ЯГ-12

Дослідний ЯГ-12 на заводському майданчику.

### Тип двигуна

Рядний, 6-циліндровий, бензиновий, карбюраторний Continental-22R рідинного охолодження, потужністю 120 к.с.

### Ширина рову

1,5 м

**ЯГ-12** — перший у СССР і один із перших у світі вантажних чотириосних автомобілів підвищеної прохідності з колісною формулою 8×8. Автомобіль створено у 1932 р. на заводі "ЯГАЗ" на базі триосного ЯГ-10. Вперше продемонстрований 7 листопада 1932 р. під час святкової демонстрації на Червоній площі в Москві.

Спочатку йому надали індекс "Я-Гай", але потім його змінили на ЯГ-12 - "Ярославский грузовик". Цифри позначали розрахункову вантажопідйомність машини. З почуттів "національної гордості" новій машині привласнили девіз "Наша відповідь Чемберлену", звернений британському міністру закордонних справ, який ненавидів Совєтський Союз.

## Історія

Військові, враховуючи результати випробувань тривісних машин, дійшли висновку, що армії потрібна техніка, здатна перевозити людей і вантажі не тільки по ґрунтових дорогах, що розкисли, але і по справжньому бездоріжжю в смузі бойових дій. І ось конструктори отримали нове замовлення - розробити повнопривідну чотиривісну вантажівку за образом і подобою свтореним в 1931 р. автомобілем англійської фірми "Guy" - повнопривідним артилерійським тягачем CAW (8х8), що вже проходив випробування.

Керівництво Червоної армії відразу ж розпізнало в ньому майбутнє армійської автотехніки і вирішило придбати його для вивчення та відтворення. Убоге фінансування зірвало ці плани, але фірма погодилася передати креслення на свою вантажівку совєтському військовому представнику.
На їх основі СКБ заводу "Червоний путіловець" розпочало розробку майбутнього чотириосника, заснованого на іноземних вузлах. Цей проєкт відкинули, і 16 травня 1932 р. у роботу включився Ярославський завод.

Величезне значення відповідальні армійські чини надавали швидкості виконання проєкту. Тому керівництво "ЯГАЗа" одержало чітку вказівку - якнайшвидше наздогнати суперників із Великобританії, поки їхня новинка не з'явилася на світовому автомобільному ринку. Гострота ситуації підкреслювалася ще й тим, що фірми "Armstrong Siddley" і "Leyland" у той період проєктували аналогічні вироби. Таким чином, військові втягнули "ЯГАЗ" у своєрідну битву проєктів.

Розробку вантажівки, що отримала індекс ЯГ-12, поклали на завідувача конструкторського відділу заводу інженера Олексія Семеновича Литвинова, якому всіляке сприяння надавав директор підприємства Василь Олексійович Єленін (обоє надалі були репресовані). Створення автомобіля з колісною формулою 8×8 було надзвичайно привабливою метою. З одного боку, наявність чотирьох осей дозволяло розподілити повну масу автомобіля між великою кількістю рушіїв, що суттєво знижувало тиск на опорну поверхню, з іншого - при використанні всіх мостів як привідні, вантажівки отримували можливість реалізувати вельми високе по зчепленню питоме тягове зусилля.

Щоб не постраждала маневреність, поворотними належало зробити колеса двох чи всіх чотирьох осей. Ярославці зупинилися на компонуванні з попарно розташованими мостами: двома в передній частині автомобіля та двома - в задній (передні та задні двовісні візки) та керованими колесами двох перших осей.

Треба сказати, що на початку 1930-х рр. намітилися два основні шляхи розвитку чотиривісних автомобілів. Перший - створення машин щодо невеликої вантажопідйомності, в середньому близько 4-6 т., але з дуже високою прохідністю. Другий же шлях визначав створення моделей, що володіють приблизно тією ж прохідністю, що і тривісні вантажівки підвищеної прохідності, що вже існували (корисне навантаження 1,5 - 2,5 т), зате здатних транспортувати вантажі більшої маси: до 10-12 т на самому автомобілі та до 8-12 т на причіпному составі. Фахівці "ЯГАЗу" обрали власний шлях, вирішивши сконструювати видатний як по вантажопідйомності, так і прохідності автомобіль. Агрегатною базою для нової моделі став перевірений в експлуатації ЯГ-10. Щоб перетворити його на якісно іншу машину з колісною формулою 8×8, довелося з чистого аркуша створювати передній двовісний візок з чотирма провідними і керованими колесами, доопрацювати трансмісію, а крім того, підбирати вантажівці, що поважчала, мотор з кращими силовими характеристиками. Задній візок (підвіска і привід мостів), що добре проявив себе в роботі, залишався без змін.

