Stavovská společnost

Následuje popis dělby lidu v Přímořsku, s určitými obměnami platí i v Sondosii a Ealonu.

## Přímořská honorace

K nejváženějším skupinám patří (kromě královského rodu, kterého je ovšem zde na východě pomálu) šlechta, duchovenstvo a mágové. Tito mají četná privilegia, často jsou osvobozeni od daní či mohou sami berně přímo vymáhat, jsou osvobozeni od mýtného a podobných poplatků, mohou s velkou zbraní vstupovat do měst a podobně.

Do **stavu mága** je povýšen ten, kdo složí druhou univerzitní zkoušku a získá tak titul mágus, o čemž dostane listinu zmocnění mága – privilegium mágorum. Tím může nosit čarodějný klobouk a své roucho si může zdobit magickými symboly a nápisy a získává univerzitní hůl jakožto odznak stavu; má právo stát se lenním pánem pro své potomky, pokud složí alespoň první univerzitní zkoušku (ale pozor, dokud potomek nesloží druhou univerzitnici, má vrchnostenský titul jen osobně) a vybírat berně na svém území; jeho poddaní mu musí prokazovat náležitou úctu a respekt a nesmí mu odepřít poslušnost; lidé nižších stavů mu musí prokazovat náležitou úctu a respekt.

**Duchovními** se stanou všichni, kteří projdou výchovou řádu a dostanou kněžský list (privilegium pontificorum). Vrchností se nemohou stát všichni duchovní, ale jen dechejský archdiákón (ten má momentálně Norditorum) a pentarcha (momentálně nemá nic) a donedávna představená Řádu mramorových poutníků (Chladný les). Ostatní přímo nevládnou, ale mohou vybírat desátek („druhé malíčkovné“), pokud jsou ve vesnici (tam může být jen jeden svatostánek a pak desátek vybírá ten bůh, kterému je zasvěcen), nebo díl z desátku, pokud jsou ve městě. Kněžím a řádovým bratřím se též musí prokazovat úcta podobně jako mágům.

**Šlechticem** je osoba čisté krve. To znamená, že kdo si vezme za manžela osobu nižšího postavení a má s ním potomka, tento potomek je krve poločisté a šlechtické výsady tak již má jen pro sebe a ne pro své potomky. Šlechtu rozlišujeme na pány (vyšší šlechtu) a rytíře (nižší šlechtu).

Nižší šlechta, osoby mající listinu malých jezdců – privilegium equitorum minorum. Nižší šlechtic může mít danou výsadu pro sebe či i pro své potomky, to záleží na rozhodnutí šlechtice, který jej do stavu pasoval (buď král, místokrál či pán). Privilegium obnáší vrchnostenské právo na určitém území (ale nemusí), kde může rytíř vybírat berně (zase desátek, tzn. první malíčkovné) a případně určité povinnosti, např. roboty; poddaní mu nesmí odepřít pomoc a prokazovat náležitou úctu. Tomu, kdo rytíři půjčuje půdu, musí šlechtic odvádět rentu. Rytířských rodů je v Novém Přímořsku několik desítek.

Vyšší šlechta, osoby mající listinu velkých jezdců – privilegium equitorum maiorum. Pán má vždy výsadu i pro své potomky, to stavu pánů může osobu uvést jedině (místo)král. Pán vždy dostává určité území, kde je vrchností, vybírá berně (první malíčkovné) a případně robotu, může část svého území odevzdat jako léno rytíři či mágovi (ne duchovnímu, tomu může dát půdu jedině (místo)král). Poddaní a nižší šlechta mu musí projevovat náležitou úctu. Vyšší šlechtic si do svého erbu může dát i figury, na rozdíl od rytířů, kteří mohou jen různě půlit, čtvrtit a šrafovat barvy. Páni mohou radit královskému sudímu při soudech (jejich názor není přímo závazný, ale určitě by páni protestovali, kdyby většina z nich měla rozdílný názor než sudí). Dále mohou přímo spravovat města, jsou-li na jejich území, mohou na svém území zakázat vyznání či rozpustit řád, mohou mít neomezenou zemskou hotovost (rytíři mohou mít jen několik desítek, maximálně stovek, mužů, i když tohle omezení je zbytečné, neboť rytíři obvykle jsou chudší a na víc stejně nemají). Vůči (místo)králi má vyšší šlechta i povinnost – hlava rodu a jeho potomci musí vždy jednou ročně jet na přísahu do Zátočiny. Díky tomu si král jednak udržuje dobré styky se šlechtou, druhak nutí pány, aby se starali o bezpečnost cest.

