Априлски рат и слом Краљевине Југославије

## **Дипломатски и војни притисак на Југославију**

Британија и Немачка притискале су Југославију да се определи за савезништво у Другом светском рату. Суочена са ултиматумом, југословенска влада је потписала Протокол о приступању Тројном пакту. Протокол су 5. марта у Жутој дворани дворца Белведере у Бечу потписали председник владе Драгиша Цветковић и министар спољних послова Александар Цинцар-Марковић. Немачка и Италија су потписале ноте о поштовању суверенитета и интергритета Југославије као и да неће тражити војну помоћ, да владе сила Осовине неће Југославији подносити захтев за одобрење пролаза трупа у току рата, да ће водити рачуна о интересу Југославије при новом одређивању граница.

## **Војни пуч у Београду**

Група официра ваздухопловних снага извела је пуч у ноћи између 26. и 27. марта, када су запосели све владине зграде. Принц Павле је приморан на оставку, а млади краљ Петар II је проглашен пунолетним. Владу је преузео генерал Душан Симовић. Маса на улицама демонстрирала је против пакта са паролама "Боље рат него пакт" и "Боље гроб него роб". Након ових догађаја Хитлер је био одлучан у нападу на Југославију, будући да "у ту земљу није могао да има поверења".

## **Напад фашистичких земаља на Југославију**

Немци су свој поход на Балкан започели ваздушним нападима на Београд у зору 6. априла 1941. године. У исто време су бомбардовани и остали циљеви у Југославији и Грчкој. Након ваздушних напада, Немци су имали отворен пут за упад оклопних и моторизованих дивизија. Немци су у Београд ушли 12. априла, истог дана када су Мађарске трупе ушле у Бачку и Барању и дан касније у Нови Сад. Немачке трупе су из Бугарске продрле у Вардарску долину и низ Повардарје ка Солуну, чиме су Југословени били одвојени од Грка. Хрватски градови били су поштеђени од Немачких разарања. Преко радија су хушкали хрватске пукове на побуну. Када су Немци ушли у Загреб 10. априла 1941. године Славко Кватерник је у име вође Хрватских усташа Анте Павелића прогласио Независну државу Хрватску. Национални савет Словеније истог дана је затражио да Југословенска војска напусти Словенију.

## **Окупација и подела земље**

Силе Осовине су након окупације почеле да комадају земљу. Влада се из Београда повукла у Грчку, заједно са краљем Петром, а одатле је отишла у Лондон где је била до краја рата. Капитулација Југославије потписана је 17. априла 1941. у Београду. Југославија је подељена тако да је Словенија са две трећине припала Немачкој, а једном трећином Италији, Војводина је подељена тако да је Бачку добила Мађарска, а Банат је стављен под специјалну управу у којој је превласт имала локална немачка мањина. Источни део Македоније припао је Бугарској, а западни је, као и Косово и Метохија, прикључен италијанској Албанији. Италијани су узели и Црну Гору као и Далмацију, део Херцеговине и Босне. Комадање Југославије и немачко хушкање довело је до братоублилачких ратова на целој њеној територији. Албанци на Косову и Метохији су спроводили терор над Србима, а и Мађари и Немци су у Војводини побили на хиљаде Срба. Бугари су организовали депортацију српског становништва из Македоније, а касније су организовали и масовна стрељања Срба. Најгоре је било у Независној Држави Хрватској где су Срби били изложени геноциду.

## **Окупација у Србији**

Србија је након окупација стављена под режим војне управе. Убрзо је образована Специјална полиција на челу са Драгим Јовановићем. Срби су пружали активан отпор до лета 1941. године. Да би умирили Срију, окупатори су формирали ауторитативну владу. Влада националног спаса на чијем је челу био генерал Милан Недић, формирана је крајем августа 1941.

## **Независна држава Хрватска (НДХ)**

Након проглашења НДХ 10. априла 1941. у Хрватску се из Италије вратио Анте Павелић, вођа теротистичке усташке организације. НДХ је ускоро приступила Тројном пакту и објавила рат САД. Границе НДХ обухватале су највећи део БиХ и Срема. Поглавник је, исто као и Хитлер и Мусолини, имао неограничену власт.

## **Прогон Срба у Независној држави Хрватској**

Расни закони усвојени су већ крајем априла. Овим законима уређен је прогон и истребљење Срба, Рома и Јевреја. Отворено је око тридесет сабирних, концентрационих логора и логора смрти. Најпознатији су Јасеновац, Стара Градишка, Госпић и логор на Пагу. Срби су у НДХ истребљивани депортацијама, насилним покрштавањем у католичку веру и појединачним и групним убијањем од стране усташа. Циљ је био стварање великохрватске етнички чисте државе.

Аутор чланка: Ненад Станковић