Čas proměny

V úvodní kapitole knihy **Na hraně temnoty** představí devatenáctiletý **Zakhar** čtenáři svůj dosavadní život ve městě **Zulsk** v **Novggorském knížectví** a vysvětlí, jak se ze **sirotčince Pramene** dostal do učení k čaroději **Azarovovi**.

**Následující řádky vyzrazují podrobný děj kapitoly**:

**Zakhar** vypráví o tom, jak prožil dětství v **sirotčinci Pramene**. Jeho otcem byl **moggulský** nájezdník, který znásilnil jeho matku **Novggorďanku**. Ta poté nechtěné dítě se smíšenou krví odložila na práh sirotčince. Chlapec vyrůstá bez rodičovské lásky a je vychováván výhradně řeholními bratry, v jejichž čele stojí otec představený **Horin**.

SPOILER: Otec **Horin** je manipulativní pedofil, který má v oblibě malé chlapce. Zejména plavovlasé, jak je řečeno v kapitole **VI. Čas vzpomínek** této knihy. Mimo to ještě prodává svěřené sirotky do nevěstinců, což je poprvé zmíněno v kapitole **IV. Čas zhnusení** této knihy.

Zakhar má drobnou postavu a jemné rysy, dlouhé tmavé vlasy, mírně zešikmené hnědé oči a divokou, vzpurnou povahu. Je krátkozraký a jeho nejsilnějším smyslem je hmat. Je také velmi zimomřivý.

SPOILER: v důsledku dlouholeté šikany a zejména díky *péči* otce Horina se ze Zakhara stal neurotický a emocionálně nestabilní jedinec. Taktéž ho lze považovat za sociopata a chladnokrevného vraha. z pohledu psychologie jsou u něj patrné projevy stockholmského syndromu, posttraumatické stresové poruchy (PTSD) a agorafobie (strach z davů a otevřených prostor).

Otec představený si Zakhara velmi oblíbil a po léta ho zahrnoval svou *přízní*. Zakhar si ještě velmi dlouho pamatuje jeho „měkký vlídný hlas a velké ruce“, které ho straší ve snech, vzpomínkách i halucinacích, které často prožívá.

SPOILER: V kapitole **VI. Čas vzpomínek** této knihy se Zakhar opětovně setká s otcem Horinem a je nucen čelit minulosti i svým emocím, které o to víc rozvíří skutečnost, že je starý opat nemocný. / V kapitole **VII. Čas loučení** této knihy poté démon **Vessago** nabídne Zakharovi kouzelnou svíci, jež zosobňuje opatův život, který by mohl snadno uhasit či otci způsobit, aby poslední dny svého života prožil ve strašlivých bolestech.

Sirotek **Seryozha** byl jedním z těch, kdo Zakhara nejčastěji a nejvíce šikanovali. Pravidelně ho bil a házel do latríny, díky čemuž Zakhar nakonec ztratil čich.

SPOILER: Zakhar Seryozhu nakonec zavraždil, přičemž si onen čin předem a důkladně naplánoval. Celá událost je podrobně popsána v kapitole **VI. Čas vzpomínek** této knihy a ve druhém díle **Cesta do neznáma** v kapitole **V. Kniha Života** se s tím dokonce „svěří“ **Danilovi**. / Ztráta čichu je v Zakharově případě spíše psychickým problémem než fyzickým. v podstatě si tento „problém“ sám vsugeroval, když se pokoušel vyrovnat s tím, že i po opakovaném umytí stále páchne. Proto mu také zůstala chuť.

S nástupem puberty o Zakhara otec představený ztratí zájem. Mladík nedokáže najít své místo ve společnosti ani ve světě celkově, neboť si vypěstoval nenávist k lidem a jejich dotekům. Začne se tudíž obracet k neživým, a zvláště pak mrtvým věcem. v zahradě sirotčince provádí svůj amatérský výzkum – rozebírá mršiny zvířat a snaží se je poté dát opětovně dohromady. Činí tak s nevídanou pečlivostí a kochá se krásou smrti.

SPOILER: Přestože je pro Zakhara ukončení několikaletého a nesmírně zvráceného vztahu s otcem představeným na jedné straně obrovským požehnáním, tak se na druhou stranu cítí i neuvěřitelně zrazený a ukřivděný. Tyto emoce se průběžně napříč celou knihou a nejsilněji jsou vykresleny v kapitole **VI. Čas vzpomínek** tohoto dílu série.

