Kuba - Kolonisering och Revolution

Kuba ligger i Karibien i Centralamerika och är ett av de många länder utanför Europa som blivit koloniserat av ett annat land.

För länge sedan på 1400-talet, innan Européerna anlände till Kuba, bodde där tre olika indianska folkgrupper: Siboney, arawak och taino. De ägnade sig åt att odla, jaga och samla. Bland annat odlade de bönor, majs, squash och tobak och hade resurser så det räckte. Indianerna levde i lugn och ro och kom på alltmer smarta sätt att livnära sig på. Samtidigt i Europa hade mäktiga kungadömen vuxit fram där kungar och rika familjer ville öka sin makt. Ett sätt att öka sina rikedomar var att investera i stora skepp och bege sig ut på upptäcksresor till andra delar av världen. En stormakt i Europa var Spanien. Kungen där lät bygga stora skepp, som kunde resa över de okända haven. Målet var att upptäcka världen men också hitta nya personer och länder att handla med. Så började koloniseringen. Utforskandet var det centrala i resandet och mötena med de olika människorna man mötte var ganska vänliga, men det skulle snart förändras. Spanien och Portugal är idag mycket mäktiga länder tack vare sina koloniseringar av andra länders naturresurser. Den Europeiska koloniseringen av Amerika påbörjades med Christofer Columbus resa över Atlanten, hans uppdrag var att finna Indien. Europeiska sjöfarare hade redan tidigare hittat vägen till Indien över land. Men det fanns ett problem, de visste inte hur man skulle komma dit sjöledes. Det enda man visste var att Indien omringades av hav.

År 1492 fick Christofer Columbus uppdrag av den spanska kungen att påbörja en resa till Indien. Tyvärr kom han inte till Indien utan tog istället det första steget på det land som vi idag kallar för Kuba, övertygad om att han funnit Indien. Christofer Columbus var en van sjöman och utforskare från en fin familj. Klassamhället var starkt i Europa på 1400-talet, med stora klassklyftor mellan de som var födda rika och de som var födda fattiga. Rika familjer hade stor makt. Columbus föddes i Genua år 1451 och hans rötter går långt tillbaka i tiden i den norditalienska staden. Columbus intresse för äventyr och resor fick han av familjen och framförallt sin bror. Brodern ritade kartor på hur man kunde ta sig till Indien, Kina och Japan. Det var då en idé inom Christofer började att formas. “Det borde gå att ta sig till Indien genom att resa västerut. Därför reste han från Spanien västerut över havet.

När han väl satte foten på “Indien” det vill säga Kuba, bestämde han sig för att skicka ut några personer som kunde hålla utkik om invånarna där var fredliga. ”Det vackraste land som människoögon skådat, ett paradis på jorden” så beskrev Columbus landet. Invånarna verkade också fredliga.  Efter en kort tid av utforskningar seglade han vidare och hem igen. Nu visste spanske kungen var det nya “paradiset” låg.

År 1511 genomfördes den spanska erövringen av Kuba och den indianska befolkningen som levde där började sakta att utplånas. Vid Columbus första resa behandlade man indianerna väl och indianerna var gästfria. Men vid erövringen av Kuba förändrades allt. Det indianerna fruktat hade blivit sanning. Spanjorerna beslöt sig för att leta efter något mycket värdefullt, något som var värt allt, guld, tobak och ädelträ som kunde användas till att bygga skepp. De använde indianerna som slavar när de stal resurserna landet hade. Indianerna fick slita hårt för att försöka överleva. De slängdes i hålor, slogs i bojor och förblev slavar. Hela befolkningen tvingades till att arbeta gratis och betala skatt. Till slut fanns det inga indianer kvar.

Under 1600-1700 talet kom slaveriet igång igen genom en ny kolonisering. Kuba blev plötsligt dyrbart för Spanien ännu en gång. Men eftersom att de utplånat hela den förra befolkningen behövde de importera ny arbetskraft - slavar från Afrika. Det var som om tiden vridits tillbaka. För att ersätta indianerna fick nu Afrikanerna ta över slavarbetet och försöka överleva Européernas förtryck och girighet.

