Cherusci Királyság

# **Cherusci (Németország északi része)**

## **Korai története**

Kr.u. 9 A teutoburgi csatát követően, melyből győzedelmesen kerültek ki a germán törzsek a római féllel szemben, **Imrin** ügyes politikát folytatva kiharcolta a területen lakó törzsek feletti uralmat és azt egy egységes államba olvasztotta. Meggyilkolták, helyét fia **Mannus** vette át, aki apja politikáját folytatva egy erős központi hatalmat épített ki és több ízben legyőzte a rómaiakat. Az elkövetkező száz évben ez a terjeszkedés egyre inkább kiterjedt, Kr.u. 60-ig a Chatti, Hermunduri és részint a Marcomanni és naristi területeket foglalta el, majd Kr.u. 100-ig bezárólag a Saxones, Varini és a Semmones területeit foglalta magába. Ez a sugárzó időszak Kr.u. 120-ban megszakadt, amikor **Fynn a Gyenge** került hataloma. Az ő hatalomra lépésével egyidejűleg (Kr.u. 117) Hadrianus került hatalomra Rómában. Ő komoly politikai és hadi lépéseket tett a Cherusci Királyság ellen, ami végül egy komoly ütközetben tornyosult a római-cherusci határon, a Rajna mentén került sor, ami római győzelemmel zárult (121). Fynn életét vesztette a csatában, a legenda szerint épp menekült a csatamezőről, mikor lova ledobta magáról és belehalt. Innen kapta a gyenge jelzőt.

Fynn halálával egy mélyzuhanás kezdődött, 122 és 130 között három király is váltotta egymást, akik próbáltak kiállni Róma ellen, de ezalatt az idő alatt, **Gerbold** alatt a zöld területeket vesztették el, a törzsek fellázadtak ellene. Alfwim, vissza akarta szerezni az elvesztett területet, 2 évvel a megkoronázása után egy sereget állított fel, amivel a Semmones törzsek ellen vonult, gyalázatosan felmosták vele a padlót, a csata után öngyilkos lett a csatatéren. Majd Mette követte a trónon, akinek uralkodása alatt a piros területek is elszakadtak. Így **Aldric** uralkodának idejére (130-150) Az eredeti, Imrin által megalakított királyság maradt meg. Fontos megjegyezni, hogy Aldric behódolt Rómának, ezzel egy bábállamként kezdett el üzemelni, adót fizetett és szabályozva volt a hadi kiadásai az országnak. Aldric jelzője a bukott lett, amit az utódai aggattak rá, mivel behódolt Rómának.

## **Korai uralkodók (9-150)**

* **Imrin**: Első király, győzedelmeskedett három római légió felett, a teutoburgi csatában, ezzel megalapozva a királyságot.
* **Mannus**: Imrin fia, apja halálát követően levadászta a gyilkosait és fejüket kitűzte a tanácsterme bejáratára, ezzel megerősítve hatalmát. 32-ben került trónra, 56-ig uralkodott.
* **Eardwulf**: Mannus fia, erős vezető, kiterjeszti királysága határait, Chatti, Hermunduri és részint a Marcomanni és naristi területeket foglalja el. 90-ben hal meg.
* **Imrin II**: Imrin a második, egyenes ági örökös, vele csúcsosodik ki a királyság területszerzése, a Saxones, Varini és a Semmones területeit foglalta el.
* **Fynn a Gyenge**: Imrin másodszülött fia, Báttya 16 évesen életét vesztette, így Fynn örökölte a trónt. Alatta került Hadrianus a császárság élére Rómában, aki sikeresen legyőzte Fynn-t. 117-ben került trónra, összesen négy évet uralkodott, 121-ben életét vesztette.
* **Gerbold:** 121-ben lett király, Imrin családjának másik ágából, uralkodása 121-től 122-ig tartott, amikor a Saxones, Varini és a Semmones törzsek fellázadtak ellene és elszakadtak tőle. A zavargásokban életét vesztette.
* **Alfwim:** Gerbold öccse, vissza akarta szerezni az elvesztett területeket, 122-től egész uralkodását ennek szentelte fel, 124-ben hadsereg toborzott és megütközött a Semmones törzsel. A csatában a sereg nagyrésze megsemmisült, Alfwim öngyilkos lett a csatatéren
* **Mette:** 124-től uralkodott 130-ig, alatta vesztette el a Cherusci Királyság a Chatti, Hermunduri és részint a Marcomanni és naristi területeit, amivel a királyság visszatért az eredeti méreteihez.
	+ **Aldric:** A kaotikus időszakot követve Aldric, Alfwim unokaöccse örökölte a trónt, aki végül teljes mértékben behódolt Rómának és bábállamként élte tovább a királyság a következő századot. 150-ben halt meg.

