Ruthania

Moodboard[1]

## **Allmänt**

Ruthania är ett mycket nordligt land på en avlägsen kontinent från ön Ravenna som styrs av Tzar Rehor Bozivyrany. Det är ett kargt och hårt land som består av hög berg, vida sträckta hedar och djupa skogar av de slag som man endast finner i sagorna. Landet är vilt och otämjt med magiska ådror som genomströmmar landet. Magin som bryter fram i Ruthania är av ett mycket uråldrig slag från tiden innan alver, orcher eller människor vandrade på jorden.

## **Styre**

Ruthania styrs av en tzar som ses som landets gudomligt utvalde ledare.
Tzaren väljs av prästerskapet ur familjen Bozivyrany då endast prästerskapet anses kunna
avgöra vem gudarna valt. Som Ruthanias gudomligt utvalde ledare anses tzaren stå över allt levande
och hans ord är detsamma som gudarna vilja. Inte den så annars mäktiga fruktade
adeln vågar sätta sig upp mot tzaren ord. Tzaren har inte bara fått sin
gudomliga makt för att gudarna valt honom utan för att den vita drakens ande
sägs leva inom den utvalde tzaren.

Trotts sin gudomliga makt har tzaren i sin upplysta visdom valt att ta sina
undersåtar ord i beaktning när viktiga beslut skall fattas. Inför för sådana
beslut kallas landets alla klaners ledare de berömda bojarerna till dumans där
tzaren rådgör med detta. Oftast om inte tzaren finner dumans vilja utgöra en
fara mot Ruthanias säkerhet tas dumans vilja i beaktning när beslutet fattas.
När beslutet är fattat väntas dock bojarerna att följa beslutet om de vill
leva, bojarer som vägrar eller finner beslutet strida mot deras frihet
förväntas ta sitt liv. Detta för att behålla sin heder utan att behöva gå emot
tzarens gudomliga viljan och därmed förinta sin själ.

För att kunna administrerar de mäktiga riket har tzaren sina vojvodern,
borgherrarna. De är mäktiga män och kvinnor som besitter stora mäktiga
stenborgar de fått till lov av tzaren att ansvara för. De faller på deras
uppgift att hålla ett vakande öga på landets adel, tributstater och kolonier.
Det är de som samlar in skatt, rustar nationens armé och upprätthåller ordningen.
En viktig uppgift för vojovderna är också att upprätthålla de nätverk av hästbytes
stationer och värdshus som binder samman imperiet

Imperiet är
under vojvoderna indelade klanområde med varje område styrt av en adlig klan,
den så kallade szlachtan. Dessa klaner är mäktiga och självständiga, de står
över lagen och när de uppfyllt sina plikter anser de sig fria att leva sina liv
som de behagar. De värdesätter sitt arv som ättlingar till profeterna och sitt
blod renhet högt. Skulle någon förolämpa deras arv eller vanära deras blod kan
endast blodshämnd hämna deras vrede. Szlachtan utgör en viktig källa för rikets
skatteintäkter och deras privata militära styrkor utgör ryggraden i Ruthanias
armé.

## **Lagen**

I Ruthania finns de ingen skriven lag
utan istället förlitar man sig på religionen och äldre domar för att avgöra tvister
och utdöma straff vid brott. När någon anklagar någon annan för ett brott eller
en tvist uppstår faller det på prästerna att tolka de religiösa skrifterna och äldre
domar för att avgöra domen. Det är alltid tre präster som utför detta och
lyssnar på de berörda parternas vittnesmål. Ofta avgörs domen på de berörda parternas
religiösa renhet och blodsarv. Den enda med makt att upphäva en dom och därmed
kräva att en ny domstol hålls I Ruthania är tzaren. Det är också endast tzaren
som anses kunna döma en adelsman och skulle en adelsman finnas skyldig förväntas
denna att ta sitt liv.

## **Ekonomi**

Ruthanias ekonomi är baserad på jordbruk och boskapsskötsel då de flesta i
Ruthania lever som bönder vars liv är ett hårts slitande på små åkerlappar eller
som herdar långt ut på hedarna. Ruthania är dock ett kargt och magert land
vilket gör att skördarna är små och tvingar hedarna till att leva ett halvnomadiskt
liv till häst långt borta från sina byar

De hård och karga klimatet i Ruthania gör att de flesta måste förlita sig
på naturen för att överleva året. I Ruthania ses därför inte naturens tillgångar
som något adeln eller en specifik person äger. Naturens resurser är något livsavgörande
för att överleva vintern och för de allra flesta Ruthanier är naturens gåvor
något man lärt sig att ta tillvara på. Alla lär sig att jaga och fiska som unga
eller att finna de rätta bären och nötterna i skogen.

Denna nöd och brist i det karga klimatet är inget som szlachtan märker av. De
njuter istället av lyx och överflöd i borgar av trä och sten. Alla människor
som lever på klanernas marker åtnjuter klanernas skydd och vägledning. För att
få detta måste de erlägga dagsverken och tunga skatter åt klanerna. Adelns
skatteindrivningar har också gjort att de kunnat kontrollera vad bönderna skall
odla eller producera. De tunga skatterna och de många arbetsdagarna på klanernas
egna fält är en tung börda men samtidigt är det bonde som vågar ifrågasätta
adelns rättigheter.

Ruthanias är som rike alldeles för stort och dess befolkning för spridd för
att några egentliga städer ska ha kunnat uppstått. Handelsplatser har därför
mer sporadiskt uppstått runt klanernas och vojvodernas borgar som ligger utmed handelsvägar.
Denna kontroll av handel har gjort de kunnat belägga handeln med tullar och blivit
ytterst rika. Adelns kontroll av handel har gjort också att några borgare aldrig
riktigt funnits i riket utan handeln har utförts av adeln själva för att tillgodose
sig med vad de inte själva kan producera.

