Kijevi Kozák Hetmanátus

A Kijevi Kozák Hetmanátus Címere

#### **Eredetük**

A Don-folyó körüli területet nyugatról a Krími Tatár Kánság, keletről pedig Nogaji Tatár Kánság fennhatósága alatt volt az Arany Horda 1480-as szétesése után. Kijevet és térségét a Litván Nagyfejedelemség tartotta uralma alatt, azonban változó sikerrel. Kijev és környéke folyamatos csatározások helyszínévé váltak, fosztogató tatárok, hódító oroszok és a saját maguk által meghatározott adót erőszakkal behajtó litvánok folyamatosan dúlták, rabolták a vidéket, amely így elnépteledett. Az Európát pusztító tífuszjárvány és kőkemény telek itt is megéreztették hatásukat ráadásul, így a *Rusz* területe szinte teljes anarchiába süllyedt. Végül, a városokon kívül, a térség sztyeppéin leginkább szökött jobbágyok és a fennálló társadalmi renddel elégedetlen kívülállók éltek, azaz olyan emberek, akik szabadságra vágytak. Maguk alapítottak új falvakat, vagy éltek nomádként, állattartásból, vadászatból és halászatból, vagy akár zsoldosként kerestek megélhetést.

A Don környéke és a Kelet-Európai sztyeppék azonban nem a gyengéknek valók. A helyiek hamar megtanulták megvédeni szabadságukat, mindenkit elűztek, aki el akarta foglalni új, választott hazájukat. A dezertált katonákból, fejvadászokból, helyi bandákból, vadászokból és fegyveres pásztorokból kisebb, irregurális hadseregek alakultak ki, amelyek szép lassan századokba és ezredekbe rendeződtek. A választott vezetőiken kívül senkitől nem fogadtak el parancsot.

Egyúttal mindenkit be is fogadtak, aki hajlandó volt velük harcolni, legyen az lengyel, magyar, ukrán, orosz, tatár vagy belorusz. Évtizedek alatt ez a kevert nép, amely csak a harciasságában és szabadságszeretetében volt egységes, büszkén új névvel illette magát: Kozák.

#### **Kelet Zsoldosai**

A Kozákok sokáig az ezredeikben "éltek", ez határozta meg identitásukat. Az ezredeket vagy a laza fennhatóságuk alatt álló területről, vagy pedig az ezredesükről nevezték el, és büszkén is viselték ezeket a neveket. Mivel elsősorban harcosok voltak, ám azok ízig-vérig, ha éppen nem kellett magukat megvédeni egy külső hatalomtól, akkor a lengyel, litván, tatár, orosz vagy akár magyar és bizánci szomszédaiknak teljesítettek zsoldos szolgálatot. Európa népe hamar megtanulta, hogy ha lovas zsoldosokra van szüksége, akkor a kozákoknál jobbat alig találhat.

Kijev egyfajta központtá alakult ki az évek alatt: ez volt a biztos pont, ahová a külföldi, zsoldosokat kereső követek jöhettek. Hogy az ezredek között ne alakuljon ki konfliktus, mindegyik ezred részéről voltak képviselők Kijevben, akikkel lehetett tárgyalni.
.

#### **A Krími és Nogaj Háborúk és a Hetmanátus Megszületése**

##### **A Krími Háború**

Az 1490-es évek végére a kozák területek már szinte teljesen függetlenedtek a litván, krími tatár és nogaj befolyástól. A Dontól keletre lévő régió és a Krím azonban még mindig tatár kézen lévő területnek számított, a határvillongások és kölcsönös portyázások mindennaposnak számítottak. A Krími Tatár Kánság azonban gyengülőben volt, belső megosztottság miatt: az oszmán uralkodási rendszerre áttérni vágyó kán hatalmát a szabadságszerető tatárok erősen ellenezték. Ildar Satar krími tatár törzsfő vezetése alatt kozák mintára kezdtek el szerveződni, sőt, az ősi csatabárdot elásva, gyakran együtt szerveztek portyákat az ukránokkal. Ez tovább mérgesítette a krími tatárok két fele közötti amúgy is ellenséges viszonyt. A központosított, majdnem abszolutista hatalmából engedni nem akaró Mengli I Giray krími tatár kán az általa bevezetett *kanun*ra (oszmán kifejezés az uralkodói törvényekre) és a *sharia*ra hivatkozva 1502. március elsején felszólította alattvalóit, hogy azonnal hagyjanak fel a kozákokkal való szövetkezéssel és hódoljanak be neki. Válaszul Ildar Satar és követői 1502. Március 27-én, Húsvét ünnepén, tömegesen áttértek az ortodox vallásra és a Dneyer vizében Oleg Yankovsky kijevi metropolita megkeresztelte őket.

