מדריך לכהן

## המדריך לכהן

ואן הסה נוצרה בהשראת העמים הגרמאנים וההיסטוריה שלהם. זוהי אומה פיאודלית, שאנשיה ידועים כתחרותיים ומתנשאים. ואן הסה היא האומה הפורייה ביותר, והמזון שהיא מייצאת מאכיל את ממלכות האדם והשייף. באופן כללי הואן הסים מאמינים בתחרות ובמריטוקרטיה ברמה מסוימת. בעוד שפשוטי העם לא חולקים שוויון זכויות עם האצילים, האצילים ינסו לאסוף אצלם את בעלי המלאכה, היועצים והאמנים המוצלחים ביותר, פשוטי עם או אצילים, כך שגם פשוטי עם יכולים להגיע למעמד גבוה יחסית.

ואן הסה מחולקת בין הצפון ההסי והדרום הואני. הדרום הואני כולל את רוב השדות הפוריים וקרוב יותר לדוכסויות נורמנד ואליזן. בעקבות יחסי הסחר הנרחבים התרבות הואנית יותר קרובה לתרבויות של שאר יבשת אורוק, הם מאמצים יותר את הרעיונות של שוויון מגדרי ולפעמים גם את הדתות של שאר היבשת, כמו דת הטיטאן ודת אלזנה. הצפון ההסי הקר כולל את היערות והמכרות של ואן הסה, ואת מה שהיה הגבול עם האלפים האפלים, שנכחדו לאחרונה. ההסים נוטים להיות יותר קרים ונוקשים ורוב הכוח הצבאי של ואן הסה מרוכז בצפון. ההסים נוטים להיות יותר קנאים לדת השבעה ולפעמים להחזיק דעות לא פופולריות כמו עליונות הגברים, רצון להחזיר את מוסד העבדות ולבטל את חופש הדת.

### היסטוריה קצרה

דוכסות ואן הסה נוצרה לפני כ-150 שנה בעקבות נישואין של שליטי הרוזנויות ואן והסה, והייתה חלק ממלכה גדולה יותר בשם אורוק. לפני 65 שנה עלתה לשלטון אנה ואן הסה. עליית אישה לשלטון היוותה תקדים בדוכסות ובממלכת אורוק בכלל. עם עלייתה לשלטון היא פיזרה את הדיאט (מועצת רוזנים המייעצת לדוכס), ביטלה את מוסד העבדות, הסדירה את זכויות הנשים כשוות לזכויות הגברים והנהיגה חופש דת בדוכסות. רוב הרוזנויות הואניות השתייכו למחנה ה"מתקדם", שתמך בשינויים, בעוד שרוב הרוזנויות ההסיות השתייכו למחנה ה"שמרן" שהתנגד להן.

בנה האמצעי של אנה, מילואת', ירש אותה. הוא שלט במשך שלוש עשרה שנים ואז נרצח, אותו ירשה ביתו האמצעית, לואלה, בהיותה בת 16. כעבור שנתיים, בחג השוויון (משחק ליברה 1) לואלה הורעלה בחתונתה שבלייבון. כוהנת של ראדליב החייתה אותה, אך במקום לואלה קמה לגופה לורליי, פיראטית סוחרת מכובדת על בסיס ימי מהאגדות הואן הסיות. באותו חג החליטו אצילי דוכסות ואן הסה יחד עם שתי דוכסויות נוספות (טאנדרול ואדאמן) על פירוק ממלכת אורוק ועל כינון ברית משולשת ביניהן.

בשל אי כשירותה למלא את תפקיד הדוכסית, אחותה הצעירה של לואלה, קסנדרה, ירשה את הכתר הואן הסי. בשל גילה הצעיר, ריצ'ארד פון-האגן הוכרז כעוצר. שינויים אלו גרמו לאי שקט מסוים בשנה העוקבת, שנרגע כמה חודשים אחרי שקסנדרה חזרה לדוכסות. לפני שנתיים וחצי, הברית המשולשת הכריזה מלחמה על דוכסות אחרת - אליזן. המלחמה הייתה קשה ועקובה מדם. באותו הזמן קסנדרה ו-ואנס, דוכס אדאמן, נישאו.

בחג השוויון לפני שנתיים בלייבון אוחו נשמותיהן של לואלה ולורליי, מה שגרם לערעור שלטונה של קסנדרה. שני אצילים ואן הסים ממוצא לייבוני ניסו להקים מרד בשביל לסיים את המלחמה באליזן, אך נכשלו ונענשו. על מנת לרצות את האצילים, קסנדרה החליטה להקים מחדש את הדיאט ולהעביר את הכתר לדודתה מצד אביה, הנרייטה, שהתחנתה עם ריצ'רד. המלחמה באליזן נגמרה כאשר מחציתה הצפונית חולקה בין הברית המשולשת, והמחצית הדרומית סופחה לנורמנד, בת הברית של אליזן,10,000 חיילים ואן הסים נהרגו ושדות ואן הסים נשרפו בפעולות תגמול.