## **Római uralom alatti uralkodók (150-214)**

* **Aldric a Bukott**
* **Stigr**: 133-ban született, 150-ben lett király 189-ben halt meg. Első az Aldric vonalról, alatta Róma befolyása egyre nagyobb lett. Gyermektelenül halt meg.
* **Eadwulf:** 153-ban született, 189-ben, nagybátyja halálát követően lett király. Egészen 214-ig uralkodott. Lépéseket akart tenni Róma egyre növekvő hatalma ellen, de hamar belátta, hogy azzal elvesztené a királyságát és akár be is olvaszthatják a birodalomba a területeket, így hamar behódolt.

A római időszakról nem sok feljegyzés maradt meg, pár gazdasági forrás és kőtábla a római féltől és a három bukott uralkodó neve, ami a legendákban folyamatosan megjelenő elem.

## **Római uralom vége és a reneszánsz időszaka (214-452)**

### **Római uralom vége**

Eadwulf 214-ben vesztette életét, egyik mára már névtelen fia követte, aki alig pár hónapig uralkodott, mikor egy fiatal harcos, Stigr néven egy felkelést szervezett, amivel sikeresen megdöntötte az aldrici uralkodó házat és megszerezte magának a hatalmat. Róma ezt nem nézte jó szemmel, kiküldte a közelben állomásozó légióit, hogy visszaültesse a trónra valamelyik megmaradt aldrici leszármazottat, mivel tartott attól, hogy egy erős kezű uralkodó akár Rómával is szembe fordul. 4 légiót vezényeltek a felkelés leverésére, Linus Cato, fiatal, de tehetséges centurió vezette a sereget. Stigr számított a rómaiak beavatkozására, így az Elba folyó mentén ütközött meg velük, ahol a talaj nedvessége és az esőzések miatt a római katonák komoly nehézségekkel szembesültek, a könnyen felszerelt, gyors barbár csapatokkal szemben. A csatát végül Stigr nyerte, ám rengeteg emberáldozata volt mindkét oldalon a csatának.

Linus nem hagyta ennyiben, támadások sorozataival tört be a királyság területére, és komoly pusztítást hagyott maga után. Végül az utolsó ütközetre 217-ben került sor nem sokkal Carcalla császár meggyilkolása előtt, ahol a római légiók vereséget szenvedtek. Linus továbbra sem akarta feladni a harcokat, ám Marcus Opellius Severus hazahívta a Linus légióit, hogy megerősítse hatalmát. Linus ezzel a parancsal hazatért Rómába, ahol Severus rövid uralkodása után az új császár Palesztinába küldte a légióival.

Stigr számított további konfliktusokra, ám Róma belpolitikai helyzete miatt nem igazán fogalkoztak tovább a Cherusci kérdéssel.

### **A Cherusi reneszánsz előzményei**

218-tól hivatalosan is függetlenedett a királyság Rómától és **Stigrt** koronázták meg uralkodóvá. Első rendelete volt, hogy a maradék aldrici család tagjait száműzze, ellehetetlenítse, törvénybe iktatta, hogy neveiket töröljék mindenhonnan és általános kitagadásban részesüljenek a törzsekből.

Ezután egy erős központosítás következett, amiben a törzsi önállóságot szabályozta és egy kiépített irányítási rendszert épített ki. A királyság fővárosát áthelyezte és Auldborg nevet kapta. A törzsi képviselőket permanensen ide költöztette, haditanácsot hozott létre, ami nem csak hadászat, de belügy és egyéb kérdésekben is a király oldalán állt és tanácsokkal segítette.

A megerősödő Cherusi királyság a meggyengülő Róma határán egyre fejlettebb lett, folyamatos betörésekkel és fosztogatásokkal komoly kincstárat épített ki, amiből római mintára elkezdett erősített városokat, falvakat építeni. 221-ben került sor az első szomszédos törzsek ellen irányuló támadásnak. A Chatti törzs, mely rég a királyság részét alkotta, az újra megerősödő szomszéd ellen vonult, hogy még csírájában fojtsa el a felemelkedő királyság törekvéseit, ám Stigr vezetésével sikeresen vissza verték a támadásokat. Nemsokkal ez után, még azon év késő nyarán betörtek a Chatti területekre és decemberre a teljes törzset felszámolták, vagy beolvasztották a királyságba. Ezen a hadi sikereken felbátorodva, Stigr a következő év tavaszán tovább vonult és sikeres hadjáratokat folytatott a szomszédos törzsek ellen. 226-ra egy megedződött, veterán hadvezér lett, az egyik legerősebb sereggel a területen. Eddigre már teljesen vissza állította a királyság régi pompáját.

