Ateismul și omorul în masă

***Pagină în curs de dezvoltare***

În legătură cu **ateismul și omorul în masă**, apologetul creștin Gregory Koukl a scris cu privire la aserțiunea „că religia a cauzat celei mai multe omoruri și vărsări de sânge din lume. Sunt oameni care fac acuzații și aserțiuni care sunt practic false. Aceasta este una dintre ele.”
Koukl detaliază numărul oamenilor uciși în diferite evenimente ce au implicat teismul și le compară cu mult mai mulții zeci de milioane de oameni uciși sub regimurile comuniste atee, în care ateismul militant a servit ca doctrină oficială a statului. Vedeți de asemenea: Ateism și comunism

Regimurile comuniste au ucis 60 de milioane de oameni în secolul 20 prin genocid, potrivit *Le Monde*, mai mult decât 100 de milioane de oameni potrivit lucrării *Cartea neagră a comunismului* (Courtois, Stéphane, et al., 1997). și potrivit lui Cleon Skousen care a scris despre asta în cartea sa bine vândută *Comunistul dezgolit*.

Se estimează că în cei o sută de ani trecuți, guvernele aflate sub stindardul comunismului ateu au cauzat moartea a undeva între 40,472,000 și 259,432,000 de vieți omenești. Dr. R. J. Rummel, professor emerit de științe politice la Universitatea din Hawaii, este intelectualul care a folosit pentru prima dată termenul „democid” (moarte provocată de guvern). Potrivit estimării Dr. R. J. Rummel legată de pierderea vieții în timpul comunismului, că comunismul a cauzat moartea a aproximativ 110,286,000 de oameni între 1917 și 1987.

Teroarea iacobină a Revoluției Franceze a format un stat care a fost anti-romano-catolic/creștin în natura sa  (deismul anticlerical și ateismul anti-religios din timpul iluminismului au jucat un rol seminificativ în Revoluția Franceză), a cărei ideologie oficială a fost cultul rațiunii; în această perioadă, mii de credincioși au fost reprimați și executați cu ghilotina.
Deși comunismul este unul dintre cele mai bine cunoscute cazuri de legături atee care au dus la crime în masă, Revoluția Franceză și ulteriorul Regim al Terorii, au inspirat lucrările lui Diderot, Voltaire, Sade și Rousseau, și au reușit să comită persecuții și exterminări similare ale oamenilor religioși și să promoveze secularismul și ateismul militant. Cifrele oficiale spun că 300,000 de francezi au murit în timpul Regimului Terorii a lui Robespierre, dintre care 297,000 făceau parte din clasa de mijloc sau clasa inferioară. Din toți cei uciși cu ghilotina, doar 8% au făcut parte din clasa aristocratică, iar peste 30% din clasa țărănească.

Unul dintre cele mai bine cunoscute cazuri de omoruri în masă din timpul Revoluției Franceze a fost genocidul de la Vendée. Potrivit unor estimări, Robespierre și iacobinii au planificat masacrul a peste 15,000,000 de francezi, iar Robespierre a intenționat să comită genocid împotriva regiunii Asalcia din Franța din cauza populației ei germanofone. Pe lângă ghilotină, Revoluția Franceză a dus de asemenea la alte tipuri de morți, inclusiv călcarea copiilor de către cai, arderea oamenilor cuptoare, „căsătoriile republicane” (care au implicat dezgolirea oamenilor, încercându-se a-i întregistra într-o manieră sugestivă, iar apoi erau puțși în apă pentru a fi înecați. La eveniment, unde nu erau suficienți oameni de sexe diferite, s-a recurs de asemenea la „legarea nodului” într-o manieră homosexuală), tăierea fetelor recent violate în jumătate erau legate de un copac, zdrobirea femeilor însărcinate sub fermentătorul de vin, tăierea femeilor însărcinate și folosirea baionetelor pentru înjunghierea copilului înainte de a lăsa femeia să moară, aruncarea bebelușilor de la balcon cu baionetele și folosirea armelor automate pentru a se asigura de moartea oamenilor.

