Гостра зрада (3 розділ)

Листя хрумтіло під ногами у Водолапа. З його рота висіли худі мишка та землерийка. Сам виховник Водолапа - Березопад ніс одну соковиту мишку.

- Добре, можеш виспатися, а потім ми підемо на тренувальну лощовину.

  Водолап з полегшенням хльюпнувся у своє гніздечко.

- Нехай усі коти, здатні спіймати собі здобич, зберуться під Високим Виступом.

- Що Вогнезору вже треба? - спитав сонний Леволап

- Не знаю. Ходім.

  Усі коти почали сідати на свої звичні місця під Високим Виступом. Водолап приєднався до своїх братів та сестер.

- Як ти думаєш Вогнезір буде призначати нових кошенят? - спитав Водолап до Вітеролапки.

- Не знаю.

- Тихо ви - шикнула виховниця Горішколапки Карохвістка

- Як знаєте до Клану доєдналися 4 кошенят. Раніше вони були у Клані. Це кошенята Добросердої - коти почали тривожно перешіптуватися-Вони вибігли з табору надто далеко у гололист. Та на щастя їх знайшов Кігентик. Горішок їх виховувала, доки вони не змогли далеко йти. Та принесла їх назад до Клану. Ми завдячуємо Горішку за її відвагу та доброзичливість. Тож настав час зробити кошенят новаками! - коти почали схвально перемуркуватися. Вогнезір підкликав кошенят хвостом. - Мохко! - Вогнезір звернувся до великої темно-бурої смугастої киці з чорними лапками. - Віднині й аж до дня, коли ти станеш воячкою, тебе знатимуть як Темнолапку - Клан загукав її ім'я. Коли голоси стихли, Вогнезір глянув на темне,захмарене небо - Я прошу Зореклан наглядати за тобою та скеровувати правильними стежками, аж доки ти не знайдеш у собі міць і відвагу воячки. - Темнолапка гордо дивилася на Клан. - Кістоквітко. - темно-біла киця підвела гордий погляд - Ти була виховницею Ранньоступа, - коли він сказав ім'я Ранньоступа, Кістоквітка трішки засмутилася. Як чув Водолап у яслах, Ранньоступ загинув у бою одразу ж після того як його виставили на вояка, коли він охороняв табір.- він заслужив доброї слави у Клані. Нині Громовий Клан просить тебе ще раз проявити себе як чудову виховницю - Кістоквітка схилила голову - Я ввіряю тобі передати всі свої знання Темнолапці та допомогти їй стати такою воячкою, якою наш Клан буде пишатися.

- Я не підведу Клан - пообіцяла Кістоквітка

  Темнолапці Вогнезір прошепотів щось на вухо, та вона підбігла до Кістоквітки й підвела морду, щоб поноськатися зі своєю виховницею.

- Крилко - Вогнезір звернувся до темно-бурої смугастої киці з димчастими лапками.-Віднині й аж до дня, коли ти станеш воячкою, тебе знатимуть як Димолапку.- Клан загукав її ім'я. Коли голоси стихли, Вогнезір глянув на темне,захмарене небо - Я прошу Зореклан наглядати за тобою та скеровувати правильними стежками, аж доки ти не знайдеш у собі міць і відвагу воячки.-Димолапка гордо дивилася на Клан. Та один раз непомітно нервово смикнула кінчиком хвоста - Бурешубе. - кіт підвів  гордий погляд - Ти був виховником Дубовуха, він заслужив доброї слави у Клані. Нині Громовий Клан просить тебе ще раз проявити себе як чудового виховника- Бурешуб схилив голову - Я ввіряю тобі передати всі свої знання Димолапці та допомогти їй стати такою воячкою, якою наш Клан буде пишатися.

- Я не підведу - пообіцяв Бурешуб

  Почулися непевні прешіптування.

- Хіба кіт з іншого Клану може мати новаків?

  Димолапка підбігла до Бурешуба й підвела морду, щоб поноськатися зі своїм виховником.

-Зірко - Вогнезір звернувся до сильної чорної киці. - Віднині й аж до дня, коли ти станеш воячкою, тебе знатимуть як Тіньолапка - Клан загукав її ім'я. Коли голоси стихли, Вогнезір глянув на темне,захмарене небо.- Я прошу Зореклан наглядати за тобою та скеровувати правильними стежками, аж доки ти не знайдеш у собі міць і відвагу воячки. - Тіньолапка хотіла гордо подивитися, та коли на неї звернули погляди, втупила погляд у лапи - Дрібноніжко. - кіт підвів  гордий погляд - Ти була виховником Важкуна, він заслужив доброї слави у Клані. Нині Громовий Клан просить тебе ще раз проявити себе як чудову виховницю - Дрібноніжка схилила голову - Я ввіряю тобі передати всі свої знання Тіньолапці та допомогти їй стати такою воячкою, якою наш Клан буде пишатися.

- Я не підведу Громовий Клан - пообіцяла Дрібноніжка

-Горобчику - Вогнезір звернувся до чорного кота. - Віднині й аж до дня, коли ти станеш вояком, тебе знатимуть як Чорнолап - Клан загукав його ім'я. Коли голоси стихли, Вогнезір глянув на темне,захмарене небо. - Я прошу Зореклан наглядати за тобою та скеровувати правильними стежками, аж доки ти не знайдеш у собі міць і відвагу вояка - Чорнолап втупив погляд в лапи - Золоноже. - кіт підвів  гордий погляд - Ти був виховником Павоток, він заслужив доброї слави у Клані. Нині Громовий Клан просить тебе ще раз проявити себе як чудового виховника. Я ввіряю тобі передати всі свої знання Чорнолапу та допомогти йому стати таким вояком, яким наш Клан буде пишатися.

- Темнолапка! Димолапка! Тінелапка! Чорнолап!

  Усі коти почали вигукувати імена котів.

- Не розумію чому їх так назвали? Вони повинні бути: Мохолапка, Крилолапка, Зіролапка та Горобинолап, чи якось так. - звернувся Водолап до Леволапа

  Леволап шокуючи на нього подивився.

- Ти що не пам'ятаєш? Коли вони тільки народилися, Добросерда назвала їх: Темка, Димка, Тінька та Чорник. - Водолап згідно смикнув хвостом.

Посилання на 4 розділ тут[1]