У пошуках відповідного двигуна довелося зупинитися на американському двигуні фірми "Continental". Трансмісія повністю перейшла від ЯГ-10. Оскільки в ті роки особливості роботи трансмісії повнопривідних багатовісних автомобілів ще не були вивчені глибоко, А.С. Литвинов відмовився від встановлення міжосьових або міжвізкових диференціалів, так само як і пристроїв для їхнього блокування. Дефіцитні тоді конічні роликові підшипники, що вимагають ще й ретельного регулювання, також не застосовувалися. Проте трансмісія нової вантажівки виявилася аж ніяк не простою, у ній, наприклад, використовувалися 9 карданних валів, 18 універсальних шарнірів, 30 кулькових та 12 роликових підшипників. Тому, побоюючись помилок під час збирання, конструктори склали спеціальні контрольні схеми для перевірки напрямку обертання шестерень.

Виготовлення деталей та складання ЯГ-12 зайняли близько трьох місяців. На початку листопада цю роботу вдалося завершити. На заводі всі знали про обіцянку директора показати новий автомобіль у Москві на Червоній площі у лавах святкової демонстрації, присвяченої п'ятнадцятій річниці Жовтневої революції. Тому суворо дотримувався графік виконання робіт, будь-які затримки чи переробки, звичайні під час виготовлення експериментальних конструкцій, ліквідувалися з допомогою понаднормових переробок. Останні три дні оголосили "штурмовими", найнеобхідніші для виробництва робітники перейшли на тризмінну роботу. Багато робітників інших цехів відпрацювавши свої зміни, приходили на складальну ділянку та допомагали всім, чим могли.

5 листопада 1932 р. о 23 годині вперше завели двигун. Випробували передавальні механізми, закріпили останні гайки, перевірили вузли машини. А через півгодини зі складального цеху "ЯГАЗу" виїхав перший у країні чотиривісний повнопривідний автомобіль. За кермом знаходився завідувач складального відділу М.К. Мроз, а поряд – А.С. Литвинов. Відразу провели виробничу нараду, і колона тривісних машин ЯГ-10, що направлялися в порядку штатного здавання готової продукції, на чолі з чотиривісним автомобілем імені "Правди" виїхала з воріт заводу і взяла курс на Москву. Одразу без будь-яких попередніх випробувань ЯГ-12 відправили до столиці для участі у святковій демонстрації. Дорогою вантажівка показала свої незвичайні ходові якості, особливо виняткову пристосованість до нерівностей дороги. На запланованих зупинках вантажівка вільно долала канави, дорожні кювети, підйоми. О 19 годині 30 хвилин 6 листопада учасники пробігу дісталися столиці. А наступного дня 7 листопада ЯГ-12 пройшов бруківкою Червоної площі.

У Москві з ЯГ-12 докладно ознайомилися нарком оборони К.Є. Ворошилов, начальник управління моторизації РСЧА командарм 2-го рангу І.А. Халепський, а також відомий вчений-автомобіліст професор (майбутній академік) Є.А. Чудаков. Для подальших випробувань та аналізу конструкції автомобіль передали до НАТІ.

Серйозну перевірку машина пройшла взимку 1933 р. У її проведення вантажівка показала небачені раніше для колісних машин вантажопідйомність, рухливість і прохідність. На шосе ЯГ-12 впевнено транспортував 12 т корисного навантаження, на бездоріжжі - 8 т. Такі показники характеризували новинку як досконалу конструкцію з високою питомою вантажопідйомністю (ставлення маси вантажу, що перевозиться, до власної маси). Максимальна швидкість вантажівки повною масою 20 т досягала 45 км/год, при мінімальній витраті палива 52 л на 100 км. Завдяки керованим колесам передніх мостів радіус повороту у 6,6-метрового автомобіля не перевищував 9 м. На місцевості ЯГ-12 легко брав рови та окопи шириною 1,5 м, підіймався на підйоми крутістю 30°, штурмував броди завглибшки 0,6 м, рухався по косогору, важкому бруду, півметровій сніговій цілині. Вантажівка вражала своєю адаптованістю до роботи на пересіченій місцевості, насиченій профільними перешкодами. Цьому сприяли 320-міліметровий дорожній просвіт і пристрій ресорно-балансирної підвіски, що дозволяло кожному з коліс (незалежно від інших або в будь-якій комбінації по два і три колеса) переїжджати через пні, каміння, дерева, повалені пороги і т.д. висотою до 45 сантиметрів. ЯГ-12 не тільки міг долати великі нерівності шляху, а й завдяки наявності 12 коліс чинив помірний тиск на ґрунт. Непоганою підмогою на бездоріжжі виявилися гумометалеві гусениці.