Acțiunile menționate anterior din timpul Revoluției Franceze, în special Regimul Terorii din 1793, îl vor inspira de asemenea pe Karl Marx și Manifestul său Comunist. Marx i-a comunicat lui Frederick Engels în corespondența dintre cei doi: „Există doar o singură cale de a scurta, simplifica și concentra tronurile sângeroase ale morții ale vechii societăți și junghiurile noi sângeroase ale noii terori revoluționare. . . . [...] În momentul în care suntem la putere, vom fi obligați să reconstituim anul 1793. [...] Suntem fără milă și cerem să nu fie nici o milă de la voi. Când timpul nostru va veni, nu vom acoperi terorismul cu fraze ipocrite. . . Răzbunarea oamenilor va izbuncni cu o asemenea ferocitate că nici măcar anul 1793 nu ne dă posibilitatea să o înțelegem...”

Koukl a recapitulat afirmând:

„Este adevărat că este posibil ca religia să poată produce rău, și în general când privim mai de aproape detaliile, ea produce răul deoarece oameni individuali trăiesc de fapt într-o respingere a regulilor creștinismului și o respingere a Dumnezeului despre care se presupune că-l urmează. Așadar, aceasta poate avea loc, dar faptul istoric este că respingerea directă a lui Dumnezeu și instituționalizarea ateismului în realitate produc răul la nivele incredibile. Vorbim despre zece milioane de oameni, ca rezultat al respingerii lui Dumnezeu.”

Câștigătorului Premiului Nobel, Aleksandr Soljenițîn, i s-a cerut să explice marile tragedii care au avut loc sub regimul comunist brutal sub care el și alți con-cetățeni de-ai săi au suferit.

Aleksandr Soljenițîn a oferit următoarea explicație:

„Acum mai mult de jumătate de secol, când eram încă copil, îmi amintesc că am auzit mai mulți oameni în vârstă oferind următoarea explicație pentru marile dezastre care au căzut peste Rusia: 'Oamenii l-au uitat pe Dumnezeu; iată de ce toate acestea s-au întâmplat.'
De atunci, am petrecut aproape 50 de ani lucrând la istoria revoluției noastre; am citit sute de cărți, am colectat sute de mărturii personale și am contribuit deja cu opt volume făcute prin propriul meu efort de înlăturare a molozului pus de acea răsturnare. Dar dacă mi s-ar cere astăzi să formulez cât mai concis posibil principala cauză a revoluției dezastruoase care a înghițit 60 de milioane de oameni, nu aș putea să o fac mai precis, decât repetând: 'Oamenii l-au uitat pe Dumnezeu; iată de ce toate acestea s-au întâmplat.' ”

## Note

1. ↑ 1,0 1,1 1,2 Koukl, Gregory (February 20, 2013). "The real murderers: atheism or Christianity?" Stand to Reason. Recuperat pe 19 iulie 2014.
2. ↑ Wolfe, Claire (2000). „Review of *The Black Book of Communism: Crimes, Terror, Repression* de Stéphane Courtois et al., trans. by Jonathan Murphy and Mark Kramer”. Jews for the Preservation of Firearms Ownership website. Retrieved from October 23, 2007 archive at Internet Archive on May 21, 2015.
 "China: 65 de milioane de morți; URSS: 20 milioane de morți; Coreea de Nord: 2 milioane de morți; Cambodia: 2 milioane de morți; Africa: 1.7 milioane de morți; Afghanistan: 1.5 milioane de morți; Vietnam: 1 milion de morți; Europa de Est: 1 milion de morți; America Latină: 150,000 de morți; mișcările și partidele comuniste care nu s-au aflat la putere: în jur de 10,000 de morți. „Aproape 100 de milioane de morți, necauzate de război, ci de măcel civil. Morțile din gulaguri și lagărele de concentrare. Morți de pe urma împușcăturilor în cap. Mai mult decât toate, morțile de pe urma foametei - rezultat al foametei planificate, apărută ca pedeapsă pentru dușmanii interni (precum în URSS-ul lui Stalin), sau consecință neintenționată a politicii centrale [în alte părți].”
3. ↑ Available at:

