Slované

Slované jsou nejpočetnější etnická a jazyková skupina v Evropě. Obývají zejména východní, jižní a střední Evropu. Patří mezi ně i Češi, Lužičtí Srbové, Moravané, Slováci a Rusíni.

## Původ

Při otázce původu Slovanů docházejí jazykovědci, etnologové a archeologové na částečně odlišné výsledky.

Z lingvistického hlediska se praslovanský jazyk od indoevropské jazykové rodiny odčlenil již kolem roku 1500 před naším letopočtem.

Z historického a archeologického hlediska je možné údajně bez jakýchkoliv pochybností mluvit o Slovanech až asi od roku 500 (což však neznamená, že neexistují více či méně sporné písemné odkazy a věcné poznatky z mnohem staršího období).

Otázka původu Slovanů je o dvě hlavní teorie:

a) **Migrační teorie (teorie pravlasti)** říká, že Slované přišli na své dnešní území z některé pravlasti. Podle archeologických nálezů byla na sever od Karpat, mezi Odrou, Vislou a střední Dneprem a Slované se z ní rozšířili v 5. století. Teorii původně vytvořil český etnograf Lubor Niederle (1865-1944). Tato teorie je v konečném důsledku založena na (a) zjištění polského botanika a kulturní vědce Rostafinského (1850-1928), že pravlast Slovanů muselo být území bez buku, smrku a tisu, protože ve všech slovanských jazycích jsou jména těchto stromů převzaté z cizích jazyků, (b) zjištění A. L. Pogodina (1901), že území s nejstaršími slovanskými názvy řek jsou Podolí (dnes jihoukrajinské území na Dněstru) a Volyň (mezi Bugem a Dněprem). Niederle jen k upřesnil lokalisaci této oblasti na základě výsledků archeologických výzkumů. Podle Niederleho Slované opustili toto území z důvodů změny klimatu v 2.-3. století po Kr. V Sovětském svazu se i v průběhu 2. světové války zastávala teze, že pravlast Slovanů ležela mezi Labem a Sálou - Egejským mořem - Baltským mořem - Okou a Volhou. Po intenzivních výzkumech v 50. letech však sovětští archeologové toto území zredukovali na různě definované území zhruba v dnešní Ukrajině a Polsku.

b) **Autochtonní teorie** říká, že k etnogenezi Slovanů došlo na další území východní Evropy, kde Slované sídlí i dnes. To tvrdil již ruský kronikář Nestor v 12. století. Později jeho stanovisko potvrdil významný ruský lingvista, Oleg Nikolajevič Trubačov (hlavní editor dlouhodobého projektu obřího etymologického slovníku slovanských jazyků), podle které k etnogenezi Slovanů došlo přibližně v dnešní Maďarsku a jižním Slovensku. Tento názor má nyní menšina autorů. Na Slovensku se k tomuto názoru odvážil přidat v polovině 90. let P. Mačala (Etnogeneze Slovanů v archeologii, 1995), který dokazuje, že Slovany je možné ve východní Evropě doložit už před rokem 1000 před naším letopočtem, a zároveň se opírá o archeologické prameny. Nejnovější záhorský etnologa R. Irša (Slovo Slovanoch, své démony a bohy, 2006) na základě analýzy slovanské mytologie a jazykové rozbory jména slovanských bohů a toponymických jména je považován za Slované pro autochtonní obyvatelstvo v Karpatské kotlině, v povodí Dunaje, že Slované (Sloveni) nazývá Slavom (Slovo), podle vašich božstvo "Slava" ("Slovo") a "údajné" příchod Slovanů v 5. století, podle oficiální texty vykládat pouze jako příchod východních Slovanů do střední Evropy.

Němečtí a maďarští historici udržují teorii, že Slované z etnického hlediska vznikli náhlou, "tajemnou" transformací původního obyvatelstva v 6. století v oblastech, kde žijí dnes. To se také učí studenti v těchto zemích.

## Rozdělení

Z hlediska etnické a jazykové příbuznosti se Slované dělí zhruba následovně:

	+ Bulhaři
	+ Bosňáci-muslimové
	+ Černohorci
	+ Horalové
	+ Charváti
	+ Makedonci
	+ Srbové
	+ Slovinci
	+ Češi
	+ Kašubové
	+ Lužičtí Srbové
	+ Moravané
	+ Poláci
	+ Slezané
	+ Pomořanští Slovinci
	+ Slováci
	+ Bělorusové
	+ Velkorusové
	+ Malorusové
	+ Rusíni