Čas zhnusení

Ve čtvrté kapitole knihy **Na hraně temnoty** učiní **Zakhar** další velký krok. Překoná svůj strach a vyjde ven do ulic mezi lidi. Navštíví čtvrť hampejzů a temných umění, na níž má špatné vzpomínky a poté si koupí cestovní plášť s kápí v **Sukharnikově krejčovství**.

**Následující řádky vyzrazují podrobný děj kapitoly**:

Město **Zulsk** je poslední zastávkou před nekonečnou moggulskou stepí. Území dál na východ je na mapách označováno slovy *Hic sund dracones* (Zde jsou draci). **Novggorďané** na jedné straně nenávidí **Mogguly** a na druhé s nimi vesele obchodují. Novggorské knížectví totiž razí politiku – *Obchod nade vše*.

Dům čaroděje **Azarova** stojí v jedné z lepších čtvrtí Zulsku. Zakhar se přesto zatoulá do chudinské části města, jelikož se chce vyhnout davům a rušným hlavním ulicím. Vidí tam strašlivou bídu, špínu, násilí, hlad a nemocného žebráka, jehož se štítí.

Rozhodne se, že si pořídí plášť s kápí, aby k sobě zbytečně nepřitahoval pozornost, jakožto moggulský míšenec. Vezme to tedy zkratkou přes **čtvrť hampejzů a temných umění**, ve které se mj. nachází i alchymistický krámek se specialitami, pro něž Zakhar dříve chodíval kvůli mistrovým experimentům.

Zakhar nemá onu čtvrť vůbec rád, neb na ni má špatné vzpomínky ještě zdoby, kdy byl sirotkem. Otec **Horin**, představený **sirotčince Pramene**, do této čtvrti totiž chodíval prodávat děti právě do nevěstinců a brával s sebou i Zakhara, jako svého *věrného pobočníka*. Když mladý čaroděj zahlédne tmavovlasou nevěstku, jak poskytuje orální sex muži na ulici, probudí to v něm nepříjemné pocity pramenící z jeho nešťastné minulosti a se studem uteče pryč.

Následně se ocitne ve **čtvrti drobných obchodníků**, kde objeví **Sukharnikovo krejčovství**. Vejde dovnitř a velmi žoviální majitel se k němu hned nadšeně vrhne a začne mu prezentovat své zboží. Těžce asociální Zakhar se cítí velmi nepříjemně a navíc dostane strach, aby ho obchodník nechtěl dle novggorských zvyklostí obejmout na přivítanou.

Krejčí si všimne mladíkových zešikmených očí a rázem se začne chovat jinak. Zakhara celá situace nesmírně dráždí. s ohledem na svou povahu a psychické problémy nemá vůbec rád, když se na něj někdo cizí příliš intenzivně dívá a obzvlášť ne do očí, nemluvě pak o narušení osobního prostoru a pokusech o fyzický kontakt. Vše je o to nepříjemnější, neb hrdina strávil přes dva roky zavřený doma a odvykl si na komunikaci s jinými smrtelníky.

Zakhar se začne zaobírat vlastními vzpomínkami a zejména pak příhodou s prokletou mincí. Prokletí na ni uvrhl on osobně a s pomstychtivou touhu ji věnoval pekaři, jen šidil chléb, které od něj kupoval Azarov. Poté, aby dílo zkázy ještě dokonal, navštívil Zakhar pekařovu manželku a našeptal jí, že je jí její manžel nevěrný.

S ohledem na poslední roky a způsob života, který vedl, má Zakhar problémy srozumitelně mluvit. s Azarovem toho společně příliš nenapovídali, tudíž většinu času jen mlčel, meditoval nebo si četl. Současné potíže s vyslovováním mu připomenou, jak míval těžký jazyk po víně, které ho občas nutil pít otec Horin. z tohoto důvodu se Zakhar vyhýbá pití alkoholu a víno si spojuje s trpkou pachutí zůstávající v ústech po požití (trpký ocas) a kyselostí zvratků.

Krejčí pro něj najde plášť z hnědého sukna podšitý ovčí vlnou s dřevěnou vyřezávanou sponou pod krkem. Ten mu následně přehodí přes ramena, načež si řekne o nesmyslnou sumu 4 stříbrné a 5 měďáků. Zakhar se rozčílí, leč výchova mu zakazuje dávat najevo emoce, natož se otevřeně vztekat, a proto zareaguje chladnokrevně.

SPOILER: V textu se konkrétně píše - **„Nával zlosti, která by jinému nejspíše zatemnila mysl a měla za následek čin horkokrevný a surový, odezněl stejně rychle, jako přišel. Má zloba však nezmizela úplně. Bylo to jako prudký odliv moře.“** Toto je v knize první náznak symboliky *moře*, které v psychologii patří mezi nejběžnější znázornění *nevědomí*. / Ve druhém díle **Cesta do neznáma** v kapitole **III. Zkouška bojem** Zakhar svůj plášť podšitý ovčím rounem zhnuseně zahodí poté co se stane nechtěným svědkem scény souložícího **Cheslava**.

V momentě, kdy čaroděj potlačí svou zvířecí zuřivost, zmizí i touha prolít krev krejčího, místo toho mu však chce zničit život. s tímto uvědoměním, pocítí Zakhar změnu své vlastní aury, jejíž novou barvu a příchuť nedokáže pojmenovat.

Když poté vytahuje peníze, poodvrátí se a zoubky ze safírového prstenu vyryje do jedné ze stříbrných minci prokleté značky a očaruje ji zaklínadlem – *Discordiae edere cor*. (Ať svár pohltí srdce). Zaplatí krejčímu požadovanou cenu, přetáhne si přes hlavu kápi a vyrovnaně odejde. Svůj ortel nad sebou vynese krejčí jednoho dne sám, až někomu minci předá a aktivuje tím kouzlo sváru.

SPOILER: Ve druhém díle série **Cesta do neznáma**, konkrétně v kapitole (DOPLNIT), se Zakhar setká s východním šamanem, který mu vysvětlí, že tento druh kouzlení není pro západ typickým a jedná se praktiku běžnou právě ve východním **šamanství**.

Pro jejich zobrazení klikněte na rozbalit/expand.