**Královských úředníků** je hromada, obvykle pozici úředníka zastává šlechtic, zřídkakdy duchovní či mág. Úředníkem ale může být i osoba nečistá, což ale obvykle popuzuje šlechtu, v podstatě si král nemůže dovolit ustavit do nejvyšších úřadů někoho jiného než pána. K úředníkům patří nejvyšší purkrabí, královský arcičíšník, maršálek, královský sudí, královský hejtman, královský komoří, kancléř.

## Novopřímořské panské rody

* **Pravomysl** – královský rod Pravomyslovců se na východě téměř nevyskytuje, neboť rod pomalu vymírá a tak král šetří svými potomky. Navíc oni ti potomci na východ ani nijak zvlášť nechtějí, neboť král Krasopěv III. Zakladatel při objevení nového světa dostal věštbu, že to bude znamenat konec jeho rodu. Pár mladých pravomyslovců se sice vydalo na východ, obvykle bojovat proti skřetům a dalším neřádům, ale těch bylo opravdu jen pár. Vzdálenější Pravomyslovci jsou momentálně na tažení proti skřetům, jeden vstoupil do Řádu mramorových poutníků, ale ten byl vyděděn, jeden žije na dvoře Ker’Dalenských, pár starších členů rodu dožívá na venkově v okolí Zátočiny. Čistý Pravomyslovec se prý vyznačuje bystrou myslí, po které jsou pojmenovaní, vzděláním, zálibou v umění a architektuře a slabší stavbou těla. Dle některých mají pravomyslovci dědičnou chorobu stavby těla, kvůli které jsou buď mírně zmrzačení, nebo extrémně náchylní k nemocem a tak umírají časně. Pravomyslové nahradili na přímořském královském trůně Šestismyslovce (resp. jsou jejich jinou větví), kteří nahradili Morany (nebo taky Mořany), kteří nahradili Hromníkovce.
* **Ordello** – starobylý rod původem ze západního Assuriamu. V Novém Přímořsku jsou dvě početné skupiny – **Ordellové ze Sidaru** (město v Assuriamu) a **Ordellové z Tyru** (pohraničí mezi Assuriamem a Přímořskem, takže tito šlechtici jsou více přímořští). Sidarští jsou známí svou pravdomluvností a dodržováním své šlechtické cti (proto se říká „pravdomluvný jak Sidar“) a jsou slavní pro své umění boje na rytířských turnajích i ve válce; tyrští ordellové v sobě prý mají něco z krve pravomyslovců, neboť i u nich se projevuje „královská choroba“.
* **Ker’Dalen** – jediný trpasličí panský rod v Novém Přímořsku.
* **Bor** – čistě přímořský rod.
* **Hříva** – čistě přímořský rod, říká se, že zakladatel Hříva byl vlkočlověk (což je údajně něco jiného než vlkodlak, čili verwolf).
* **Ellale** – přímořský rod, ale s příměsí poloelfí krve z Ealonu.
* **Riminas**
* **Aethelinthalas**
* **Bargan** – nový rod velkovévody z Divoké výspy
* **Rouderen** – celé „vraní“ rouderenské pokolení prokleté kvůli zradě Wondarově.

**Páni** (šlechta s figurou) – jen pár rodů, v erbu mají figury, mají nárok na území a na užívání jména rodu. Sem patří i královský rod.