Adelns kontroll över handel och deras mäktiga vapenmakt har tvingat
nationens hantverkare att bli livegna vid adelns borgar likt. Adeln besitter
samma kontroll över vad hantverkarna skapar som de har över handeln eller vad
bönderna odlar. Detta gör att adeln har god kontroll över att få producerat vad
de vill ha eller behöver. Dock har det gjort att ekonomin har stagnerat, inget
som adeln inte ser något behov av kommer att produceras. Kunskaper har ofta
svårt att sprida sig då adeln ogärna ser att andra klaner får ta del av deras hantverkares
kunskaper.

## **Religion**

Tron är genomgåendet
viktigt för alla i Ruthania, inte bara de att tzaren baseras sin makt på tron
eller prästerskapets betydelse som domare eller för den delen adeln som ättlinagr
till profeterna. Tron utgör det viktigaste stödet och trösten i Ruthaniers liv,
att be och offra blod till gudarna är något alla gör dagligen. Tron utgör också
en viktig del för Ruthaniers självbild, de är det utvald folket som bär
världens räddning och överlevnad på sina axlar. Skulle Ruthania falle kommer
världen att gå under enligt ruthanierna.

I Ruthania
är det främst fyra gudar som tillbes varav den viktigaste är blodsjugfrun som sägs leva i Ruthaniernas blod. De var hon som valde Rutharierna
och välsignade världen hon skapade även Nattens drottning och ljusets dotter.
Varje gång man söker vägledning, frälsning eller hopp så ber man och offrar
till henne. Nattens drottning vänder man sig till om man söker mörker, rättvisa
eller hämnd medan hennes syster ljusets dotter om man söker ljus, försoning eller
förlåtelse. Den sista guden, den vita draken, är ingen man direkt ber till utan
den vita draken anses leva i tzaren själv. Därifrån kan han bäst skydda sin platoniska
älskarinna, blodsjungfrun. Amuletter med den vita draken är dock vanliga som
små skyddssymboler i Ruthania.

De sägs eller påstås med att kraften från blods jungfrun får adeln i
Ruthania att leva längre än vad någon människa borde. Det ska också vara samma
kraft som prästerna använder när de använder sin blodsmagi, en uråldrig form av
vildmagi, till att tämja blodet, köttet elelr andarnas vilja efter sin egna

## **Kultur**

### ***konst***

Med ett kargt och hårt land som Ruthania är de få som har råd med konst och
det är svårt att tänka sig när de skulle ha tid för det med men den smyger in
överallt ofta med religiösa motiv. Det finns tre ting som alla ruthanier
strävar att åtminstone ha och de är ett lapptäcke, en ikonmålning och en
broderad tygtapet. Dessa tre ting markerar alla de tre viktigaste händelserna i
en ruthaniers liv och vårdas med omsorg. Lapptäcket är vackert mönstrade tyg
där geometriska symboler skapar motiv som blodjungfruns hopp eller vita drakens
beskyddande eld. Lapptäcket broderas ofta av bruden och ses som en markering
att brudparet nu ses som vuxna. Ikonmålningen ges när ett gift par får sitt
första barn och föreställer en gud eller ett helgon som anses bringa lycka åt
familjen. Den sista delen är den broderade tygtapeten som ges när ett hushålls
äldsta barn gifter sig och berättar ofta familjens historia. Ofta stannar dessa
ting i samma hus som de gavs till och ett hushåll som varat flera generationer
har en rik historia att berätta.

Mer bemedlade familjer, i synnerhet adeln, kostar däremot gärna på sig att
skaffa flera av dessa ting under hela sitt liv. De låter gärna hela vägar kläs
med tygtapeter som berättar flera viktiga hädelser i deras egna liv och även tygtapeter
med religiösa berättelser är vanliga.

Sniderier
är också vanligt förekommande, när tiden finns över förvandlas de horn och ben
från de många jaktbyten till små snidade föremål. Ofta till små amuletter eller
till små statyer. Statyerna föreställer ofta djur, människor eller gudar från religiösa
berättelser ur ruthaniernas mytiska historia

### ***Nöjen***

I Ruthania arbetar folket ofta hårt då tron kräver de och har sällan tid för nöjen eller att tid att roa sig. När det får tid för det om kvällar eller under de långa kalla vintrarna
då man ägnar större delen tiden inomhus. Då berättar de sina historier om sitt mytiska
arv och sjunger sina sånger om hjältars stordåd. De flesta andra nöjen för den
vanliga ruthanien är kopplade till religiösa högtider då man genomför stora offerfester.
Ofta träffas olika byar för att hålla skådespel för varandra och tävla med
varandra i bågskytte och hästkapplöpning. Dessa offerfester hålls för att
välkomna solen vid midvinter, våren, när sådden är avklarad och när skörden är bärgad.

Adeln däremot ägnar ofta
mycket tid åt stora gästabud, dessa gästabud fyller en viktig funktion inte
bara som nöjen utan också för att vårda politiska allianser mellan klaner. De
ägnar också mycket av sin tid åt friidrott, brottning, bågskytte, jakt och
ridning. Alla dessa saker kanske ser ut som rena nöjen men de är alla en viktig
del av deras träning till att bli soldater med. För de vet alla att en dag
kommer de rida i täten i en kavalleriattack för gudarnas skull i de eviga religiösa
krigen mot hedningarna.