ואן הסה שלחה בחג השוויון האחרון משלחת מכובדת. השבעה הוכיחו עצמם כשריפאו את דוכס אדמאן מקללת האליזנים, והדוכסות חוזרה בידי ממלכות אחרות לעסקים השונים. הדוכסית לשעבר קסנדרה נרצחה על ידי פושע אליזני נאלח ומותה היה כואב מאוד. בפגישת הדיאט האחרונה, הוחלט על פרישה מהברית המשולשת. ביום מפנה הקיץ הכריזה הנרייטה על עצמה כמלכה ועל הדוכסות - כממלכה.

### דת השבעה

זוהי הדת העיקרית בואן הסה. שבעת אלי היצירה מצפים מהאדם לפעול לפי חוקי המסורת, ועל פי ההרמוניה האלוהית. על האדם לפעול במצויינות, ולכבד את הסדר שלפיו מאורגנת החברה. בואן הסה אמנם יש חופש דת,  אך רוב תושבי הדוכסות ממשיכים להאמין בשבעה. לכהני כל הדתות יש זכויות וכוח פוליטי שנופלים רק מאלה של האצילים.

האלים להם סוגדים בני דת השבעה הם ואלרון, השבעה והעתיקים. ואלרון הוא העיקרון ההרמוני האוניברסלי, שיצר את העולם. השבעה והעתיקים, להם מתבצעת רוב הסגידה בפועל, הם אספקטים שלו. השבעה, המהווים את מרכז הדת, הם האספקט הצורני של ואלרון, ואילו העתיקים מהווים את האספקט החומרי.

השבעה הם בעלי היכולת לשנות ולתת צורה, ואילו העתיקים שומרים ומחזקים את הקיים. העתיקים מהווים את כוחו של ואלרון בפני עצמו, ואילו השבעה הם ייצוגים צורניים של ישותו.
על כן השבעה מצויים בכל מקום כמהותם של הדברים, וכאשר הדברים מתרחשים על פי ההרמוניה של השבעה, הם פועלים בשלמות. כל אחד מהשבעה מקושר הן לצורת חיים והן לתכונה נעלה של בני האדם, שעליהם לממש בחייהם. רק השבעה יחד, בחברה וברוח האדם, יכולים להוביל לחברה תקינה ומשגשגת.

השבעה הם:

ארינית', שמייצגת את החקלאות והשלטון. היא מקושרת לכבוד וחמלה, וידועה כמעניקת המתנות.

ראדליב, שמייצג את החוק. הוא מקושר לצדק ושיקול דעת, וידוע כחורץ המשפט.

גלולי, שמייצג את המזל וההצלחה. הוא מקושר לעורמה והתכנון, וידוע כמפליא במלאכה.

קריג, שמייצג את הלחימה. הוא מקושר לאומץ ולהקרב, וידוע כמגן והמתקיף.

וואנש, המייצגת את האהבה. היא מקושרת לנאמנות ונחישות, וידועה כחושקת ביופי.

ואט, המייצג את התרים-אחר-מקומם. הוא מקושר ענווה והזדהות, וידוע כפותח השערים וכנוקם העוונות.

בנוסף לשבעה, להם סוגדים בכל מקום, יש לכבד את עתיקי המקום בו אתם נמצאים.

אלי דתות אחרות מפורשים בדרך כלל בעתיקים, אותם יש לכבד אך לא לסגוד להם בבלעדיות. מפלצות ושדים הם חלק מושחט מהיצירה, הניתנת לתיקון.

בני אדם, ובמיוחד הכוהנים, אחראים לנהוג באחריות, כיוון שהם המוקד העיקרי של חיבור הנשמה לחומר, הצורה לתוכן- ובכך, יכולים להוביל את העולם להרמוניה או לאבדון!

סיפור היצירה:

בתחילה היו הכלום והיוצר, ישנן מגילות עתיקות המכנות אותו ואלרון, ייתכן שפירוש השם הוא יוצר בשפה נשכחת כלשהי, בכל מקרה, ואלרון שהיה האל היחיד, פעל לפי עקרונות האלוהות, והיה מעוניין להתגשם בפועל ובחומר. על מנת לעשות זאת הוא פירק את עצמו, ומזג את עצמו לעולם. מהותו היצרנית יצרה את הגבעות והעמקים, את האגמים והימים, את האש והמים, האוויר והאדמה, האור והחושך וכל אשר בעולם. לבסוף, נקוותה מהמהות שנותרה בבאר, שמקומה במקום לו אנו קוראים מערב, ממנה יצמחו השבעה (אבל זה קרה הרבה יותר מאוחר). מעצם החלוקה, היה חלק שני למהות, והוא השימור, שנכלל בכל הדברים שנוצרו, והוא התברר מהם ותפס נוכחות, ובו הייתה המהות האלוהית שהפכה לקדמונים, הם אלי הטבע הקדומים.