Území patřící pánům: severozápadní svahy rudných hod (Ker’Dalen), Stoskalisko, Královská pole, Červenovodsko, Nová domovina, Divoká výspa (Bargan), Kraj světa, Spáleniště (východ od ilvaenu; Ordellové ze Sidaru), Stezka (Borští; západ od almaenu), Baziliščí (Ordellové ze Sidaru)

**Rytíři** (šlechtic s barvou) – někteří mají území, dědičně i nedědičně, ve štítech nesmí mít figury, jen barvu.

**Královští úředníci** – současný místokrál Flavius (dříve Solicius, Pergamon, Ystril, Barnabáš… zbytek netřeba; králem (západním) v čase almaenského dobrodružství je Milomír II., který před pár lety vystřídal královnu Vanesu (a před ní král Zbygněv, Milomír I., Krasopěv IV., zbytek netřeba…)), nejvyšší purkrabí, kasteláni (v hradech) a purkrabí (ve městech). V roce 0 nastal 27. rok vlády krále Milomíra II.

## Zemský sněm

Jednou za čas se koná velká událost, kdy se honorace sjede na jedno místo, vzdá hold králi (západnímu) i místokráli, a odhlasuje si zásadní rozhodnutí. To může dopadnout například tak, jak bylo jednoho dne zachyceno na informační tabuli samosprávného města Ilvaenského, města s elfí vrchností:

*Je třeba být vyhlášeno, jaké závěry byly učiněny při zasedání Velkého sněmu. Sněm si dal za cíl vyslovit vinu či nevinu nad vévodou Barganem z Divoké, vyslovit vinu či nevinu nad knížetem Viktorem Ordellem starším z Baziliščí, vyslovit vinu či nevinu nad představenou Zorkou z Coltary, přijmout každoroční osobní přísahu hlav všech panských rodin králi a místokráli, a zejména zabývat se důležitými otázkami správy království, nyní převážně ve vojenské oblasti.*

*Velký sněm, jemuž předsedal z pověření krále Milomíra II. z Pravomyslu místokrál Flavius, a účastnily se jej panské rody z obou Ordellů, z Ker’Dalenu, z Boru, ze Hřívy, z Ellale, z Riminasu a z Aethelinthalasu jakožto zástupci šlechty s figurou, dále také zemské i královské úřednictvo v čele s nejvyšším purkrabím Konnestem, dále také zástupci Dechejovi církve a Církve pěti bohů, dále také zástupci měst a šlechty s barvou, došel v posledním květnovém týdnu 27. roku vlády krále Milomíra II. z Pravomyslu k následujícím rozhodnutím:*

1. *Vévoda Bargan z Divoké, obviněn z nedovolené intervence a překročení privilegia equitorum minorum, byl shledán nevinným a zproštěn tohoto obvinění jednou provždy.*
2. *Kníže Viktor Ordello starší z Baziliščího, obviněn z úkladů proti králi, místokráli a zemi, byl shledán nevinným a zproštěn tohoto obvinění jednou provždy.*
3. *Představená Zorka z Coltary, obviněna z úkladů proti králi, místokráli a zemi, byla shledána vinnou a bude odsouzena jednou provždy.*
4. *Přísaha pro 27. rok vlády byla vykonána bez výjimek. Hlavy všech panských rodů se znovu setkají na přísaze konané v den letního slunovratu příštího roku, nebude-li řečeno jinak.*
5. *Všichni senioři přímořského krále, jejichž léna leží na východ od spojnice sídel Skalinky – Ternū – Větrná, se stávají vazaly nově zřízeného velkovévodství Divoké výspy, z čehož jim vyplývá povinnost fidelity. Velkovévodou z Divoké výspy se stává vévoda Bargan, který odteď bude znám jako velkovévoda Bargan Krásný z Divoké výspy a titul získává i pro své mužské potomky. Rod Barganů se tak stává panským rodem s povinností fidelity vůči místokráli. Figurou rodu se stává rytíř zabíjející krolla. Nechť Divoká výspa vzkvétá pod vládou rodu Barganů!*
6. *Řád mramorových poutníků se okamžitě ruší, neboť neplní dobře své povinnosti a napomáhá kriminálním živlům, tudíž jej není potřeba. Všichni jeho ozbrojení členové budou převeleni pod kopí velkovévody z Divoké výspy, kde budou všichni bez rozdílu v postavení nových rekrutů. Žádné výjimky nejsou povoleny. Neozbrojení členové tímto rozhodnutím souhlasí se svým prodejem do otroctví. Jejich vlastníkem je velkovévoda z Divoké výspy osobně. Majetek připadá tomu, na jehož území se Řád nachází. Výjimku představuje pouze písemnictví Řádu, které připadá Společenstvu mysli z Ilvaenského kruhu magie čarodějné a vysokého učení theurgického.*
7. *Všem oblastem, kterých se to týká, bude zasláno a uloženo za povinnost vyhlásit, co se jich týká.*