A "Tatárok Megtérése" jelentette a Krími Háború kezdetét. Ildar Satar segítséget kért Stepan Razin kijevi ezredestől, akinek sikerült a történelem során először az összes kozákot, azaz a Poltavai és a Donyecki ezredet is, maga mellé állítania, hogy egyesült erővel küzdjenek a Giray kán ellen. A krími tatárok kánja vereséget szenvedett a perekopi csatában (1503. Május 10.), amely terület a Krím-félsziget kapujaként funkcionált. Az egyesült kozák-tatár hadak szabadon ömlöttek be a Krím-félszigetre, ahol eddig csak elvétve tudtak portyázni - most azonban több évszázadnyi sérelmet egyenlítettek ki, és hatalmas vérengzést hajtottak végre a muszlim lakosság körében. A krími kán ellen egyfajta portyázó háború alakult ki, hiszen az nem volt hajlandó még egy döntő ütközetet vállalni, s sikerült kihúznia a tél beköszöntéig, mikoris a kozákok visszavonultak Armianskig.

A következő évben a Stepan Razin által újraszervezett, immáron korántsem szedett-vedett kozák hadsereg egy gyors és határozott előrenyomulást hajtott végre. Megkezdték Sevastopol ostromát (1504. Április 25. –1504. Szeptember 11.), ez azonban elegendő időt adott Giray kánnak, hogy újra sereget gyűjtsön, és a félsziget minden vagyonát össze szedje. A zsarnoki viselkedése miatt további tatár törzsek tértek át a kozák oldalra, s álltak harcba Ildar Satar törzsfő lobogója alatt. Giray kán, miután a Krímen győzelemre nem maradt esélye, Kercsnél átkelt a szoroson, majd onnan északra vonult, hogy a Nogaj kánnál találjon oltalmat, azt remélve, hogy akár vazallusként is, de sikerül megmentenie a hatalmát, ha majd a Nogaj hordák élén visszatér a Krímre. Giray menekülésének híre gyorsan elterjedt az egész Krímen, mire Szevasztopol megadta magát.

Az egyesült kozák-tatár sereg északkeletre tartott, hogy Rosztovnál újból csatára kényszerítse az ellenséget, azonban Tél Atyuska nem engedett további hadjáratot. Beköszöntött a *Türelmetlen Tél* néven emlegetett pár hónap, amelyet a kozák és a nogaj fél is a háborúra való készülődéssel töltött. A téli hónapok alatt Stepan Razin tartotta össze az *ad hoc* kialakult egységes kozák hadsereget, hogy azok ne széledjenek szét, amiben Oleg Yankovsky kijevi metropolita is segítségére volt.

.

##### **A Nogaj Háború**

Azonban furcsa segítséget találtak a kozákok, hiszen 1505 márciusában követek érkeztek a Hakasz kántól, aki szövetségeseket keresett a Nogaj Kánság elleni hadjáratban. Mivel a kozákok ekkor már úton voltak a háborúba, így örömmel fogadták a hírt és elfogadták az ajánlatot. A Hakasz sereg Asztrakhan ostromával foglalta le a Nogaj erőket, azonban Giray krími kán így is jelentős erőt tudott felsorakoztatni. Megkezdődött a Rosztovi csata (1505. április 11-12.), amelyben a Kijevi ezred Stepan Razin, a Poltavai Ezred Bohdan Vladimiric és a Donyecki Ezred Maksym Sirko vezetésével vett részt. Az újonnan alakult Krími Ezred Ildar Satar vezetésével már korábban Luhansk ellen indult északra.

A csata, még távolról sem nézett ki egy rendes, nyugatias döntő ütközetnek. Mivel két lovassereg nézett szembe egymással, így mindkettő rohammal indított és hamarosan hatalmas káosz alakult ki a csatatéren. Bohdan Vladimiric, a jobb szárnyon harcolva életét veszítette, azonban szárnysegédje és helyettese, az ifjú Dragomir Sokolov hamar magához ragadta az ezred irányítását és megfutamították a tatárokat. Makrym Sirko a bal szárnyon elsöprő győzelmet aratott a tatárok ellen, azonban üldözőbe is vette őket. A Stepan Razin által vezérelt középső seregtest oszmán szpáhi típusú nehézlovasokkal nézett szembe, amelyekkel igen meggyűlt a könnyű fegyverzetű kozákok baja.

