Червона рута 1989

## **Виникнення ідеї:**

27 грудня 1987 року у газеті «Молодь України» з'явилася стаття Івана Лепші «То є чистая вода…». У ній журналіст аналізував той факт, що окремих авторів пісень, які з часом навіть стають народними, поблажливо називають аматорами. І зауважив, що саме так трапилося з Володимиром Івасюком. Його називали аматором, бо він не був членом Спілки композиторів СРСР. Далі Іван Лепша вніс пропозицію проводити щорічний конкурс-фестиваль «Червона рута», на якому звучали б у виконанні професійних ВІА та солістів естради нові твори як композиторів-професіоналів, так і композиторів-аматорів. За задумом Івана Лепші у рамках конкурсу-фестивалю «Червона рута», присвяченому Володимиру Івасюку, могла б відбуватися творча співпраця професіоналів з аматорами.

Після публікації цієї статті до редакції газети «Молодь України» почало надходити багато листів, у котрих люди палко підтримували таку ідею. Ідею створення фестивалю, присвяченого видатному буковинцеві, підтримали багато відомих митців — Станіслав Тельнюк, Дмитро Гнатюк, Василь Зінкевич, Дмитро Павличко, Ніна Матвієнко.

Згодом цю ідею своїм конкретним рішенням підтримав і легалізував ЦК ЛКСМУ.

У 1988 році музиканти Тарас Мельник, Кирило Стеценко, Анатолій Калениченко та поет Іван Малкович розробили концепцію фестивалю.

На першому фестивалі «Червона рута» у Чернівцях Іван Лепша був почесним гостем.

## **Протиріччя:**

З самого початку було дві точки зору на те, де проводити фестиваль.

У газеті «Родослав» в одній зі статей Іван Лепша пише: «Квітка червона рута росте й розцвітає лише у певному природному середовищі: перенеси її з гірської кручі у степ — і вона згине. Запоріжжя те підтвердило (йдеться про „Червону руту–2“ — авт.). Місто могло спричинити загибель ніжної квітки. Ні, „Червона рута“ має постійно прописатися у Чернівцях, у краї, що виколисав талант Володимира Івасюка, чия незбагненна пісня дала ім'я цьому всеукраїнському явищу». Проте пізніше він змінив свою точку зору: «Так, я багато писав про те, що „Червона рута“ має проводитися на Буковині. Але коли мені пояснили, що фестиваль переслідує і культурно-просвітницькі мотиви, то я й погодився, що він має відбуватися і у найбільш зрусифікованих містах України…»

Автор сценарію чернівецького фестивалю «Червона рута-1989» поетеса Софія Майданська говорить, що свого часу вона й сама висловилювася за те, щоб фестиваль відбувався у різних містах України. Але наразі вважає, що насправді чернівецьку «Руту» не повторити ніколи.

Михайло Івасюк, батько Володимира Івасюка вважає, що народжений у Чернівцях фестиваль потрібно і виплекати у Чернівцях, створити міцну традицію і звідси показувати його світові. Пересувний характер фестивалю може принести шкоду, оскільки для утвердження мистецького явища потрібна статичність. Практика світових фестивалів свідчить, що люди оберігають подібні пісенні змагання від розосередження.

А Оксана Івасюк, сестра Володимира Івасюка, у 2002 році зауважує: «Я, звичайно, за те, щоб „Червона рута“ проходила у Чернівцях. Що дивує у фестивалі, так це його непослідовність. Адже на сьогодні залишилася лише назва „Червона рута“ — єдине, що пов'язує фестиваль з Івасюком…»

## **Підготовка та організація:**

Значну роль в організації фестивалю зіграло «СП Кобза (Україна-Канада)». У квітні 1989 головний директор Кобзи — Олег Репецький пропонував організовувати фестиваль разом з Міністерством культури та комсомолом. Однак ні комсомол ні Міністерство культури не змогли знайти коштів для оплати звукового обладнення для фестивалю. Комітет з підготовки фестивалю очолив працівник фірми СП Кобза Тарас Мельник.

## **Лауреати:**

* Тарас Курчик, Дрогобич
* Андрій Миколайчук, Умань
* Едуард Драч
* Воплі Відоплясова, Київ
* Олександр Тищенко («Зимовий сад»), Київ
* Сестричка Віка, Філадельфія (США)
* Брати Гадюкіни, Львів
* Кому Вниз, Київ
* Марія Бурмака, Харків
* Гурт «Заграва», Коломия