	* Courtois, Stéphane, et al. (1999). *The Black Book of Communism: Crimes, Terror, Repression*, trans. by Jonathan Murphy and Mark Kramer (Cambridge, MA: Harvard University Press). Book archived at Internet Archive. Accessed December 3, 2014.
	* Courtois, Stéphane, et al. (1999). *The Black Book of Communism: Crimes, Terror, Repression*, trans. by Jonathan Murphy and Mark Kramer (Cambridge, MA: Harvard University Press). Amazon.com book page. Retrieved on May 22, 2015.
4. ↑ Father of anti-Communist conservative libertarian survivalist author Joel Skousen.
5. ↑ În iulie 2014, chirurgul și comentatorul politic de seamă afro-american, Dr. Ben Carson, a apărut la Fox News și a spus, „*Comunistul dezgolit* expune întreaga agendă progresistă.”
6. ↑ Referințe multiple:

	* The Black Book of Communism The Human cost of Communism - 100 Million, IndyMedia, April 4. 2004, Retrieved 5/23/2015
	* "*The Black Book of Communism*". Harvard University, Faculty of Arts and Sciences website: Cold War Studies. Retrieved July 19, 2014.
	* Rummel, R. J. (November 1993). "How many did communist regimes murder?" University of Hawaii website; Freedom, Democracy, Peace; Power, Democide, and War. Retrieved July 19, 2014.
	* White, Matthew (February 2011). "Source list and detailed death tolls for the primary megadeaths of the twentieth century". Necrometrics. Retrieved July 19, 2014.
	* Higgins, David (June 22, 2007). "Memory and ideology: Washington's newest statue is the Victims Of Communism Memorial". Sarasota Magazine website. Retrieved from October 8, 2007 archive at Internet Archive on May 22, 2015.
	* Radosh, Ronald (February 2000). "*The Black Book of Communism: Crimes, Terror, Repression*". First Things [journal] website. Retrieved July 19, 2014.
7. ↑ Rummel, R. J. (November 1993). "How many did communist regimes murder?" University of Hawaii website; Freedom, Democracy, Peace; Power, Democide, and War. Recuperat pe 19 iulie 2014.

	* Tallet, Frank Religion, Society and Politics in France Since 1789, pp. 1-17 1991 Continuum International Publishing
	* SPIELVOGEL, Jackson Western Civilization: Combined Volume p. 549, 2005,Thomson Wadsworth
	* Latreille, A. FRENCH REVOLUTION, New Catholic Encyclopedia v. 5, pp. 972–973 (Second Ed. 2002 Thompson/Gale) ISBN 0-7876-4004-2
9. ↑ War, Terror and Resistence
10. ↑ *Forging Freedom: The Life of Cerf Berr of M Delsheim* by Margaret R. O'Leary, iUniverse (June 1, 2012), pages 1-2
11. ↑ Referințe multiple:

