Vriisin kieli

Alue
 Virallinen kieli
 Puhujia
 Sija
 Kirjaimisto
 Kielenhuolto
 YST 2 -koodi
 Kielikunta
 Kieliryhmä

**Vriisin kieli** (vriisi) on Thedeanissa puhuttava germaaniseen kielikuntaan kuuluva kieli.

Vriisin lähin sukulaiskieli on qrût. Kielioppi on hyvin pitkälti sama kuin englannissa, mikä tekee kielen opiskelusta helppoa.

## Äänneoppi

### Vokaaliäänteiden vaihtuvuus

Vriisin kielen erittäin konservatiivisen kirjoitusasun vuoksi jotkin kielen vokaaleista omaksuvat erilaisia äänneasuja eri sanoissa. Alun perin kaikki vokaalit on lausuttu vain yhdellä tietyllä tavalla, mutta myöhemmin lausumistavat ovat muuttuneet kirjoitusasun jäätyä junnaamaan paikoilleen.

Vriisi on diftongien paratiisi. Usein yksittäisellä kirjaimella merkattava diftongi *oe* (œ, å) ja vriisin kielen vriisinkielisessäkin nimessä esiintyvä *ij* (ï) ovat diftongeista varmasti tunnetuimmat ja yleisimmät. Myös joskus *oe*-diftongina merkattava [ø]-äänne on melko yleinen.

## Kielioppi

### Substantiivit

Vriisissä on kaksi kieliopillista sukua, neutri ja epäneutri. Epäneutri syntyi maskuliinin ja feminiinin yhdistyessä. Tätä kuvastaa se, että vriisin neutriin kuuluu paljon vähemmän sanoja kuin toiseen sukuun. Vriisin neutria kutsutaan joskus myös ett-suvuksi (sen epämääräinen artikkeli on *ett*) ja epäneutria yhdistyneeksi suvuksi tai en-suvuksi (sen epämääräinen artikkeli on *en*). Substantiivin määräisyyden ilmaisu taivutuspäätteillä on välillä melko epäsäännöllistä, mutta yleisesti käytetään päätteitä -n, -en ja -t, -et (yksikössä) sekä -e, -ene (monikossa).

Epämääräisen artikkelin lisäksi käytetään myös määräistä artikkelia (*den* tai *det*, riippuen sanan suvusta, ja monikossa *de*) huolimatta siitä, että sanoilla on käytännössä päätteellä muodostettavat määräiset yksikkö ja monikko. Näitä artikkeleita ja substantiivin määräistä muotoa ei kuitenkaan tule käyttää samanaikaisesti (joko *hus**et*** tai ***det** hus*). Joskus, harvoin, puhekielessä käytetään sekä artikkelia, että päätettä (***det** hus**et***). Tämän lisäksi määritteenä olevan adjektiivin edellä käytetään määräistä artikkelia (***det** store hus**et***).

Yksinkertaisesti ja lyhyesti: Vriisin substantiivit taipuvat pääasiassa seuraavilla kolmella tavalla (muodot lueteltu järjestyksessä; epämääräinen yksikkö eli perusmuoto, määräinen yksikkö, epämääräinen monikko ja määräinen monikko; päätteet kirjoitettu **boldatuin** kirjaimin):

* säännöllinen *ETT*-suvun sana: **ett** hus, hus**et**, hus**e**, hus**ene**
* säännöllinen *EN*-suvun sana: **en** jong, jong**en**, jong**e**, jong**ene**
* epäsäännöllinen sana (tästä pari esimerkkiä):
	+ **ett** appel, apl**et**, apl**e**, apl**ene**
	+ **en** hund, hund**en**, **henn**, henn**e**

Henkilöistä käytettävän genetiivin tunnus on yksikössä -*s* (*Mattis auto*). Esineistä ja asioista puhuttaessa käytetään usein *von*-genetiiviä.

### Adjektiivit

Adjektiivin vertailumuodot ovat komparatiivi *-de/-te* ja superlatiivi *den -st*. Epäsäännöllisiä adjektiiveja ovat muun muassa *gott –bettre – den best* (’hyvä’) ja *bad – varre – den varst* (’paljon’).

### Adverbit

Adverbin pääte on *-t* tai *-et*, esimerkiksi *let – letet* (’varovasti’). Poikkeuksena sääntöön ovat kuitenkin epäsäännölliset adverbit, joita ovat esimerkiksi *vel –bettre – best* ('hyvin') ja *fïr – fïre – fïrst* ('kaukana').