I slutet av 1800-talet hade ett annat mäktigt land fått upp siktet på Kuba. År 1895 såg USA stora möjligheter i Kubas naturresurser och intresset ökade stort, framförallt för odling av sockerrör och export av socker. För att få som de ville såg USA till att det blev krig mellan Spanien och Kuba år 1898. Samma år vann Kuba sin självständighet från Spanien, men till priset av Amerikansk ockupation. Det kallas visserligen inte kolonisation men det är precis vad det är. Nu och några år framåt styrdes Kuba av en amerikansk militärguvernör. Kubas alla jordbruk och industrier kontrollerades fullständigt av USA och amerikanska företag. Företagen exploaterade nu Kubas skog och mark för att få få fram trä och socker för export till USA. Men varför gjorde USA och Spanien som de gjorde? Varför valde de att kolonisera Kuba? Jo för att själva bli rika på andra länders bekostnad. På Kuba blomstrade jordbruket med färska resurser som frukt och grönsaker. Kuba hade även en mark där sockerören växte höga och som var fullspäckad med värdefullt guld. Socker var nästan lika värdefullt som guld och Amerika blev rikt på sin sockerimport. Alla ville äga det bästa av det som Kuba hade.

En sak till som många inte velat prata eller skriva om är att USA gjorde Kuba till sin egna “lekplats”. Det blev en plats där droger var lagligt och prostitution var ett bra jobb.Inte för vita amerikaner och europeer utan för de infödda svarta kubanerna eller kreoler som de också kallas. Rasmismen tog aldrig slut. Då jag tänker på Kubas historia tänker jag direkt på det här med rättvisa och orättvisa och jämlikhet och ojämliket. Vad finns det för rättvisa med att ta över en plats och göra andra folk till slavar? Handlar det om att man tror att man är bättre än andra? Troligen är det så. Det paradiset som Columbus pratade om, paradiset där indianfolket levde i frid och kunde leva fanns inte längre.

Efter den tiden valdes Tomás Estrada till Kubas förste president och landet blev självständigt. Det varade dock inte så länge innan USA tvingade Kuba att skriva på och godta ett författartillägg. Det författartillägget gav USA rätt att ingripa militärt i landet. Kuba kunde inget mer än och skriva under och kolonisationen var igång ännu en gång. Även om de inte blev helt självständiga så var det den ända möjliga utväg just då. Jag tror egentligen inte att de hade så mycket val gällande de alternativ som gavs. De såg en räddning och tog den. Men hur fria blev dem? USA byggde upp en militärbas på Kubas mark som fortfarande finns kvar idag. Den heter Guantanamo. Spanien lyckades utplåna en hel befolkning, en sådan sak skulle inte få hända igen.

Brist på naturtillgångar är något som har drabbat landet starkt. Konsekvenserna av kolonisationerna har senare resulterat till ett ensidigt näringsliv. Kuba har varit ledande sockerexportör i hela världen. Men med åren har inkomsterna varierat starkt och sjunkit. På 1900-talet fick Kubas ekonomiska kris ett sammanbrott och förvärrades. Vad skulle de nu göra om det som de var bäst på att sälja inte längre kunde säljas? Man ser direkt att den här situationen skapar en s.k. ”dominoeffekt”. Fler fabriker var tvungna att stängas för gott på grund av att knappheten på drivmedel hindrade sockerskörden. Om bara en sak går snett så kan flera saker följa med och allt rasar. Men jag tycker inte att koloniseringen av Kuba var rättvist på något sätt. Människor kan inte låta länder vara, det handlar alltid om att vara störst och att ha de bästa varorna och resurserna. Då kommer problemet, tänk om man inte har det man vill sälja? Då bestämmer sig folk för att kolonisera och invadera. Men å andra sidan, så kan detta ha gjort landet lite starkare. Nu är Kuba efter alla konflikter och komplikationer ett självständigt land och står på egna fötter.

1940 valdes Fulgencio Batista till president för landet Kuba. Fyra år senare avgick han, men återtog sin makt igen 1952. Fulgencio var en man vars rötter går långt tillbaka från Afrika och Kina. Han skapade konflikter och snart gjorde han så att Kuba hamnade i en militärdiktatur. Otrolig instabilitet och växande oro över den amerikanska makten inledde senare till inbördes strider. Det blev revolution på Kuba.

Folket ville befria sitt land både från Batista och från USA. Ledaren för revolutionen blev Fidel Castro. 1 januari 1959 segrade Fidel Castro och han påbörjade bygget av det nya “fria” Kuba. Från och med nu blev Kuba kommunistiskt. Det var det ända parti man fick rösta på. Kanske inte särskilt demokratiskt men samtidigt skapades ett Kuba med fri hälso och sjukvård, gratis skolgång till alla och bostäder byggdes.

Ända fram till år 2008 styrdes Kuba av Fidel Castro och kommunistpartiet. Idag styrs landet av hans bror Raul Castro.