	* James Adair (2007). **Christianity: The eBook**. JBE Online Books, 461. Retrieved on 18 iulie 2014. “Deși Constituția civilă cerea libertate religioasă, care a fost extinsă asupre iudeilor, după cum a fost acordată, teoretic, și creștinilor, mulți revoluționari au făcut presiuni pentru stabilirea unei noi religii de stat, fie cultul rațiunii (ateii), fie cultul ființei supreme (deiștii). Schimbările de calendar au eliminat referințele la sărbătorile creștine, și chiar vechea săpătâmână de șapte zile și o listă a sfinților recunoscuți oficial a început să includă gânditori faimoși precum Socrate, Iisus, Marcus Aurelius și Jean-Jacques Rousseau. O perioadă de persecuție politică, adesea cu nuanțe religioase, s-a dezlănțuit, fiind cunoscută ca Teroarea. Mii de oameni au fost executați cu ghilotina, inclusiv mulți dintre primii lideri ai Revoluției Franceze.”
	* William Belsham (1801). **Memoirs of the Reign of George III. to the Session of Parliament ending A.D. 1793*, Volume 5*. G.G. & J. Robinson, 105–6. Retrieved on 18 iulie 2014. “Făcând aluzie la afacerile monstruoase din această perioadă de rău augur, s-a observat în mod elocvent și energic, că regimul ateu din Franța a adus regimul teorii. În nebunia deplină a înaintării lor, la apogeul ororilor lor, au închis bisericile lui Dumnezeu, au abolit cultul Lui și au proclamat moartea drept somn etern:—în centrul centrului creștinătății, Revelația a suferit o eclipsă toatlă, pe când ateismul, efectuând pe un teatrul întunecat drama sa bizară și înspăimântătoare, a amestecat elementele superioare ale societății, amestecând fiecare vârstă, rang și sex, în proscriere și masacru nediscriminatoriu, și a zguduit toată Europa de la centru, iar din amintirea nepieritoare a acestor evenimente pot învăța ultimele generații de oameni să considere religia drept un stâlp al societății, părintele ordinii sociale și paza națiunilor.'
	„Este minunat că, în mijlocul ororilor acestei perioade sumbre, în timp ce 'dansul morții al revoluției democratice' era încă o mișcare rapidă, printre plânsetele nenorocirilor și lacrimile de disperare, 'masacarada, cântecul, scena teatrală, râsul bufonului, s-au desfășurat la fel de regulat ca în ora veslă a păcii festive.'”
	* William Kilpatrick (2012). **Christianity, Islam, and Atheism: The Struggle for the Soul of the West**. Ignatius Press, 57. Retrieved on 18 iulie 2014. “De fapt, este util să gândim în termeni de două iluminisme: iluminismul care s-a separat de Dumnezeu. Primul a dus la Revoluția Americană, Declarația de Independență, abolirea sclaviei, mișcarea drepturilor omului. Ultimul a condus la Revoluția Franceză, Regimul Terorii, reprimarea bisericii de către stat și filosofiile fără de Dumnezeu ale lui Marx și Nietzsche și vlăstarele lor—național-socialismul și comunismul. Mai recent, abandonarea lui Dumnezeu a dus la un regim al relativismului cultural care privește drepturile drept construcții arbitrare.
	„Aceasta este a doua tradiție iluministă la care s-a referit cardinalul Ratzinger când a scris, 'Desprinderea radicală a filosofiei iluministe de rădăcinile ei o conduce în cele din urmă la dispensarea de om.' Practic, această tranziție a avut loc nu 'la urmă', dar aproape imediat. Primul exemplu a avut loc când cultul iluminist al 'libertății' și 'rațiunii' abstracte a degenerat rapid în crime în masă comise antireligiosul Regim al Terorii din Franța. 'Libertate, ce crime au fost comise în numele tău', a spus Madam Rolande ce a stat cu fața spre Statuia Libertății, între mișcările din Place de la Revolution, înainte de a fi ucisă cu ghilotina. Ea a fost una dintre primele victime ale sistemelor seculare bazate pe noțiunile dezrădăcinate de 'libertate', 'egalitate' și 'rațiune'.
	„După cum mulți istorici au arătat, regimurile atee ale timpurilor moderne sunt vinovate de mult mai multe crime decât regimurile care au comis crime în numele religiei. Singure guvernele comuniste sunt vinovate de mai mult de o sută de miliaone de omoruri, cele mai multe împotriva propriului popor.”
12. ↑ 12,0 12,1 McIlheny, William H. (12 iunie 2009). "A primer on the Illuminati". The New American website. Recuperat pe 22 mai 2015.
13. ↑ 13,0 13,1 13,2 von Kuehnelt-Leddihn, Erik (octombrie 1989). "Operation Parricide: Sade, Robespierre & the French Revolution". *Fidelity* magazine. Recuperat de la website-ul Culture Wars pe 22 mai 2015.
14. ↑ Socialism Sucks community (30 aprilie 2014)."Marxism in America". Facebook website. Recuperat pe 22 mai 2015.
15. ↑ Humber, Paul G. (octombrie 1987). "Stalin's brutal faith". *Acts and Facts*, vol. 16, no. 10. Recuperat de la website-ul Institute for Creation Research pe 22 mai 2015.