Omstörtningens varelser

Omstörtningens förgörande krafter, monstrositeter av oerhörd storlek och styrka som endast lever för att förgöra. De är onaturliga varelser, födda ur allt som är fel i multiversum där entropi och kaos gnager på rötterna från verklighetens träd.

En del är kedjade i gudomliga fängelser, andra förvisade till andra verklighetsplan, vissa slumrar i underjorden.

De är jämförelsevis enkla varelser, deras tvång att förstöra är instinktivt. De sprider förödelse för det är vad de är skapade för att göra och var och en gör det på sitt eget vis.

De är en reva i verklighetens väv och har som mål att riva upp trådarna i universums slöjor. För att överleva måste de förstöra, för att kunna andas. Om väven som skapar tiden och universum dras åt för stramt kvävs de.

Vissa märkliga och nära omöjliga ritualer kan attrahera varelsernas uppmärksamhet, bryta deras fängsel eller väcka dem ur deras slummer.

### **Rovagug**

Fängslad sedan Omstörtningen, söker Rovagug bara att förgöra Elara och gudarnas skapelser. Hans rastlösa rörelser ses av många som orsaken till ökande vulkanisk aktivitet och jordbävningar.

Rovagug fängslades år 61 f.O då en mängd paladiner ledde ett korståg mot honom och med hjälp av Sarenrae, Det eviga ljuset, skar ett avgrundshål i Hraunvatn, det vulkaniska området i norr. I avgrunden slängdes Rovagug ned och fängslades av ärkedjävulen Asmodeus som låste kedjorna med en mässingsnyckel.

**Aspekt:** Förmörkelse.

### **Urgathoa**

Den fysiska omåttlighetens, sjukdomarnas och de odödas demongudinna, mestadels dyrkad av mörka nekromantiker och odöda. Ibland offrar de som smittats av pestsjukdomar till henne. Den bleka prinsessan, förtvivlans dam, var en gång en hedonistisk dödlig kvinna som blev en av de första odöda.

Urgathoa jagades ned i underjorden vid Kaprisbergen i Mezzobar år 13 f.O. och förbjöds att återvända med hjälp av kraftiga skyddsrunor och glyfer. Där slumrar hon nu, väntandes.

Historien om Urgathoa kallas Urgathoas fall. Hennes mest kända oheliga skrift är Att Tjäna Hungern, nedtecknad av hennes mest trogne paladin. En annan ohelig relik, numera förlorad, är Urgathoas Besudlade Skivor, skivor utav brons som skildrar sammanställningar av olika vidriga ritualer helgade åt Urgathoa.

**Aspekt:** Förpestande.

### **Zuggtmoy**

Svamparnas demondrottning, förruttnelsens dam. Hennes enda vilja är att infektera levande varelser med sina sporer och göra dem till hennes själlösa slavar för att så småningom bli ruttna och nedbrutna värdkroppar för svampar, mögel och sporer som hon har gett upphov till.

Zuggtmoy förvisades till Shedakla, sitt hemplan i Avgrundens 222:a lager år 56 f.O. Genom förenade krafter besegrades hennes mycelnätverk i Valea.

**Aspekt:** Förruttnelse.

### **Xotani**

Eldsbesten, en gigantisk tusenfoting, till viss del en sorts urtida vinglös drake, täckt av sylvasst vulkanglas kränger den sig fram och lämnar bara flammor och aska efter sig.

Genom gemensamma krafter lyckades en grupp djinner och några ärkemagiker år 19 f.O. försegla Xotani i ett magiskt fängelse i Barul Nahas, Bronsbergen i Shanama.

**Aspekt:** Förbränning.

### **Chemnosit**

Skräckens grävare, monarkmasken, är en förgörare som kan sluka de mest fasta konstruktioner och mäktigaste dödliga. Hans kraft ligger i det hädiska skimret från hans glödande öga som inspirerar till en horribel iver att förtära köttet från ens egen sort.

Chemnosit sårades allvarligt i strid av dvärgiska krigare med Moradin på sin sida år 121 f.O. och grävde en djup tunnel i Ozylovat. Han har inte setts till sedan dess.

**Aspekt:** Förtäring.

### **Volnagur**

En enorm varelse vars vårtiga kropp är formad som en fleruddig sjöstjärna. Hans tentakler har flera ögon och munnar med sågtandade vassa tungor och som utstöter utomvärldsliga toner som tillsammans med hans groteska blick lamslår de som lägger blicken på honom.

Volnagur besegrades av drakfödda och marider vid Pärlsjön år 12 f.O. och förvisades till Fruktans öar på Vattnets elementarplan.

**Aspekt:** Förvirring.

### **Ulunat**

En bestialisk gyllene skalbagge med fyra vingar, tre ögon och tio armar och ben. Dess ensamma horn i pannan sades absorbera besvärjelser och reflektera dem tillbaka på magikern i form av fruktansvärd skräck och terror.

Ulunat besegrades av Hon som visar vägens hjälte Osdak von Gyllenek på Lövsvales kullar år 90 f.O på Lövsvales gröna kullar och där ligger dess förstenade skal att skåda än idag. Vissa säger att Ulunat aldrig dödades utan föll i en djup sömn och bara väntar på att vakna igen och bringa förstörelse över halvlängdsmännens land.

**Aspekt:** Förbittring.

### **Vespa**

Bisvärmens ärkedrottning, hon leder en enorm koloni av demongetingar och är giftets urmoder. Hennes vilja är att störta all civilisation och göra levande varelser till sina drönare.

Vespa blev förvisad till Fey av alviska druider med Corellons hjälp år 121 f.O i Wildung.

**Aspekt:** Förslavande.

### **Maru**

Mardrömmarnas herre, skräcken i skuggorna manifesterar sig Maru som en sammansättning av kolsvarta tentakler utan kropp. Han ingjuter fasa i de han möter och får bokstavligen talat blod att frysa till is.

Marus tjänare och emissarie var Rauulh Orthoz som förslavade de sirakiska länderna. Han besegrades år 45 f.O. och Maru förvisades till Pandemonium. Guden Sabazios stod på hjältarnas sida i slaget.

**Aspekt:** Förskräckelse.