A hadi sikerek alatt, az ország irányítását a felállított hadi tanács irányította, míg Stigr hadakozott. Ez az időszak adta a lehetőséget, hogy a tanács szerepe, nem csak egy támogató szervezet, hanem egy komoly, törvényhozó és irányító szerepet töltött be. Ezzel Stigr hazatérve szembesült és ügyesen kihasználta a tanács behatását és előnyeit. Kiépített egy időszakos csere rendszert, tudva, hogy ha hosszú ideig ugyan azok maradnak a tanácsban, könnyen összefoghatnak a királyuk ellen. Ezért három évente cseréltette a tagjait rotációban. Minden törzsnek két küldöttet kellett kiállítania, akik az adott törzs igényeit képviselték és négy csere követet. Hét törzs, 14 követ ült a tanácsban aminek tagja volt Stigr is és a Cherusci két követen kívül még 3 Cherusci tag, így biztosítva a Cherusci többséget a tanácsban. Azaz a tanács: 14 követ, a király és három Cherusci tag, azaz összesen 18 tagú volt. Ezen rendszer felállítsával Stigrnek volt ideje a terjeszkedésekre, fosztogatásokra és háborúkra koncentrálnia.

Stigr a következő években is a fosztogatások élén állt, Róma területeire egyre mélyebbre és mélyebbre tört be, a környező törzseket is adófizetésre kényszerítette. A nép csak úgy emlegette mint Stigr Úfgangan, ami annyit jelentett, hogy Stigr a felemelkedett, vagy Stigr a felemelő. 238-ban házasodott meg, harminchét évesen. Felesége a Marcomanni törzsből származott, a házasság idején tizenhat éves volt.

Az uralkodásának harmadik és egyben utolsó szakasza békésen telt, a hadvezér és hős felakasztotta a bárdját és a királyság belső életével foglalkozott. Dinasztia alapító volt, feleségével négy gyereke volt, egyéb nőktől az élete során tizenhét gyermeke született. Stigr, tartva a belharcoktól maga jelölte ki a legidősebb, házasságból született fiát és a többieket felesketett, hogy megtartják királynak. 261-ben vesztette életét, katonai sikerein felül egy erős, gazdag és központosított királyságot hagyott maga után.

### **A reneszánsz**

Stigr legidősebb fia, **Anthelm** örökölte meg a trónt, huszonöt évesen, 261-ben. Apjával ellentétben, Anthelm nem a háborúban és fosztogatásokban látta az ország jövőjét hanem gazdasági fejlődésben. Az apja által felhalmozott vagyont ügyesen kihasználva hatalmas infrastruktúra fejlesztést vezetett be, utakat épített és befejezte az apja által elkezdett városok/faluk megerősítését. Bevezette a rómaihoz hasonló vízvezeték rendszert és rengeteg agrár újítás, földfelosztás és a törzsiség tovább csökkentése is az ő nevéhez köthető. Az ő uralkodásától számítják a Cherusci reneszánsz kezdetét. Anthelm negyven évig uralkodott, ez alatt az idő alatt kisebb törzsi összetűzéseken kívül komoly harcok nem folytak.

301-ben lépett trónra Anthelm fia **Ansgar**, aki apja örökségét folytatta, de nagyapja hadi tehetségét is megörökölte. Uralkodásának tizedik évétől kezdve folyamatos hadi állapot uralkodott az országban, hódító hadjáratokat és fosztogatásokat szinte minden évben indított Ansgar. Uralma alatt a királyság határai tovább bővültek, 311-ben hadat üzent a fosztogató Rugii törzsnek és 313 tavaszára a teljes törzset beolvasztotta a királyságba. Ezt követően 317-ben a Noharvali törzs ellen vonult, akiket hamar legyőzött, ám a háború végén Noharvali mellé belépett a Burgunaiones törzs, létva a Cherusci terjedések mértékét. Ezt követően a Gepidae törzs is hada üzent és egy erősödő törzsszövetség állt Ansgar ellen, mellyel 7 éves háború köszöntött be a területen. 324-ben, miután döntő vereséget mért a Burgunaiones törzs seregére, melyben a törzsfő is életét vesztette sikeresen kényszerítette békére a feleket. A béke megállapodása szerint a Burgunaiones törzsnek fel kell adnia területe felét, a többieknek pedig 5 évig adózniuk kell a Cherusci Királyságnak. Nem sokkal a béke megkötése után Asngar életét vesztette egy vadász balesetben.

