Chile

Koloniseringen i Chile

Chiles första invånare var indianerna. De levde utspridda i små samhällen. Men på 1400-talet slutade deras frid och de blev invaderade av inkafolket. Inkafolket härskade redan över Ecuador och Peru på den tiden. De tog över norra Chile men hejdades i söder av mapucheindianerna. Inkafolket försökte sedan aldrig ta över den södra sidan av Chile utan inka- och mapuchefolket levde sida vid sida till 1530-talet. Vid början av 1530-talet kom spanjorerna från Europa, i tron om att det skulle finnas guld i Chile. När de väl kom till Chile fanns det inga rikedomar. Efter några månader av sökande avbröt de expeditionen och åkte tillbaka. Pedro de Valdivia var spanjoren som ledde nya styrkor till Chile några år senare. Denna gång var det för marken som de ville åt. De erövrade inkafolket utan svårighet. Men åter igen fick mapucheindinerna visa sin styrka och även spanjorerna fick nöja sig med norra Chile för tillfället.

Valdivia och hans styrkor gjorde ett nytt försök att ta över resten av Chile och år 1541 nådde han och hans män centrala Chile, där de grundade staden Santiago. Under de närmsta åren anlades många andra städer så som La Serena, Concepción och Valdivia. Dessa städer finns än idag. Men Pedro de Valdivia tog sig inte längre söderut för det starka motståndet från mapushefolket. Spanjorerna fick aldrig permanent kontroll över den delen av Chile. Det oavbrutna stridandet mot indianerna kostade både folk och pengar, vilket gjorde att det till slut slöts ett avtal mellan spanjorerna och indianerna år 1646. Detta avtal gav indianerna rätt att styra över vissa områden. Men år 1883 tog den spanska övermakten över ett av indiernas viktigaste fästen. Sedan den dagen har mapuchefolket fört en lång kamp för att få tillbaka sina ägor, medan andra indianstammar underkastade sig i de spanska herraväldet.

År 1808 kommer den franska kejsaren Napoleon och tvingar Spaniens kung att abdikera. Napoleon utnämner sin broder Joseph till ny kung. Detta gjorde att kolonierna lämnades utan centralregering. Den 18 september 1810 samlades statsstyrelsen och andra viktiga stadsbor i staden Santiago och utsåg en egen regering. Men man ville ännu inte bryta förbindelsen med Spanien. Kort därefter får dock regeringen en ny ledning som hade självständigheten i siktet. Det var inte en lätt kamp. Spanien återtar kontrollen 1814 men blev 4 år senare besegrade av en självständighetsarmé. Efter det utropades Chile som en självständig stat. Det blir politiskt kaos när de blev självständiga och de hade en period av inre strider. Snart hade det bildats en stark regim.

Slavhandel var vanligt i Chile under Spaniens kolonialism. Men de betyder inte att de gillade det. Redan fem år efter att de blivit självständiga, år 1823, förbjöds slaveri. Detta var långt före de flesta andra amerikanska länder.

Jag vet inte hur man kan tänka denna kolonisering som en positiv sak i historien. Urbefolkningen i Chile beräknats ha varit runt en miljon människor innan européerna anlände. Efter ett sekel av stridande och nya sjukdomar, allt från Europa, hade befolkningsnumren sjunkit till hälften. Européerna tog också slavar och startade med slavhandel i större delar av Chile. Men vem vet, om spanjorerna inte hade kommit och koloniserat sig i Chile hade troligen ett annat land kommit. Det kanske hade varit värre eller bättre. Chile skulle inte ha det spanska språket eller städerna om spanjorerna inte hade kommit. Men det känns inte rättvist att komma och ta över. Framförallt om man börjar med slavhandel och föser bort byborna från deras hem.

Mina två huvudkällor var SO-rummet och Nationalencyklopedin som var utgiven år 1990. Jag vågade lita på Nationalencyklopedin även fast den var några år gammal eftersom historien jag skrev om kommer inte ändras på första taget. Jag kollade också lite på Wikipedia. Det var bara för att kolla upp något ord eller få lite bakgrund på några personer.