Kisfiúsátor

A Kisfiúsátor a Sátor Sétányon található lakókörlet volt. A hegyhoni főváros Bajran McToby főpolgármester vezetése alatt lezajlott kataszteri felmérése során a Sátor Sétány 6. közigazgatási besorolást kapta. A főváros külső lakókörletei közül a legbelső volt, a Nagy Almafával szemben, a Fejedelem Főtértől járótávolságra helyezkedett el. A legnépesebb külvárosi lakókörletként lakossága sajátos kultúrával és hiedelmekkel rendelkezett. Politikai marginalizáció, kulturális különbségek és gazdasági érdekellentétek a Kőház lakóival gyakorta vezettek konfliktusokhoz. A VIII. Birodalmi Évtől a 'Függetlenséget a Sátor Sétány Hatnak!' jelmondat jegyében szeparatista mozgalom bontakozott ki a Kisfiúsátorban; a mozgalom agitációval, szabotázzsal és alkalmanként fegyveres akcióktól sem visszariadva küzdött a kőházlakók nyomasztó befolyása ellen a hegyhoni közigazgatásban.

**Történelem**

Két probléma hátráltatja a Kisfiúsátor történetének kutatását. Egyrészt, a kulturális és társadalmi marginalizáció értelemszerűen a sátorlakók háttérbe szorításaként jelenik meg kőházlakó írott forrásainkban. Másrészt, a Kisfiúsátor sajátos kulturája hírhedten zárkózott volt és szóbeliségen alapult (lásd lejjebb). Szükségszerűen az alábbiak töredezett és gyakorta ellentmondásokkal teli forrásokra támaszkodnak.

A Kisfiúsátor története három jól elkülöníthető szakaszra bontható. Az első a VI. Birodalmi évig tartott. Erről az időszakról nem sokat tudni. A hegyhoni lakosság-növekedés kétségtelenül a Főváros peremeire kényszeritette a népesség szegényebb és nemkívánatos részeit, akik lakókörletüknek idővel a Kisfiúsátor nevet adták. Feltételezhetjük, hogy az elszigeteltség már ekkor is sajátos kulturát és rítusoknat hozott létre, de ezekről írásos említés nem maradt fenn.

A VII. és VIII. Birodalmi Év a Kisfiúsátor történetének legmeghatározóbbjai voltak. Újabb lakosság-növekedés és kőházlakó törekvések a Sátor nagyobb befolyásolására sátorlakó diaszpoórához vezettek. A Sátor Sétány kiesőbb részeire költöző sátorlakók helyét a Kőházból újonnan kiszorított lakosok vették át.

A VII. Birodalmi Év elejétől fogva a Kisfiúsátor lakosaki sajtó-kampányba kezdtek, munkabiztonságot, több autonomíát és működő tömegközlekedést követelve. Bajran McToby főpolgármester kataszeri felmérése, mely lecsökkentette a Kisfiúsátor területét és közműfizetésre kötelezte összes lakóját olaj volt a tűzre. Suburbia függetlensége további katalizátorként hatott a Kisfiúsátor függetlenségi mozgalmára. Radikális sátorlakó frakciók fegyveres ellenállásba kezdtek. Kőházlakó elnyomás és partizán titoktartás lehetetlenné teszi pontos kronológia rögzítését. A rendelekzésünkre álló források alapján annyit mondhatunk bizonyossággal, hogy a kőházlakók fürdőházai ellen elkövetett szabotázsakciók egyre élesedő sajtókampánnyal párosultak. Adó- és vámrendészeti iratok dokumentálják, hogy a sócsempészet komoly problémává vált a VIII. Birodalmi Évre, amiért feltételezhetően a partizánmozgalom tehető felelőssé.

A  helyzet a VIII. Birodalmi Év végére tarthatatlan lett. A lidércháborúkat követő gazdasági összeomlás hatása különösen hátrányosan érintette a Kisfiúsátrat. A háborúk számtalan veteránja között tetőfokára hágott az elégedetlenség. Ezt meglovagolva egy függetlenségpárti kommandó feltörte a hegyhoni fegyvertárat és felfegyverezte a Kisfiúsátor lakosságát. A sátorlakók jelentős része csatarendbe állt és támadást indított a kőházlakók ellen. Hatalmas erőfeszítés árán végül Symacchus fékezte meg az őrjöngő szabadságharcosokat, de a koronaherceg, a lovagmester és számtalan hegyhoni életével fizetett hosszú Birodalmi Évek elnyomásáért. Látván, hogy a felkelés kudarcot vallott, megveszekedett függetlenségpártiak ágyában mészárolták le a Látót, mielőtt Symacchustól elnyerték haláluk. A lázadás azonban megosztotta a Kisfiúsátor lakóit is – nagy számban harcoltak a kőházlakók oldalán sátorlakók. Az ekkor született szövetség a Khazandor elleni közös küzdelemben lelte folytatását.

A Kisfiúsátor történetének harmadik fázisa a IX.-től a XIV. Birodalmi Évig tartott. Egyre növekvő integráció a függetlenségi mozgalom hanyatlásához vezetett.  Bár a sócsempészet nem hagyott alább, a politikai indittatású bűnözés nem játszott különösebb szerepet a Sátor történetének utolsó időszalában. Erre a periódusra tehetjük a Kisfiúsátor kulturális virágzását és a Prostadamus-kultusz intézményesülését,

**Kultúra, hiedelmek**

* Fürdődalok
	+ Sátorfonó
* Prostedamus-kultusz
* Egyéb agitációs tevékenységek