Do zahrady přichází čaroděj **Azarov** – krátké zlaté vlasy a ledově modré oči, oválný vrásčitý obličej, krákavý hlas, černé roucho a vycházková hůl. Zakhar si v té chvíli zrovna pohrává s mrtvou vránou, k níž se přirovnává. Čaroděj nabídne Zakharovi, zda chce být jeho učedníkem. Ten v tom vidí příležitost k možné budoucí pomstě celému světu. Musí Azarovova oslovovat *mistře*. Retrospektivně mu říká *starý opičák*. Mistr je příšerně náladový, přísný a někdy až nespravedlivý, nikdy ho nepochválí. Mnohdy má mladík až pocit, že ho Azarov využívá jen jako pokusného králíka.

SPOILER: v zahradě sirotčince Pramene se rovněž nachází jedovatý keř s plody zvanými **ďáblovy třešně**. Jednou z nich Zakhar nedlouho před příchodem čaroděje usušil a přidal do ranního čaje otce představeného v zoufalém pokusu spáchat společnou sebevraždu. Toto je částečně naznačeno v kapitole **VI. Čas vzpomínek** a poté podrobněji dovysvětleno v kapitole **VII. Čas loučení** této knihy. / Zakharův citový vztah k černému ptactvu je možné znovu vidět v kapitole **VII. Čas loučení** této knihy, kdy si na tržišti koupí magického přítelíčka **krkavce**. Toho pak ve druhém díle **Cesta do neznáma** v kapitole **II. Až do dna** pojmenuje **Erkh chölöö**.

Zakhar je nadšený knihomol. Za krátký čas přečte všechny knihy v domě bez ohledu na jejich žánr. Jedinou výjimku tvoří mistrovy zápisníky, neboť škrabopis je často tak nečitelný, že ho nedokáže rozluštit ani sám Azarov.

SPOILER: Ve druhém díle **Cesta do neznáma** konkrétně v kapitole (DOPLNIT) se Zakharovi naskytne možnost navštívit v **Khara’kumu** rozsáhlou knihovnu zvanou **Chrám Knihy Života**.

V podkroví domu má Zakhar svůj pokoj, kde si zřídil svou vlastní malou knihovnu. Veškeré získané vědomosti o světě načerpal výhradně z literatury, a proto vůbec neumí jednat s lidmi. z knížek se rovněž naučil **moggulský jazyk** a nastudoval si informace o východních kulturách. **Mogguly** považuje za nepřátele a chce se o nich dozvědět co nejvíc proto, aby nabyté vědomosti mohl později použít proti nim a strašlivě jim ublížit.

SPOILER: Ve druhém díle **Cesta do neznáma** konkrétně v kapitole **III. Zkouška bojem** Zakhar poprvé v životě slyší moggulský jazyk a všímá si rozdílů ve výslovnosti rodilých mluvčích a zulského kupce **Božidara Stachanova**.

Zakhar žije u Azarova po tři jara a postupem času zcela přestane opouštět dům. Vše potřebné zařizuje **syn trhovce Misheneva**, jemuž by hrdina rád ublížil, jenže pak by musel dělat vše sám, což se mu samozřejmě nechce. Zakharův život se stává čím dál monotónnějším, ale nestěžuje si, neb má stále co na práci – přípravy pro mistrovy experimenty, studium magických formulí a trénink mysli, a čtení knížek do brzkých ranních hodin. Na jídlo a spánek mu zbývá minimum času a ztrácí pojem o tom, který je den a měsíc.

Retrospektivně odhaduje začátek svého příběhu, tj. odchod z **čarodějova domu** někdy na konec léta, možná začátek podzimu. Domnívá se rovněž, že si během studia pravděpodobně počínal mnohem lépe než studenti **kouzelnických univerzit**.

SPOILER: Zakharův časový odhad podporuje také **náborová listina** zulského kupce **Božidara Stachanova** vyvěšená na městské nástěnce, na níž je uvedeno datum dne druhého, **měsíce hrušní**. v textu se píše, že kupec v následujících týdnech plánuje další výpravu na východ. Měsícem hrušní je myšlen srpen, kdy hrušky obvykle dozrávají. Zmíněná listina je použita jako úryvek před kapitolou **V. Čas setkání** v této knize. / Na celém **Estellském kontinentě** je jedinou oficiálně uznávanou univerzitou magických umění **Kapitola** v **Danrijském království**. Všechny ostatní školy jsou jen soukromé spolky založené samouky či nedostudovanými čaroději. Tato skutečnost je zmíněna ve druhém díle **Cesta do neznáma** v kapitole **III. Zkouška bojem**.