325-től került trónra, Ansgar unokaöccse, **Alfwim** követte a trónon. II. Alfwim néven. Ő uralkodása idején jelentek meg az első keresztyén menekültek, akik a római üldözések ellen telepedtek át ide. A keresztyénség hamar gyökeret vert a Cherusci királyság területén és hamar egy erős keresztyén egyház alakult ki.Ezt támasztja alá, hogy a cherusci püspök és annak kisérete már részt vett az második egyetemes zsinaton, Konstantinápolyban. Alfwim a nagybátyja által elfoglalt területein ugyan azt a fejlesztéseket, melyeket Királyság szerte végrehajtottak elődjei, ott is bevezette őket. Ő idején jelent meg a vetésforgó egy, primitívebb változata, mellyel a termelést duplázni tudták. 334-ben megalapította Stigrstadtot, egy kikötővárost, aminek a célja a gazdasági megerősödés és kereskedelmi lehetőségek keresése volt az albioni és északi királyságokkal. 342-ben vesztette életét egy vadászbalesetben, egydül indult a meglőtt vad után, aki pedig leteperte és kibelezte. Sajnos szolgálói késve követték, mire oda értek a király halott volt.

**Ulrich**, II. Alfwim fia lépett trónra, ekkor tizenhét éves volt. A leghosszabb ideig uralkodó király volt, 343-tól 417-ig uralkodott. Uralkodása alatt nyugodt és békés időszak volt, a keresztyénség egyre jobban terjedt, uralkodása elején a lakosság 10%-a volt keresztyén, a négyszázas évek elejére már a lakosság 87%-a vallotta magát kereszyénnek. Eme új vallással az írásosság és a szellemi fejlődés is fellendült. Latin nyelven megtanultak a papok és egyéb egyház szolgák, ám a királyság különös módon vezette a litugiát, anyanyelven prédikálva, de latin gregorián énekeket énekelve. Ősének tiszteletére új fővárost alapított és Imrinstadtnak nevezte el. Összeköttette egy, a római utakhoz hasonó képpen épített úttal Stigrstadttal. Családja körében békésen halt meg, élete utolsó húsz évében már ő is felvette a keresztyén vallást.

**Eardwulf II** 417-ben került trónra és 451-ig volt hatalmon. Uralkodásának első fele békésen telt, ám a hunok terjeszkedése és előrenyomulása komoly fellegként lebegett, már a Ruga vezetésével tröténő betörések a bizánci területekre veszélyt jelentettek, Eardwulf nem foglalkozott a dologgal, mindaddig, míg Attila nem került trónra. Itt már túl későn, túl keveset tudott tenni, bár a királyság törzsei Eardwulf mellett álltak, Attila mellett komoly törzsi szövetségek sorakzotak fel, melyek komoly ellenszenvet éreztek a Cherusci Királyság ellen. Végül Attila 451-ben indított támadást a Cherusci királyság és Róma ellen, akik egymás elleni utálatuk miatt nem szövetkeztek. Ez a szövetség hiánya okozta, hogy Attila Kölnt felgyújtotta, Imrinstadtot pedig komoly ostrom alá vette. hatalmas területeket csatolt el, a Királyság kétharmada elveszett a hun horda alatt, ám Imrinstadtot nem tudták bevenni. Egy kitörési kísérlet következtében Eardwulf életét vesztette. Eztuán egy viszályos és kilátástalan időszak következett, a megmaradt területek adófizetői lettek a Hun Birodalomnak, mely további négy évig uralkodott a területen. Attila halála után testvérháború tört ki, amit Eardwulf fia, **Hartmut** ügyesen kihasznált, az elcsatolt területeken ügynökeivel lázadásokat szított, végül pedig az újonnan felállított seregével sikeresen lépésről lépésre vissza szerezte az elvesztett területeket.

