Alexandre Biblin I

**Alexandre Biblin I** (født **Babineux**) var en soleilsk borger-ble-adelsmann. Han var sønnen av Robert og Françoise Babineux – hvorpå den ene tjente som prest, den andre som duellant. Alexandre giftet seg på et tidspunkt med Suzette Biblin, hvilket satte en stoppe for hans tanker om å bli mesterduellant som moren sin. Alexandre er navneopphaversken til to etterkommere: sin egen sønn og oldebarnet sitt.

## ***Biografi***

### **Temming**

* Blod

Alexandre Biblin var født med blod, men visste ikke at han kunne temme det. Det var først under en konfrontasjon med lord Alaistaire at han oppdaget kreftene sine. Han holdt det allikevel skjult da han giftet seg med Suzette, ettersom han ikke ville fremstå som "skitten" overfor henne – og dermed bringe ytterligere skam over henne og hennes familie.

### **Tidlig liv**

Alexandre var en borger av Toyoun; etter hans bakgrunn å dømme, var han ikke særlig begeistret for avalonere som annekterte områder av Soleil på vegene av visekongen av Avalon. Han var inne i et gjengmiljø som ofte var i konflikt med okkupasjonsmaktene i Soleil. Selv om dette irriterte de offentlige tjenestemennene og hans egne foreldre, steg Alexandre i gradene. Han ble en merkbar figur i Toyoun, og det ble snart klart for Toyouns konsulatvesen at de kunne bruke gjengmiljøet til deres fordel. Han ble snart ansatt som deres private leiemorder.

### **Avalonsk okkupasjon**

#### ***Bakgrunn***

Sultanen av Soleil hadde inngått en avtale med visekongen av Avalon. Lointain var et område som var rikt på kanel og andre krydder. Ettersom ingen i Soleil ville ha noe med Biblin-ene å gjøre, lot sultanen visse områder i Lointain og Grande Rozenn falle under avalonsk styre. Sistnevnte grevskap lå under ledelse av huset Prune, en metall-temmende adelsslekt som også ble sett på som urene. Lederen av Toyouns konsulatvesen, Pascale Leclerc, inngikk en avtale med Xavier Dupont av Calixte-Sixte konsulatvesen om å nedrige visekongen av Avalons utsending: Georgiana Sloan, som hadde kontroll over de annekterte områdene i Lointain og Grande Rozenn. Lederne av konsulatvesnene hyret dermed Alexandre og hans gjeng.

#### ***Lointain***

I de annekterte områdene, var det avalonere og soleilere – hvorav sistnevnte var blitt satt til å tjene som slaver for okkupasjonsmaktene. Måten Alexandre og banden handlet opp med Georgianas tropper, var å angripe avalonske skip som var lastet med råvarene fra Soleil. Alexandres høyre hånd, Sébastien Rabâcher, var en dyktig sjømann, og med konsulatvesenenes hjelp fikk de leid en fregatt som angrep skipene. Georgiana fikk tilsendt flere soldater fra Avalon, som sørget for en større undertrykkelse av slavene. I mellomtiden arrangerte Alexandre og Sébastien en avtale med Camille de Léopoldville, som var en horemamma i Léopoldville – og hadde øyne og ører overalt. Ved å bruke jentene sine til å ligge med avalonske soldater, fikk hun greie på at Georgianas søster, Alda, var en avalonsk kontakt som sørget for at slaver ble smuglet til Avalon – hvilket stred imot lovene sultanen av Soleil hadde satt for annekteringen.

#### ***Grande Rozenn***

Ved hjelp av redaktøren i *Le Écho,* lekket denne informasjonen ut. Resultatet ble at Avalon måtte oppgi okkupasjonen av Lointain – men Grande Rozenn var fremdeles under deres kontroll. Dette kom frem ved at Georgiana og Aldas sivgerbror, lord Alaistaire, tjenestegjorde som avalonsk diplomat på vegene av visekongen av Avalon. Han kom med beklagelse overfor sultanatet, og søstrene sørget for at soleilsk-avalonske slaver ble brakt tilbake til hjemlandet sitt.

Etter seks måneders arbeid, hadde Camille og Calixte-Sixte konsulatvesen kommet frem til at den avalonske lorden brakte slavene tilbake til Soleil. Han utførte sin politiske plikter, men han sørget alltid for – som hevn – at enkelte slaver, ble kastet over borde på veien til Soleil. Det var allikevel ingen håndfaste beviser, og da han fikk innvilget en anmodning fra sultanen om å kunne forsterke Calixte-Sixtes folkehær, fikk han avalonske soldater tilsendt og finkjemmet byen for Alexandres gjeng og innflytelse. Camille de Léopoldville, som hadde operert i Calixte-Sixtes bykjerne for å kunne kompromittere den avalonske lorden, ble drept av soldatene hans på den bakgrunn av å være kriminell. Konsulatvesenets leder sa at lorden ikke hadde lov til å gjøre det – da det var brudd på avtalen med sultanatet – men han fikk også denne drept. Lordens kone, lady Alaistaire, inntok plassen som leder av konsulatet, og avskaffet dets personlige hær. Alexandre sto uten støttespillere.

Grande Rozenn forble under avalonsk styre.

### **Senere liv**

Selv om Alexandre prøvde å samle gjengen sin og bringe ned lord og lady Alaistaire, var det ikke før under festival i Calixte-Sixte at han fikk muligheten til å gjøre noe med saken. Grev Rozenn arrangerte den, og lorden deltok. Alexandre og Sébastien så dette som en sjanse å gjøre opp. Etter å ha gjort seg fortjent til å delta i finalen mot lord og lady Alaistaire, deltok Alexandre og Sébastien. Ettersom de ikke kunne drepe dem, gjorde mennene det nest beste: banket dem. Det var under denne konflikten at Alexandre kunne temme blod. Det var allikevel i så minimal styrke, at det ikke var merkbart.

Senere giftet han seg med Suzette Biblin, og fikk tvillingene Alexandre II og Éponine.