### Pronominit:

 detten
 den, det
 dem
 datte
 datten

### Verbit

Verbin muotoja ovat infinitiivi, preesens, imperfekti, perfekti, pluskvamperfekti ja futuuri. Näistä jokaisella (paitsi infinitiivillä) on yleis- ja kestomuoto. Kestomuoto kuvaa jatkuvaa toimintaa ja yleismuoto tavallisesti esimerkiksi päättynyttä tai lyhyttä tapahtumaa. Alla olevassa taulukossa on säännöllisen *ånska* (’haluta’) -verbin taivutus kaikissa muodoissa:

 preesens
 imperfekti
 perfekti
 pluskvamperfekti
 futuuri

Tulevaa aikaa voi kuvata joskus myös preesensillä tai *go att* -rakenteella. Aikamuodot (kuten myös pronominit sekä ajan ja paikan määreet) muuttuvat tietyissä tilanteissa siirryttäessä suorasta esityksestä epäsuoraan.

Verbin tapaluokkia ovat indikatiivi, imperatiivi (joka on perusmuodon kaltainen) ja konditionaali (joka muodostetaan *vilt*-apuverbillä). Konditionaalilla on neljä muotoa: nykyajan ja menneen ajan yleis- ja kestomuodot.

Säännölliset verbit taipuvat kuten *ånska*-verbi: *ånska* *– ånsker – ånskt – ånsket*. Vriisissä on myös hyvin paljon epäsäännöllisiä verbejä, kuten *vara* *– er – var – vart* (’olla’). Vaillinaisia apuverbejä (joilta puuttuu tiettyjä muotoja) ovat muun muassa *kan/kannt, mast, må/makt, skal, vill, skalt, vilt.*

Passiivi muodostetaan apuverbillä *vara* (’olla’), joka taipuu aikamuodon mukaan, esimerkiksi *Det hus **var** malt* (’Talo maalattiin’). Myös *vi-, je-, de-, ja en*-muotoisia passiiveja voidaan käyttää, esimerkiksi *De tell at...* (’Sanotaan että...’).

Gerundi on verbin *-ing*/-*ning*-päätteinen muoto. Sitä käytetään esimerkiksi partisiipin preesensissä, kuten *flyvning* (’lentävä’); tai -minen-muodossa, kuten *svæning* (’uiminen’).

Lauseenvastikkeita esiintyy lähinnä kirjoitetussa kielessä. Yleisimpiä lauseenvastikkeita on *-ing*/*-ning*, esimerkiksi *seing* (’näyttäen’). Muita lauseenvastikkeena käytettyjä muotoja ovat partisiipin perfekti ja infinitiivi.

### Sanajärjestys

Vriisin sanajärjestys on väitelauseissa suora (subjekti– predikaatti– objekti) ja kysymyksessä joskus käänteinen, esimerkiksi silloin kun kysymyssana ei ole subjektina (kuten *Vem bor du med?*). Kysymyslauseen voi myös muodostaa yksinkertaisesti (predikaatti– subjekti– objekti). Esimerkiksi *Køpt du en ny auto?* ('Ostitko sinä uuden auto?'). Adverbiaalit ovat yleensä lauseen lopussa, järjestyksessä tapa – paikka – aika, mutta usein tästäkin säännöstä voi joustaa, jolloin kielestä kuitenkin tulee hieman runollisempaa.

### Muodollinen subjekti

Muodollisia subjekteja ovat *det* ja *dar*, esimerkiksi *Det var dejlig i Maj* (’toukokuussa oli ihanaa’) tai *Dar er aple i basket* (’korissa on omenoita’).

## Esimerkkejä

### **Vriisi vrt. qrût**

'No, mutta sehän kävi näppärästi', sanoo ihminen ja menestyksensä innoittamana todistaa seuraavaksi että musta on valkoista ja jää auton alle seuraavalla suojatiellä. - Douglas Adams, Linnunradan käsikirja liftareille

"Ak, mæn ik dock læt beïd", mænnen sægs ok inspirér au haas ärefelg næchtet prövs, den svært ë hvit beïs ok hæ ïnn næchtø röchtkross au ø avto øverdrevés.

"Nå, men det var lett", sæger mann og, inspirert av sijn æràleg, viser det næste, att svart ær hvitt og kommer under bìlen på næste vëgkryss.