## **I. Átmeneti Kor**

Miután 458-ban a királyság teljes területe vissza tért, Hartmut királlyá koronázta magát. Nem sokkal trónra lépése után, 463-ban Róma hadat üzent, tartva attól, hogy az újra megerősödő királyság a hun pusztítást követve betörne a területükre, így egy megelőző hadjáratot indítottak.Három légió vonult fel, egészen Imrinstadtig, mivel Harmut még keleten tartózkodott, próbálta megerősíteni a visszaszerzett területeket. A támadás halatán rögtön vissza indult, több törzs támogatásával. Imrinstadt sokáig bírta, ám egy hónap ostrom után a rómaiak betörtek a városba. Mivel nem terület foglaló hadjárat volt, kifosztották a várost, nagyrészét felégették, lakosságának egy részét elvitték rabszolgának. Hamrut a három légiót a teotuburgi erdőben érte utol, ahol több oldalról rajtuk ütött és legyőzte őket. Az elrabolt lakosságot haza juttatták és a túlélő katonákat lemészárolták. Hiába a győzelem, keserédes volt a másnap, a főváros romokban volt, a kiráyság meggyengült és a helyzet kilátástalan volt. Hartmut, tudva, hogy a királyság az összeomlás szélén van, felvette a kapcsolatot a Vandál és a gót függetlenedő törzsekkel, akikben szövetségesre lelt, így egy közös offenzívával Rómát térdre kényszerítették, ám Odaker, egy pannóniai germán hadvezér hamarabb ért el Rómába, Romulus Agustulus császárt megfosztotta hatalmától és kifosztotta a fővárost. Odaker nem szívlelte a vandálokat, 477-ben vissza foglalta tőlük Szicíliát. A Cherusci Királyság Róma kifosztása után kilépett a háborúból, a veszély, mely fenn állt a továbbiakban nem volt rá hatással. A szövetség feljegyzéseit megvizsgálva, látható, hogy a Gót-Vandál-Cherusci szövetség csak Róma ellenes szövetség volt, nem egymás védelmére létrejött szövetség. Egyedüli célja Róma megbuktatása volt, más kötelezettsége a tagoknak nem volt egymás felé.

## **Cherusci-Frank Kor**

a Nyugatrómai Birodalom szétesése utáni káoszból legelső államként a Frank Királyság emelkedett ki, melyhez a Cherusci Királyság pozitívan állt, tekintve, hogy hatalmas gazdasági és demográfiai visszaesést eredményezett a Rómával folytatott háborúskodás.

Hartmutot a trónon fia, **II. Alfwim** követte 489-ben, aki az újáépítést tűzte ki célul, ám az újonnan függetlenedő területek vallási hovatartozását is szemmel tartotta, majd pedig két évvel a trónra lépése után térítőket küldött a Frank Királyság területére és maga is felvette a kapcsolatot. A térítés akkora sikerrel járt,hogy I. Chlodvig felesége hamar áttért a keresztyén vallásra, majd pedig 496-ban ő is felvette a vallást. Alfwim és Chlodvig jó barátságot ápolt, a Chersuci királynak is köszönhető, hogy 507-ben a Vouilé-nál vívott csatában végül győzedelmeskedett a gótok felett, mivel a Cherusci sereg épp időben érkezett, hogy megfordítsa a csata menetét.

Alfwim nemsokkal Chlodvig halála után hunyt el, 513-ban, uralkodásában lánya követte, Raina (mivel a törzsi rendszerben is elfogadott vol, hogy nő örökölje a trónt, ahogy ezt tette Brunhild is, a római kor előtt, így ez sem volt példanélküli.) Raina, Chlodvig gyermekéhez, I. Childeberthez ment feleségül, bár ez a frigy nem tartott sokáig, mivel Childebert folyamatos félrelépései miatt három év házasság után elhagyta őt és vissza tért Imrinstadba, ahol egy cheruscii nemest vett maga mellé, apja halála után pedig már új férjével lépett a trónra. Ebből adódóan a frank kapcsolat megzuhanni látszott, ám a három részre szakadt birodalom más dolgokkal volt elfoglalva, mint a házasság érvényesítése. Az **első feszültséget a pápával** is ez okozta. Ez után még két ilyen feszültség keletkezett, míg a királyság ki nem lépett a pápa alól.

Raina ezen felül új egyházi éneklési rendszert alakított ki, összegyűjtötte az akkor ismert összes gregorián és népi éneket és azokat lefordítva cheruscira alakította ki az új éneklési rendet, ami ekkortól már eredeti nyelven szólalt meg a miséken.