גרסא נוספת:

לואלרון היו שלושה אספקטים ראשוניים: יוצר, משמר, מסיים. בתחילה, פעל רצונו של המסיים להפריד את השלושה, הוא נפרד מואלרון והתקיים ככוח נפרד. השמדת החיבור הפרידה גם את היוצר מן המשמר. היוצר החל ביצירת העולם, אך היצירה הייתה כאוטית והשתנתה ללא הרף. גם המסיים גילה כי אינו יכול להיות שלם לבדו. אך את שהיה אף הכוחות לא יכלו להשיב לאחור, ולא ניתן היה לחברם לאל אחד. המשמר הוא שמצא פתרון - הם יפזרו עצמם לתוך היצירה עד שחתיכותיהם יעורבבו, ולא יהיה ניתן להפרידן עוד: המשמר חתך את אחיו ופיזר אותם בעולם ואלו נהיו לקדמונים שהווים את גופו והוויתו התכנית של ואלרון, וקיבלו את כוח השימור. לבסוף המשמר בכה ומבכיו נוצרו מי-הכוח. הוא הכניס את ליבותיהם ונשמותיהם של המסיים והיוצר פנימה, ואז מזג את עצמו אל העולם. נשמתו של ואלרון, שהכילה את יכולת היצירה האינסופית ואת הסמכות לשלוט, ירדה אל האדמה במערב.

כאן מתחילים סיפורי הקדמונים. בסוף עידן הקדמונים, הם בנו שישה פסלים, אליהם הגיעו מי היצירה. הפסלים ניעורו כשבעה, וטיפות שנגעו באדמה הפכו לחיות. טיפה מושלמת הפכה ליצורים בעלי התבונה.

### האצילים

אצילים הם העילית של ואן הסה, שמגינים על פשוטי העם בחסד השבעה ומביאים שגשוג וצדק. כל אציל שייך למשפחת אצולה מסוימת, ולעיתים לכמה. בתי אצולה שבראשם עומד ברון או אציל בכיר יותר, לרוב יוסיפו לשמם את הקידומת "פון" (פון האגן, פון שטרנבורג וכו'). יש להתנהג לאצילים בכבוד, לקוד להם קידה ולכנות אותם בכינויי כבוד. ישנה מערכת שלמה של תארים וכינויי כבוד, אך לא כל הכהנים יכירו אותה על בוריה.

### פשוטי עם ואריסים

פשוטי עם הם ואן הסים ללא תארים. כל עוד פשוט עם לא עובר על חוקי הדוכסות, הוא רשאי לעשות את אשר יחפוץ. אין זה אומר שהם שווי זכויות לאצילים. אציל רשאי, לדוגמא, להכות פשוט עם אך לא להטיל בו מום, בעוד שאם פשוט עם מכה או מעליב אציל האציל רשאי להעניש אותו. פשוטי עם לא יכולים להיות בעלים של אדמות, אבל הם רשאים להיות הבעלים של בתיהם ולעבוד את האדמה שסביב בתיהם. כמו כן, הם יכולים להיות הבעלים של עסק וחלק מהאדמה שסביבו. אריסים הם ואן הסים שאינם אצילים ואינם חופשיים. הם נתיניו של אציל ספציפי, ומחויבים לעבוד את אדמותיו, להילחם במלחמותיו ולציית לחוקיו. ילדיהם ישרתו את אותו האציל.

### איך לשחק כהן ואן הסי?

תחרות בין אלים ובין דתות: כהן ואן הסי לא יפספס הזדמנות להראות שהאל שלו הוא הטוב והחזק בין השבעה ושדת השבעה היא הטובה ביותר והאלים שלה הם החזקים ביותר. בשל חופש הדת הוא יכבד את אמונתם של אחרים, אבל תמיד יטרח לציין שבסופו של  דבר הם "יראו את האור" ויעברו לסגוד לשבעה.

מסורת: הכהנים הם משומרי המסורת החשובים ביותר. מצופה מהם לעקוב אחר המנהגים באדיקות רבה, וללמד את המאמינים ואת הלא מאמינים.

טקסיות: הטקסים של הכהן, בין אם יש מאחוריהם מכניקה או רק פלאף, צריכים להיות מעניינים ומגניבים. מומלץ לעבוד על הטקסים ששחקנים אחרים מהקבוצה כתבו והעלו לתיקיית הלור ולקחת מהם השראה או אפילו להעתיק אותם לחלוטין. לא חייבים לשמור את זה לטקסים - אפשר לשלב ברכות והשתבעויות בשיחה רגילה.

לור דתי: חשוב לקרוא על הלור הדתי של האל שלך, ורצוי גם את זה של האלים האחרים. מומלץ גם להציע לור משלך.