Високі тягові якості та прохідність, наявність зчіпного пристрою та лебідки дозволяли позашляховику служити також повноцінним армійським тягачом, здатним буксирувати важкі артилерійські системи. Чотиривісна машина викликала в країні великий інтерес. Передбачалося на її шасі збудувати двоповерховий автобус та налагодити випуск ЯГ-12 для Червоної армії. "ЯГАЗ" планував подальші роботи з удосконалення конструкції, для чого у 1933 р. передбачалося виготовити ще сім автомобілів.

Після успішних випробувань ЯГ-12 відправили до однієї з військових частин Саратова, і там сліди єдиного екземпляра машини загубилися. Доля автомобіля досі невідома.

Військове відомство, оцінивши всі плюси та мінуси машини з чотирма провідними осями (у тому числі й неможливість її серійного виробництва), подальші роботи з ЯГ-12 закрило на користь дво- та тривісних повнопривідних автомобілів. Це виглядало парадоксально на тлі того, що саме Науково-технічний комітет УММ РСЧА ініціював роботи зі створення "чотиривіски". Безсумнівно, ЯГ-12, який мав безліч оригінальних технічних рішень, і отримані з його допомогою наукові результати випереджали аналогічні дослідження у СССР. Вони виявилися незатребуваними через загальну неготовність і самого "ЯГАЗу", і совєтської автомобільної галузі загалом до серійного випуску таких складних, проте надзвичайно корисних та перспективних транспортних засобів. Фінансових коштів, як, втім, і висококваліфікованих фахівців для поглибленого вивчення та нарощування успіхів у цьому науковому напрямі на той час було недостатньо.

Роботи з повнопривідних восьмиколісних машин в СССР відновили лише в 1950-і рр., коли з'явилася ціла низка вдалих зразків, розроблених на "ЗиЛ", "МАЗ" та "ГАЗ". Усі вони призначалися для потреб оборонного комплексу.

## Конструкція

### Корпус

Основні вузли та агрегати монтувалися на несучій рамі, яка за заводською традицією складалася зі склепаних швелерів різного перерізу. Конструкція виявилася надійною та довговічною, хоч і дещо важковаговою. Водій і два пасажири знаходилися в закритій дерев'яній кабіні, за якою розташовувалась укорочена вантажна платформа від ЯГ-10, за розмірами близька до такої у вантажівки ЗиЛ-130. Не зовсім звичайне місце за нинішніми уявленнями знайшли бензобаку – його розмістили під сидінням водія.

### Двигун і трансмісія

На автомобілі встановлено американський 6-циліндровий, бензиновий, карбюраторний двигун Continental-22R, об'ємом 8 190 см³ і максимальною потужністю 120 к.с. при 2 400 об/хв. Діаметр циліндра 114,3 мм, хід поршня 139,4 мм, ступінь стиснення 4,6. Об'єм баку 164 л, витрати палива 52 л/100 км.

Зчеплення – багатодискове сухе. Коробка передач Brown Lipe-554 – чотириступінчаста з демультиплікатором (8 вперед, 2 назад). Крутний момент на двовісні передній і задній візки передавався за допомогою спеціально спроектованої роздавальної коробки, яку пов'язували з коробкою передач і головними передачами другого і третього ведучих мостів карданні вали (зусилля на перший і четвертий ведучі мости передавали окремі карданні вали). Через відсутність на заводі обладнання для нарізання косозубих шестерень на ЯГ-12 використовувалися прямозубі, через що на ходу вантажівка видавала характерний звук, що нагадував завивання.

Абсолютною новизною відрізнявся пристрій приводу рушіїв переднього візка. Тут конічна одинарна головна передача кожної пари жорстко кріпилася до рами машини, а крутний момент до керованих колес передавали короткі поперечні карданні вали, на обох кінцях яких встановили універсальні відкриті шарніри рівних кутових швидкостей.

### Ходова частина

ЯГ-12 було створено на базі автомобіля ЯГ-10. Замість передньої осі встановлений двовісний візок, всі чотири колеса якого були керованими та ведучими. Колісна формула 8×8. Вантажопідйомність на шосе 12 т, а на бездоріжжі 8 т. Передня колія 1 750 мм, задня 1 840 мм. Дорожній просвіт становить 320 мм. Передні осі з одинарною ошиновкою, задні мають подвійну. Використовувалися шини 40×8 дюймів, які не мали розвинених ґрунтозачепів. Однак для їхнього накачування на коробці передач стояв поршневий компресор. При цьому для здвоєних коліс заднього візка призначалися гумометалеві гусениці шириною 460 мм. За задумом розробників, ці нехитрі пристрої давали можливість автомобілю легко долати пухке покриття дороги та впевнено рухатися м'яким ґрунтом.