Rainát fia, **II. Stigr** követte 549-ben, aki már újra háborús lépésekre szánta el magát és a mai területeire emelte a királyságot. Először ütköző államokat hozott létre a keleti szomszéd törzsekből, akiket sorra igázott le, majd délnek fordult és ottani törzseket építette be területébe. Földosztásokat tartott, illetve a feudális rendszer alapjait is letette, annyi kivétellel, hogy egy állandó királyi sereget tartott fenn.

II. Stigr halálával véget ért az egyenes ági öröklés és unokaöccse **III. Imrin** vette át a trónt Imrinnel egy békés időszak következett, melyet csak később, a Merowing dinasztia bukása tört meg.

* **III. Imrin 549-582**: Békés időszak, területek megerősítése és a keresztyénség terjesztése dán területeken
* **Godabert 582- 624:** Imrin fia, uralkodása idején egy parasztfelkelés rázta meg a kiráyságot, melyet frank ügynökök szítottak, ennek legyőzése után Godabert megerősítette a határait a frank oldalon és komoly hadi beruházásokat kezdett, erődrendszert fejlesztette és az ütközőállamok erejét is növelte.

* **Barnabas a Nyelvtelen 624-632:** Godabert idősebb fia életét vesztette egy törzsi vitában, így a trónt öccse Barnabas örökölte, aki nem beszélte a latint. Mivel ez az egyház akkori világi nyelve volt, hiába a liturgiának már nem nagy része, így ez évszázadok óta nem fordult elő hogy az uralkodó ne beszélne latinul, ennek eredménye volt, hogy a püspökökkel pedig alig-alig beszélt és eltávolodott az egyháztól. Fiatalon, 28 évesen meghalt, sírfelirata latinul maradt ránk, így hangzik: "Hic requiescit Barnabam: qui legerit scripturam hanc, et non potuerunt."
* **Sindri 632-701:** Békés uralkodás jellemzi, 69 évig uralkodik, ez alatt az idő alatt kétszer voltak dán törzsek betörései ám ezeket sikeresen vissza verte.
* **II. Sindri 701-731:** A frank utódlás és majordomus rendszert aktían figyelte és ügynökökkel próbálta befolyásolni. Egyéb esemény nem köthető hozzá.

**Alaric a Nagy 731-776:** Alaric meglovalgolta a lehetőségeket, amelyeket a Merowing dinasztia gyengülése okozott és nyíltan ki állt Martell Károly mellett, mint Majordomus és ő vette rá, hogy utolsó éveiben már ne legyen báb király mellette. Halála után Pippint bíztatta, hogy vegye fel a koronát, melyre végül 752-ben sor került. Míg ezek a politikai szövetségek működtek, itt már nem volt aktív segítő a Cherusci királyság. Egyik arab betörés és háború idején se küldött segítséget, mivel már nem tartotta szükségességét a Frank Királyság vezető szerepét.

Alaricot lánya, **Alda 776-794** követte a trónon, aki Nagy Károllyal találta szembe magát, aki politikailag és hatalmilag is felülmúlta az ifjú királynőt. Alda élete ezután háborúzással telt, három komoly ütközet volt Nagy Károllyal, ebből az elsőt megnyerte, ez Sóüntelnél zajlott 778-ban, majd pedig a másodikat elvesztette. bégül az utolsó ütközetre 791-ben került sor, mikor Nagy Károly ostrom alá vette Imrinstadtot, két hónap ostrom után, Alda segélykiáltása meghallgatásra talált és északi segítség érkezik **Eric a Félszeműtől, aki egy** **izlandi kalóz vezér, felmentő sereget küld** mely leveri Károly seregét és kiűzi az országból. Ezután 793-ban békét köt Károly, a háború előtti állapot tér vissza. Alda egy évre rá meghal. Ez a háború okozta **a második feszültséget a pápával,** aki nem állt ki a régebbi, keresztyén állam mellett és nem hívta vissza Károlyt, miután Alda több levelet és hírnököt küldött a pápának.

Aldát fia követte a trónon, **II. Ansgar.** 794-től uralkodott 832-ig. Uralma alatt végig nézhette, ahogy a Frank Birodalom szét hullik és hadat üzenve a területeknek és azokat folyamatosan fosztogatta. Ez tovább szította a feszóültséget a pápa és a Chersuci Királyság között. Ansgar fia, **III. Sindri** sem állt le, 833-tól folyamatos beleszólása volt a frank ügyekbe, 843-ban a verduni szerződésben pedig le irattatja, hogy a frank örökösöknek semmi joga és igénye nem lehet a Cherusci területekre, illetve Német Lajos pedig a vazallusa lesz a Cherusci Királyságnak. Innentől számolhatjuk, hogy Köln, mint vazallus szerepel a királyságban. 872-ben hal meg.

