Lærlingens spidsrod

**Lærlingens spidsrod**, også kendt som **den Hermetiske Prøvelse**, er betegnelsen for den opgave, eksamination, prøvelse eller præstation en lærling i den Hermetiske Orden skal udføre for at vise sig værdig til at bestride titlen som fuldbyrdig magus. I sidste ende er det op til den enkelte mester at definere indholdet af sin lærlings spidsrod, men det indebærer næsten altid at gøre en stor indsats eller overvinde en række forhindringer. De enkelte huse, selskaber og laug i Ordenen har ofte bestemte forståelser af spidsrodens indhold, symbolik og dybere mening. Lærlingens spidsrod finder typisk sted efter femten år i lære, om end den som sådan godt kan finde sted tidligere, hvis mesteren vil det eller hvis lærlingen har lært alle femten Hermetiske Kunstarter inden.
Indimellem bruges lærlingens spidsrod til at henvise til rivaliseren og konflikt blandt lærlinge eller som en betegnelse for læretidens prøvelser generelt.

## Berømte eksempler

### Huset Tytalus

Huset Tytalus er berygtet for dets forfærdelige behandling af sine lærlinge, og grumme historier om de tytaliske undervisningsmetoder er effektive trusler mod uregerlige lærlinge i andre huse. Sammenlignet med det klassiske mester-lærling-forhold synes huset Tytalus snarere at anvende et herre-slave-forhold. Gennem sin femtenårige læretid er lærlingenes liv et helvede på jord i hvad der praktisk talt er slaveri. Lærlingene bliver kun tildelt de tarveligste rationer og usleste leveforhold, og når de ikke modtager direkte instruktioner eller assisterer deres mester varierer deres opgaver fra det ulideligt kedsommelige til det direkte farlige.

Selvom mange af mesterens metoder kan synes grusomme og formålet ikke grusomhed for grusomhedens skyld. Snarere søger mesteren at afsløre den åbenlyse uretfærdighed, der ligger i samfundets vilkårlige love, og at anspore lærlingen til at gøre oprør og erkende sin fysis. Til dette formål anvender mesteren ofte *Instruktionernes Bog*, en tekst forfattet af Tytalus selv, der skitserer de eksplicitte regler for lærlinges opførsel og de straffe, der er knyttet til overskridelse af reglerne. Straffene er både vilkårlige og tilsyneladende tilfældige og indeholder absolut ingen pædagogisk værdi - den beskriver ikke hvordan lærlingen skal trænes, men hvordan lærlingen skal behandles. Mesteren foregiver ofte at sympatisere med lærlingen, men bruger *Instruktionernes Bog* som en undskyldning: “*Jeg har virkeligt ikke lyst til at gøre dette mod dig, virkeligt ikke, men Instruktionernes Bog dikterer, at opvask på en Wellentag er forbudt. Jeg har intet valg*”.

Tiden i lære ender, når lærlingen har besluttet, at han eller hun har fået nok. Efter femten års træning stopper undervisningen, men lærlingens status ændrer sig ikke. Hvis lærlingen spørger, hvornår spidsroden vil finde sted, er svaret blot “*ikke endnu*”. Lærlingen er uden tvivl opsat på at undslippe sin mesters kontrol, men budskabet er, at han eller hun må tvinge sin mester til at acceptere ham eller hende som magus, det er ikke nok at spørge. Kun når der har fundet et seriøst forsøg på at tvinge anerkendelse igennem vil mesteren sammenkalde en eristisk forsamling så det foran vidner kan afgøres om tiden i lære reelt er ovre. Lærlingens spidsrod bestås, hvis lærlingen kan få mesteren til at acceptere vedkommende som han eller hendes jævnbyrdige. Lærlingen kan vælge stridens art, men hvis han eller hun ikke inddrager trolddom i konflikten, vil mesteren gøre det. Traditionen foreskriver at mesteren ikke ventes at kæmpe for hårdt mod lærlingen, men stadig give en værdig udfordring.

En lærling, der lykkes i at myrde sin mester på hvilket som helst tidspunkt i sin læretid, bliver øjeblikkeligt ophøjet til magus uanset hvor langt vedkommende er nået i sin træning. Da det Hermetiske Kodeks erklærer, at mesteren er ansvarlig for alle lærlingens gerninger, er det at provokere sin lærling til at myrde en ensbetydende med selvmord.