## Měšťané

Ve větších městech Přímořska se v posledních desetiletích značně posílil význam cechů a tedy i měšťanů. Neplatí to vždy, například Ilvaen je "město s elfí vrchností" a tedy tato vrchnost by měla být nad měšťany, ale to již neplatí tolik jako dříve. I měšťané (organizováni do cechů a ovládající město prostřednictvím volených konšelů v čele s purkmistrem, anebo do prostých "kupeckých rad") tak mohou vydat například následující všeobecně závazná rozhodnutí:

*Kupecká rada na svém zasedání o poledni prvního dne červnového došla k následujícím nařízením:*

1. *Řád mramorových poutníků se okamžitě ruší, neboť neplní dobře své povinnosti a napomáhá kriminálním živlům, tudíž jej není potřeba. Členům Řádu je zakázáno opustit město a je jim uloženo za povinnost se přihlásit v Paláci Rady na Vrcholném náměstí elfích otců v kanceláři velitele Isidiala. Dokud se zde nepřihlásí, jsou postaveni mimo zákon a nikdo tak s nimi nesmí uzavírat žádné obchody ani jim poskytovat služby. Budova bývalého Řádu na Entýnově náměstí, včetně veškerého jeho majetku uvnitř města, se stává majetkem města. Z bohatství Řádu budou vyplaceny dávky potřebným, z jeho budovy bude zřízen městský špitál.*
2. *Krollové, kteří byli zajati během veliké bitvy před několika týdny, v níž slavně zvítězil velkovévoda Bargan Krásný z Divoké výspy, upadají do otroctví a stávají se majetkem krále. I v našem městě budou veliké trhy, na nichž bude možné takto nabyté otroky převádět, budou se konat v prvním červencovém týdnu na Obilném trhu. V jiném čase a na jiném místě samozřejmě není možné krollí otroky převádět.*
3. *I další Dechejova vojska slaví úspěchy. Vojsko Řádu svěceného meče, pod velením ctihodného pana Krykieléna z Trolinu, porazilo velkou skřetí armádu a obsadilo jejich město. Město je nyní zkoumáno slovutnými učenci, neb se věří, že dokáže objasnit mnohá tajemství lidstva.  Krykielén z Trolinu vyzývá i další pány a rytíře, jakož i obyčejné poddané, aby se zúčastnili Východních výprav a šířili smrt do skřetích řad.*
4. *Skupina šesti loupeživých krollů, která působila na cestách mezi Ilvaenem a Jezerovem, byla zásluhou Jana Vlkočlověka, lorda ze Hřívy, pobita a odsouzena dle starého přímořského zvyku jednou provždy, stejně jako lidé, kteří loupežníkům napomáhali. Jejich kříže budou zdobit cestu až do prvního sněhu. Kdo poskytne loupežníkům řádný pohřeb, nahradí jej na kříži.*
5. *Zvěsti o zničení Jezerova jsou pravdivé. Proto kupecká rada města Ilvaen nabídla jezerovské šlechtě půjčku. Dále platí, že každý, kdo si o to zažádá, získá veletuctový pozemek na břehu Dlouhého jezera, za předpokladu, že se zřekne všech svých držav kdekoliv jinde na světě, a stejně tak získá příspěvek ve výši deseti až padesáti zlatých placený z ilvaenské městské pokladny, pokud na tomto pozemku postaví dům. Výše příspěvku bude záviset na velikosti a vzhlednosti novostavby.*
6. *Osoba přezdívaná jako Zkáza se skutečně potulovala krajem. Ovšem zvěsti o jejích činech se nezakládají na pravdě, neboť samozřejmě není v silách obyčejného člověka takovou brutalitu způsobit. Tudíž by nebylo spravedlivé Zkázu za tyto nepravdivé činy soudit. Veškeré činy proti právu, které osoba přezdívaná Zkáza v minulosti vykonala, budiž dnešním dnem na území samosprávného města Ilvaenského, města s elfí vrchností, odpuštěny.*