Belial

**Belial** er en ældgammel handjævel og vargar. Han er beboer på alderdomshjemmet Hvileløs i Helvede. Ifølge Hughorn S. Lange var det Belial, der fremmanede Egyptens ti plager med sit "frygtindgydende skrig". Dette går dog imod, hvad Filip Engell fik at vide af Moses i Paradis, der påstod at Gud sendte plagerne, og at drabet på alle Egyptens førstefødte blev udført af en engel. Men det er muligt, at en vargar, som Belial, tog del i plagerne, som da Gud sendte syndfloden til jorden.

## Historie

For mere end 2.000 år siden, skulle vargaren Belial, ifølge gragornen Hughorn S. Lange, have fremmanet Egyptens ti plager med sit skrig. Ifølge teologer fandt Egyptens ti plager sted omkring det 13. århundrede f.v.t.

I dag er Belial ældgammel, og bor på alderdomshjemmet Hvileløs i Helvede. Før udødeligheden blev taget fra djævlene, ønskede han mere end alt at dø, præcis som de fleste andre beboere på Hvileløs gjorde. Han ser udødeligheden som en forbandelse, da den tvinger en til at forblive i live, uanset, hvad der sker med ens krop. Hvis man er svundet ind, kan man ikke bevæge sig, og med fatale kvæstelser, er man tvunget til at føle smerten til evig tid. Det forventes, at Belial blev glad, da Døden gik med til at lade Djævelen fratage djævlene deres udødelighed.

## Fysisk udseende

Som andre vargarer, kan det antages at Belials hud var gustenbleg og vortet som en tudses, ishvide, pupilløse øjne, rottetænder, at han var skaldet, og at hans isse havde en krans af spidse horn. Ydermere, kan det antages, at han havde et par ravnevinger på ryggen, og en lang, slimet slangehale, som er groet fra hans bagende. Som alle andre djævle, er Belials blod sort.

## Evner

Som alle andre vargarer, har Belial troldom i sit blod, der gør ham i stand til at fremmane katastrofer og meningsløs lidelse på jorden, blandt menneskene, blot ved at skrige besværgelser med sin stemme.

## Baggrund

### Den hebraiske bibel

Navnet "Belial" der forekommer i den hebraiske bibel, Tanakhen, op til flere gange. Det kommer af det hebraiske
בְּלִיַעַל‎, *bĕli-yaal*, og forekommer også i variationerne Belhor, Baalial, Beliar, Beliall og Beliel. Ifølge fortolkninger i rabinsk litteratur, mere præcist Talmud'en, er "Belial" ikke et udtryk for noget overnaturligt, men snarere end allegorisk personifikation af ondskab. Udtrykket er blevet associeret med guden "Baal", men er i eftertiden blevet en personifikation af Djævelen og ondskab, i både kristen og jødisk teologi.

Ordet optræder 27 tange i de masoretiske tekster. I den hebraiske tekst optræder sætningen enten som "Belials sønner", "Belials mænd" eller simpelthen som "værdiløse sønner". Sætninger, der begynder med "sønner af" er et almindelig semitisk idiom. Af de 27 optrædener, forekommer idiomet "Belials sønner" (בְּנֵֽי־בְלִיַּעַל *beni beliyaal*) 15 gange for at understrege værdiløse mennesker, heriblandt idoltilbedere (Femte Mosebog 13:13), Gibeas mænd (Dommerbogen 19:22, 20:13), Elis sønner (Første Samuelsbog 2:12), Nabal, og Shimei. På dansk oversættes בְּנֵֽי־בְלִיַּעַל som "Belials sønner", "Belials mænd" eller "ugudelige (mænd)". "Belial" bliver brugt som udtryk for idéer, ord, og råd, ulykkelige omstændigheder, og oftest, for værdiløse mænd af den laveste slags, så som mænd, der tilbeder andre guder end jødernes gud.

### Etymologi

"Belial" (בְלִיַּעַל *bĕli-yaal*) er et hebraisk ord, der "bruges til at karakterisere de onde eller dem uden værdi." Ordets etymologi er ofte forstået som "uden værdi", fra to almindelige ord: *beli*- (בְּלִי "uden-") og *ya'al* (יָעַל "at være værdifuld"/"at være noget værd"). Visse lærde oversætter ordet fra hebraisk som "værdiløs" eller "slethed" (*Beli yo'il*), mens andre oversætter det som "ågløs" (*Beli ol*), "må han aldrig rejse sig" eller "aldrig at rejse sig" (*Beli ya'al*). Kun få etymologister har troet, at ordet har været et opfundet navn fra begyndelsen.

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 Kenneth Bøgh Andersen. *Dødens terning*. Høst & Søn. 2007.
2. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne engel*. Høst & Søn. 2015.
3. ↑ 3,0 3,1 Kenneth Bøgh Andersen. *Djævelens lærling*. Høst & Søn. 2005.