## **II. Átmeneti Kor (a Cherusci Független Egyház kikiáltásával zárulva)**

Ezt az átmeneti kort, 845-től 1072-ig tartott. Itt ebben az időszakban békés fejlődés jellemezte a királyságot, az izlandi kalózokkal egyre szorosabb kapcsolat jött létre kereskedelmi téren és elkezdtek importálni különlegesebb luxuscikkeket is. A pápaságtól minden uralkodóval egyre távolabb kerültek, mely elveztetett **a harmadik feszóültséghez a pápával,** V. Imrin uralkodása alatt, aki a Biblia Cherusci nyelvre való refordítását rendelte el. Ezt nem nézte jó szemmel az akkori pápa, így kiátkozással fenyegette meg V. Imrint, aki végül felhagyott a tervével.

II. Ulric, V. Imrin unokája viszont már nem zavartatta magát, lefordítatta a Bibliát, sőt, megkérdőjelezte a pápa szentségét is, melyet a bizánci pátriárka is megkérdőjelezett. Itt, IX. Leó pápa követeket küldött mind Konstantinápolyba, mind Imrinstadtba, hogy felszólítsa őket a visszatérésre, ám a bizánci kiátkozást követően a cherusci érsek is megtagadta ezt és függeltlenné kiáltotta ki a cherusci egyházat. Ezzel természetesen kiátkozta magát a Katolikus egyházból, de megvédte fiatal gyermekeik ártatlanságát hosszú századokon át.

### Királylista:

II. Sindri 833-872

IV. Imrin 872-905

II. Eardwulf 905-921

II. Mette 921-953

III. Ansgar 953-978

V. Imrin 978-1002

III. Stigr 1002-1031

II. Ulric 1031-1072

### **A Birodalmi kor (1072- 1500 január 1.)**

II. Ulric halálával egy belső feszültség kezdett el úrrá lenni a birodalmon, sokan a pápa felé húztak, tartottak a kiátkozástól és féltek, hogy a birodalom vesztét fogja okozni. Fia egy ilyen vallásilag megterhelt időszakban lépett trónra. **III. Eardwulf** 1072-ben az új, Cherusci Egyház állltal lett megkoronázva, ezzel végleg elfordulva a Pápától, aki reménykedett, hogy ha Ulric nem is, de fia vissza tér az "igaz hithez".

#### Vallásháború és vallásbéke

1078-ban a pápista püspökök fellázadtak az új állami egyház ellen, híveikkel templomokat gyújtottak és fosztogattak a területen. Külsős támogatóra is leltek, **Tristan,** a Cherusci tanács tagja, főnemes, kiállt mellettük és polgárháborúba taszította az országot. Eardwulf hamar hadba hívta seregeit és Köln környékén megütközött a folyamatosan visszavonuló pápista sereggel. A felkelés ezzel le is zárult, Tristan életét vesztette, családját kivégeztették, lányait eladták az Izlandi unión keresztül rabszolgának, földjeit pedig Eardwulf szétosztotta.

A püspökök ellen nem járt el ilyen komolyan, lehetőséget adott nekik, hogy áttérjenek az új hitre. 12 püspökből 4 tért át, a maradék 8 nem volt hajlandó. Eardwulf látta, hogy míg Tristan esetében belügyről van szó, addig a püspökök kivégzése egész Európában ellenszenvet váltana ki, így tárgyalóasztalhoz hívta őket. Végül az a megegyezés született, hogy a Katolikus egyház 8 püspöke megtarthatja püspökségét, de adót nem szedhet a hívektől, egyházi birtokainak 85%-át az állam veszi át, a püspökség gyülekezetei maguk dönthetik el, hogy követik e a római irányt, ha igen, akkor az adott földesúr fennhatósága alatt, rendszeres ellenőrzéssel továbbra is működhetnek. Mondani sem kell, összesen 12 gyülekezet maradt a 8 püspökség alatt. a 8 püspök 1et választott ki magának, aki tovább viszi a püspöki címet, a többiek papokká léptek vissza. Nevet változtattak, **Tanítványi Egyház** néven működtek tovább, Róma alatt. (érted, mert 12) Fontos megemlíteni, hogy egy cikkeje a vallásbékének kimondja, hogy az ősi sámánizmus és pogány vallás gyakorlása megengedett, mint történelmi hagyaték.