Zakhar se obléká do mistrových obnošených hábitů. Protože Azarov by mu nové nikdy nekoupil, zatímco mladík nechce utrácet „kapesné“ za oblečení *hodné kouzelníka*. Literatura je pro něj totiž přednější. v podkrovním pokoji má přesýpací hodiny s fialovým pískem z pláže z jižního moře, kde ztroskotala loď se šíleným elfím čarodějem.

SPOILER: Ve druhém díle **Cesta do neznáma** v kapitole **V. Kniha Života** se Zakhar od půlelfa **Danila** dozví, že ho vždy vzrušovala kouzelnická roucha a také, že pro dříve pracoval pro **Azarova**.

**Azarov** je vášnivý sběratel, který jako posedlý kupuje všemožné kýče v bláhové naději, že takto přijde k mocnému magickému artefaktu. o málokterou z věcí má však dlouhodobě zájem. Zakhar díky tomu od mistra získal skříňku se zlomenou **soškou ryby** a další spoustu neužitečných hloupostí.

SPOILER: Azarovovo chování má zpodobňovat psychickou závislost chorobného nakupování a upínání se k výhře v loterii, jakožto snadného splnění životního snu. / Skříňka se soškou ryby odkazuje na druhou sérii **Božská tragikomedie**, kde tuto kouzelnou schránku převzal od hlavního trojlístku legendární zabiják **Havran** a to konkrétně v kapitole **IX. Hostina černých ptáků**, ve druhém díle **Tři jezdci apokalypsy**.

Zakhara velmi přitahuje kouřově žlutá **křišťálová koule**, již mu však mistr nechce dát, neb je to jeho oblíbené těžítko.

SPOILER: **Křišťálová koule** je ve skutečnosti mapou k hrobce v pohoří **Algharb**, v níž se ukrývá jeden z nejděsivějších prastarých artefaktů **Necronomicon**. / Ve druhém díle **Cesta do neznáma** v kapitole **V. Kniha Života** se ukáže, že kouli pro Azarovova zajistil a doručil půlelf **Danil**.

Azarov si uprostřed noci nenadále zavolá devatenáctiletého Zakhara k sobě do pracovny. Tomu noční pozvání přijde divné, ale poslušně přijde, aby mistra nerozhněval. z podkroví, kde má učedník pokoj, jsou to do **Azarovovy pracovny** dvě patra a za celá tři léta, co s čarodějem žil, navštívil Zakhar jeho pracovnu nanejvýš pětkrát. Na dveřích pracovny je mosazné klepadlo s vyrytými ochrannými runami, jenž vytvořil neznámý alchymista. Následuje výklad o tom, jaký je rozdíl mezi alchymistou a čarodějem.

SPOILER: Výuka a veškeré experimenty probíhaly výhradně v **Azarovově laboratoři**, což je jiná místnost, než pracovna. / Ve druhém díle **Cesta do neznáma** v kapitole (DOPLNIT) je čtenáři vyjeveno, že rozdíl mezi **alchymistou** a **čarodějem** je výdobytkem západní kultury, která potřebuje vše kategorizovat. Na východě tyto dvě povolání neexistují, neb tam obě funkce zastává **šaman**.

Zakhar vezme za klepadlo a je vtažen do magického portálu, který vede do mistrovy pracovny. Tam se ocitne v magickém kruhu nakresleném křídou na podlaze. Pochopí, že se ho Azarov rozhodl použít jako obětinu při rituálu na vyvolání neznámé entity. Přestože má mladík přirozeně vzdorovitou povahu, zachová v krizové situaci chladnou hlavu a to zejména proto, že si během učení se magickým uměním musel osvojit sebekázeň a koncentraci.

Za zvuku klepaní hole o podlahu přistoupí Azarov k Zakharovi zezadu. Ten začne jednat instinktivně a v sebeobraně mistra zabije. Přesněji se domýšlivý Azarov sám nabodne na dýku, již chtěl vrazit učedníkovi do krku. Mrtvý mistr klesne na Zakhara a ten krátce propadne panice kvůli nechtěnému doteku. Prolitá krev čaroděje aktivuje magický kruh na podlaze. Pracovnou se prožene elektrizující bouře, mrtvola čaroděje je odhozena stranou, zatímco Zakhar zůstane bezpečně v kruhu, když se otevře brána do *pekla*.

Pro jejich zobrazení klikněte na rozbalit/expand.