Fabrice Poslain

**Fabrice Joseph-Ignace Poslain** var en zarsk adelsmann og uekte fetter av Gérard Lévêque, og dermed filleonkelen til sin hustru Catherine Lévêque. Han fikk ingen barn med konen Catherine, men ble stefaren til hennes fire barn fra hennes første ekteskap med Christophe Foary.

Han var en kjent forfatter og filosof, og var mer åpen for å endre samfunnet enn hans egne standsfeller. Som bastard, ville Fabrice aldri oppnå en ordentlig anerkjenning noensteder – adelig eller tredjestandsborger. Han var likevel født inn i en familie som tok ham til seg, og han benyttet seg av gavene og mulighetene han ble forært. Hans eneste kjente litterære verk er *Bastardenes ridder*, som i stor grad skulle gi tankene hans liv og få dem på papir. Boken ble oppbevart hos Poslain-familien fram til borgen brant ned, hvor den forsvant sammen med bygningen.

Under samlingen av Tussarix, ble han innrullert i dronningens hær, og tjente under grev Renadière og hans slag. Det var ondt blod mellom de to mennene, og han røk ofte i tottene på den stormannsgale greven. Dette gjorde at han på et tidspunkt brøt med hæren og samlet en gruppe menn og kvinner som tjente som Fabrice' leiesoldater. Han gjorde seg ikke til fiende med dronning Adélaïde, men kjempet ofte slag som ville bragt hæren hennes ære i bytte mot store dødsfall. Fabrice tok dette for et bytte: leiesoldatene handlet direkte, mens de rutinerte troppene handlet under ordre fra en gjerne lite passende adelsperson.

Det var nettopp denne arrigheten og rebelske naturen som gjorde ham til en så usikker brikke da Lévêque-familien måtte sikre baroniet Foary. Tross provokasjonene han hadde vist under krigen, kunne ikke Adélaïde gjøre annet enn å sette ham i setet som baron: han kunne kanskje få det på fote igjen etter konflikten mot keiser Paul. Hans død satte imidlertid en stopper for det, men de få årene han var med sin hustrus barn, satte han tanker i hodene deres som fikk dem til å videreføre tankesettet hans om nestekjærlighet og varme for de mindre heldig stilte borgerne i samfunnet.

## ***Biografi***

### **Temming**

* Natur

Som en adelsmann hadde Fabrice like rettigheter som andre: å bruke dem slik det passet, så lenge det ikke gikk imot autoritetene. Som en bastard hadde han likevel ikke krav på å utvinne kreftene sine, og det var først i tiden hans som munk hos Gaia at han framprovoserte og utnyttet dem. Som en zarsk leiehærfører fikk han lært å bruke kreftene sine i krigføring. Da han ble baron, hadde han fått beskjed om å få Foary til å blomstre ved hjelp av alle nødvendige midler.

### **Tidlig liv**

Født som bastarden av Florian Poslain og grevinnens kammerpike – og dermed halvbroren til bortimot fire andre søsken – var Fabrice avskydd fra fødselen av husets frue. Fabrice' mor mistet jobben og vist bort etter hun fødte Fabrice, hvilket gjorde at hans far måtte inneha begge rollene av en forelder – ettersom grevinnen ikke ville ha noe å gjøre med ham.

Fabrice var imidlertid elsket av sin far, som foretrakk ham framfor sine egne barn med grevinnen. Han ble oppdratt sammen med halvsøsknene i sin barndom, men ble alltid minnet på at han ikke tilhørte dem av grevinnen og søsknene – som konstant ble minnet på det av grevinnen. Florian var begrenset så mye som mulig å se ham, på ordre av grevinnen, men tok seg sine friheter hele tiden. Dette gjorde han blant annet ved å ta med seg Fabrice på hesteryggen og oppleve naturen i Chênes.

Da han begynte å nærme seg tenårene, begynte forholdet mellom ham og halvsøsknene å mykne: de lyttet ikke lengre til moren, og han begynte å tilbringe mye tid med havlsøsteren Anastasie. Det var her han begynte å kle seg opp for hennes portrettmaling. Ettersom hun ikke hadde flere søstre – og gjerne hadde et horn i siden til ham fordi han var bastard – kledde hun ham opp som kvinne flere ganger for å prøve seg på å male kvinner. Han fant ofte disse seansene pinlige i første omgang, men han kom til slutt fram til at det var befriende på et vis, at han følte seg ekte og hel. Atferden gikk ikke umerket av grevinnen; på hennes ordre, ble Fabrice sendt bort for å tjene den lokale militsen.

## ***Trivia***

1. *Fabrice* er den franske formen a det romerske familienavne *Fabricius*, som var avledet av det latinske *faber* "håndverker".
2. *Joseph* er den franske formen av *Josef*, er et mannsnavn som er avledet av det hebraiske *Jōsēph*, "Herren skal forøke".
3. *Ignace* er den franske formen av det senromerske *Ignasius*, en alterert form av *Egnasius*; det ble endret til å passe bedre med det latinske *ignis* "ild".
4. *Poslain* er adaptert av uttalen på det franske *Paulette*, som betyr "liten" eller "ydmyk" på latin.
5. Fabrice var transperson som ikke hadde muligheten til å gå gjennom en operasjon for å endre kjønnet sitt, men var for redd å kle seg i kvinneklær til å stå fram som det.