#### A béke idpőszaka 1078-1242

III. Eardwulf 1112-ben vesztette életét, őt lánya Eowin követte a trónon (1112-1156). Eowin uralkodása alatt semmi nem történt, békés boldog idők voltak. Négy gyermeke született, első szülött fia nem követhette a trónon, mert pogány volt, helyette második gyermeke **III. Sindri** örökölte a trónt 1156-tól uralkodott 1187-ig. Fia **IV. Eardwulf** 1187-től 1220-ig uralkodott. **III. Mette** 1220-tól 1250-ig uralkodott.

### **A cherusci-valériai-német háború (1242 - 1244)**

A Német-Római Császárság interregnumának következtében csak lassan alakult ki egy liga a német államok egy része között, mely felszólította Luciust Velence kiürítésére és a pápai sarc visszafizetésére. Lucius ekkor felvette a kapcsolatot a ****Cherusci Királysággal**** és egy koordinált támadást indítottak a kérdéses fejedelemségek ellen. A Köztársaság azonnali offenzívát indított Ausztria ellen, amelyet az teljesen váratlanul ért és mindössze három héttel később békét kért, mely több déli területének elcsatolásával járt. Ekkor a háború déli frontja Bajorországban folytatódott, közel három évig, míg a cherusciak elfoglalták ***Essent, majd pedig Kölnt.*** A döntő ütközetre végül Münchennél került sor, ahol Lucius és Mette királyok seregei egyesült erővel mértek katasztrofális vereséget a Wittelsbach erőkre. A csatában maga a palotagróf is elesett. Bajorország egy hatalmas sarcot kellett, hogy fizessen Spalatumnak, míg a Rajnai Palotagrófság vazallusi státuszba kényszerült. A cherusciak pedig hadisarcot követeltek a vesztes országoktól, illetve Köln vazallusi státuszba kényszerült.

III. Mette pár évvel rá, pestisben életét vesztette. (1247)

### **Elmúlt századok**

Miután véget ért a háború, újabb békés idő köszöntött be.

Uralkodói:

V. Eardwulf 1247-1264

VI. Imrin 1264-1301

II. Stigr 1301-1324

III. Stigr 1324-1352

I. Olaf 1352-1385

III. Ulric 1385-1412

II. Olaf 1412-1457

IV. Ansgnar 1457-1489

I. Alwim 1490-től

## I. Alwim

1490-ben lép trónra, egy testvérviszályból győztesen emelkedve ki. 1468-ban született, IV. Ansgnar fattyaként. Katonai kiképzést kapott, hamar a hadsereg élére került, 1479-ben már ő volt a második ember az országban. Hiába, fattyúként nem lehetett igénye a trónra, de mikpr IV. Ansgnar legidősebb fia, Imrin egy vadászbalesetben életét vesztette, benyújtotta igényét a trónra. Apja elfogadta és örökösének tette meg, ezt természetesen nem nézték jó szemmel a fiatalabb féltestvérei, így Ansgnar halála után egy testvérháború tört ki. Meg kell jegyezni, hogy meg volt győződve Alwim, hogy a háttérben meghúzódó pápai szál is jelen volt, de ezt nem tudta bebizonyítani. Köln központal kezdett el fellázadni kissebbik öccse Imrik, ám nem talált kellő támogatót, a Tanítványi Egyházon kívül, hogy esélye is lehessen a harcokban. Alwim többször is üzent neki, hogy tegye le a fegyvert, ám sosem kapott választ, ezért ostrom alá vonta Kölnt és kiéheztette a várost, míg át nem adták neki Imriket.

Imrik inkább leugrott a város faláról, mint hogy testvére szembébe nézzen.

Alwimmal egy új korszak kezdődik, megszakadt az Imrini ág, fattyúként uralkodik, vele kezdődött az Imrinházi uralkodók sora. Kitűnő hadvezér, erős államférfi és kész megtenni mindent az országáért.

Uralkodása kezdetén össszetűzésbe került a Dán törzsekkel, de nem tört ki háború. Egyenlőre.

1500 lesz Alwim uralkodásának 10. éve, amolyan jubileumi év. A kérdés áll, dicsőségre tudja-e majd vinni a birodalmat, vagy elmerül Európa színterén és csak a történelem könyvek említrik majd nevét?

Sikeres hadjáratot vezet Pomeránia és Brandenburg ellen, a Dán fosztogatások ellen is aktívan fellép.

1501-ben a dán határon felállított táborban merénylet áldozata lett.

Fia, IV. Stigr követte trónon.