У приводі передніх пар коліс використовувалися поперечні карданні вали з універсальними одинарними шарнірами. Це разом із вигнутими балками, що з'єднували колеса керованих мостів, дозволило виконати підвіску за схемою De Dion. Її застосування дало можливість знизити масу безпружинних частин, що негативно впливає на зчеплення рушіїв з дорогою, і збільшити вантажопідйомність. Роль пружних елементів і одночасно балансирів виконували дві пари розташованих з обох боків рами зворотних напівеліптичних ресор, на які спиралися нерозрізні балки передніх мостів.

Встановлений серійний кермовий механізм черв'ячного типу від вантажівки Я-5 пов'язали поздовжньою рульовою тягою з керованими колесами другої осі і через них за допомогою іншої поздовжньої тяги з колесами першої осі. Робочі колодкові гальма встановили лише у колесах заднього візка. Їх механічний привід забезпечили таким самим вакуум-підсилювачем, як і на ЯГ-10. Внутрішній діаметр гальмівних барабанів становив 460 мм (більше, ніж у сучасних Уралів та КамАЗів), ширина колодок – 100 мм. Ручне стоянкове гальмо стрічкового типу розмістили на задньому вихідному валу роздавальної коробки, завдяки чому він за допомогою трансмісії діяв на всі колеса.

### Додаткове обладнання

Краще впоратися зі своїми функціональними обов'язками автомобілю допомагала низка спеціальних пристроїв. Так, для самовитягування і надання допомоги іншим транспортним засобам, що застрягли, служила лебідка з черв'ячно-циліндричним редуктором і горизонтальним розташуванням барабана. Її розмістили під вантажною платформою між переднім та заднім візками, внаслідок чого подача троса забезпечувалася як ззаду, так і спереду машини. Для стоянки ЯГ-12 на косогорі застосували гірський упор, що кріпився до картера четвертого мосту.

## Застосування

Після проходження випробувань у НАТІ єдину побудовану чотиривісну вантажівку передали одній з військових частин м. Саратов для подальшої перевірки в умовах армії. На цьому її слід губиться. Як довго та яким чином ЯГ-12 використовували на новому місці – невідомо. Відомості про його подальшу долю також відсутні. По всій видимості, у певний момент дослідну вантажівку списали та розібрали.

## Галерея

Вигляд спереду. Малюнок з журналу "Техника - молодёжи" №7, 1997 р.Вид на лівий борт. Малюнок з журналу "Техника - молодёжи" №7, 1997 р.Вигляд зверху. Малюнок з журналу "Техника - молодёжи" №7, 1997 р.ЯГ-12. Автор малюнку А.Захаров.Модель вантажівки ЯГ-12 в масштабі 1:10, Державний Політехнічний музей (м.Москва).Проїзд ЯГ-12 по мерзлій багнюці та траншеї під час випробувань на полігоні НАТІ.ЯГ-12 перетинає рів на полігоні НАТІ.Випробування вантажівки на косогорі.Випробування ЯГ-12 з передніми ланцюгами та задніми гусеницями.
## Джерела

* О.Курихин: "Преждевременный шедевр". Журнал "Техника - молодёжи" №7, 1997 р.
* Журнал "За рулём", березень 1981 р.
* https://ru.wikipedia.org/wiki/ЯГ-12
* https://topwar.ru/153662-gruzovik-jag-12-dvenadcat-tonn-na-vosmi-kolesah.html
* http://www.bronetehnika.narod.ru/yag12/yag12.html
* https://www.kolesa.ru/article/otvet-chemberlenu-ili-kak-arhaichno-revolyutsionnye-gruzoviki-iz-yaroslavlya-chut-ne-doveli-sssr-do-mirovogo-liderstva
* https://www.zr.ru/content/articles/930850-chetyrekhosnyj-gruzovik-yag-12-sdelan-v-sssr-v-1932/
* http://denisovets.ru/yaaz/yaazpages/yag12.html
* https://voentex.ru/news/Zabitiy-YaG.-Opitniy-sovetskiy-polnoprivodniy-chetirekhosniy-gruzovoy-avtomobil-YaG-12
* https://autoretrolab.blogspot.com/2011/12/12-2.html?m=0
* https://tanks-encyclopedia.com/ww2/soviet/yag-12/