimol tej krásnej magickej palice nad krbom tak mu pukli nervy a cez okno vhodil dovnútra ohnivú gulu. Strecha to nevydržala. Muž, žena, a jedno narodené a jedno nenarodené dieta tragicky zahynuli. Ben sa snažil vyriešit tuto záhadu a záver bol: že tento odborník špatne odhadol vloženie magickej sily do palice a všetky palice retazovo explodovali. Smútok sa išiel zapit do hospody. Ráno to pokračovalo. Nehodou začala horat hospoda, Cech, Kostol a dalšich 7 domov. Všetko sa snažili hodit na Bena a ten sa proti nahnevanym vesničanom bránil adekvátne ich počtom. Ohnivé gule boli velmi učinné. No nechcel to riskovat a Ben sa vzdialil od dediny. Potom ked sa ludia zošli u studne na námesti, odkialsi vyletela dalsia nekontrolovatelna ohniva gula, asi Bauldrickovi ušla ruka. Družina dokoncila tuto katastroficku scenu. Prezili len traja ludia. Súčet umrtí 97/100 Največší vrah dna: Ben Adeafón Delat (57 fragu) Na záver večšina družiny obedovala uprostred dediny , pokrm: upecene mlade ludske ženy .

**13)Nový svet v slobodných zemích**

-objavenie taboriska a stop po 2 ladových medvedoch co pozabijaly taboriacich

-objavenie podzemných jaskýn za doupetem medvedu kde žily stovky roku slepý troglodidi uctievajucich magov jak bohov

-prichod do Bravosu.

-Bauldrikuv encounter v zastavarne kde prebihala prave predavka kontrabandu, uspech a zlava v obchode,

-Benúv Encounter kde sa tulal sám uličkama stareho mesta a takmer padel rukama zlodejú. Unikel vdaka mlhe a rychlým nohám.

**14)Mrazive fjordy:**

Po mensom shopovani v Bravose ziskala druzina zakazku na zachranu unesenej Spoločnice, zoznamily sa so synovcom kapitana Drába a chutne sa u Pivodlaka ožraly.

Vdaka kvalitnej vybave od Grilujuceho Medveda © sa bezproblemovo dostaly do hor vo fjordoch(hex4-slobodne zeme)) kde sa nachadza stara opustena vez, kam podla informacii bola Spoločnica Aria z lodi "Ruda Bourna" unesena čarodejem.

Spolecnicu nakoniec zachranily, mladeho demonologa co chcel vykonat prastary ritual večneho života zabily, ziskaly kamasutru a mnoho mnoho zaujimavych farmaceutickych pripravkov.

Kym Aria vychladala z ucinkov opojnych drog, Ben s Hazadom riesily tajomstvo ledoveho kokonu v magickom kruhu v bocnej vezi. Nakoniec po par dnoch a po jednej pomerne silnej explozii tajomstvo odhalily a z kokonu sa vyklubala Elsa, ledovy arcimag ktory s don ulozil sam ked prohravala mentalny suboj s cudzou silou. Podakovala druzine, Bena naucila v experta ledoveho maga a prohlasila ze sa este stretnu, načez znovu vytvorila svuj ledovy zamek a druzinu poslala odprevadit Ariu do mesta.

**15)černá ruka**

Pri menšom posedeni a planovani dalších udalosti bola v hospode družina prepadnuta skupinou mužou v čiernych plaštoch a s logom černej ruky na zbroji. Po ohledani tiel zistili že na ich hlavy je objednavka 1000g splatných v dedinke Šanca. Pri dalšom patrani v Šanci boli hrači prekvapený útokom ze zalohy, cely incident sa zda bol naplanovaný. 4 magovia a vrah čiernej ruky sice zrovnaly celu dedinu so zemou, no hrači s vypetim všetkých sil vyhrali. Nove informacie ich vedu k arcimágovy Šmehýlovy Šedému ktorý na ich hlavy v skutočnosti vypisal 10000g odmenu. Co s tým hrači spravia? Stačia na takeho protivnika a prečo ich vlastne chce zabit? zistia to? Možno, teraz ich ale očakava niečo iné. Dostaly sa do Ankh-Porku kde sa prihlasily do vyhlášenej Arény na Turnaj. Hodne zdaru v súbojoch.