Az ütközet végül döntetlenül zárult, s mindkét fél visszatért táborába.

A csata második napján Giray krími kán erősítést kapott és sikerült rendezetten tartania katonáit, azonban a kozákok nem adták magukat könnyen. A görög tüzet, kezdetleges gránátokat és még ágyút is használó krími sereg hozzáértésük hiánya miatt véletlenül lángra gyújtotta a csatamező egy részét. A tűz gyorsan terjedt, s újból káosz lett úrrá a csatamezőn. A két sereg harcra lassacskán, de eltávolodott a füstfelhőtől, s úgyból úgy tűnt, hogy mindkét seregnek vissza kell vonulnia.

A füstfelhőből egyszer csak egy tatár kürt hallatszott, amelynek Giray kán igencsak megörült, hiszen erősítést várt. A füstből valóban tatár lovasok vágtattak ki, azonban Ildar Satar volt az, a Krími Ezreddel, hiszen Luhanszk városában a kozák-tatár sereg érkezésének híre kapcsán lázadás tört ki, amely során a városiak lekaszabolták a Nogaj helyőrséget, így se ostromra, se csatára nem volt szükség. A friss, harcrakész Krími Ezred és az újból erőre kapott három kozák ezred végül elsöprő csapást mért Giray kán ellen, akit Stepan Razin maga ölt meg.

.

##### **A Hetmanátus Megszületése**

A csatával együtt a Krími kánság is megszűnt, a háborúban pedig a Nogaj kánság a Hakasz-Kazak seregektől összeomlott.

Rosztovtól Kijevig tartott a diadalmenet, amelynek végén Oleg Yankovsky megáldotta a kozák sereget, s Stepan Razinnak felajánlotta a kijevi fejedelmi koronát. A kozák vezér azonban ezt a sereg és a nép előtt, nyíltan elutasította, aminek hatására közfelkiáltással, egyöntetűen megválasztották őt minden kozák hetmanjává, 1505. április 23-án. Még aznap összegyűjt az első *Kozatska Rada*, azaz a Kozákok Nagygyűlése, amelyen minden kozák jelenlétében megírták a Kijevi Kozák Hetmanátus Függetlenségi Nyilatkozatát, miszerint:

"*Minden Kozák szabad!*

*A Kozákoknak uraik nincsenek,*

*csak azok parancsolhatnak nekik,*

*kiket maguk választottak vezetőül.*

*Stepan Razin Hetman & az összes Kijevi Kozák*"

Ezzel megszületett a Kijevi Kozák Hetmanátus. Államberendezkedésként elfogadták a Stepan Razin által kialakított Ezred-Század rendszert, valamint rendelkeztek a városok szerepéről is. A Razin-féle államberendezkedés alább olvasható.
.

##### **Csernyigov felszabadítása**

Bár évekig béke honolt a Rusz területén, és a kozákok leginkább külföldi zsoldban tengették napjaikat, 1510 egy fordulópont a történelmükben. Ekkor történt ugyanis, hogy Stepan Razin elhatározta, hogy visszahódítja a stratégiailag és kulturálisan is fontos Csernyigov területét a Hetmanátus számára. A Dnyeper és a Desna közötti terület igen fontos, hiszen Kijev felé szinte egy kapu északról, a Hetmanátus fővárosa pedig nem maradhatott védelem nélkül, ráadásul három fontos intézmény, a Szent Georgiy Hadi Akadémia, a Kijevi Kancellária, és a Szent Olga Egyetem is megalapult itt.

Razin hetman, megtudván, hogy az erdélyi kunok is, Buzgán Keverge vezetésével, mozgósítanak a litvánok ellen Halics elfoglalása végett, a határhoz küldte Ildar Satar krími ezredest, hogy jó viszonyt építsen ki velük, lévén mindkét nép hasonló kulturájú. Mindeközben a Baltikum vezérnöke is megkereste Razin hetmant, akivel tárgyalt a háborúról. A támadás 1511. januárjában kezdődött, amikoris a kozák seregek át tudtak kelni gond nélkül a Dnyeper és a Desna kemény jegén. A négyből három ezred, a Poltavai, Donyecki és a Krími, Csernyigov területét szállta meg, míg a Kijevi Ezred egyenesen Vilnius felé nyomult. Hetekkel később beszállt Erdély, a Baltikum, de még a Livóniai Kardtestvérek Rendje is a háborúba, amelynek hatására Zsigmond, Litvánia fejedelme, merész döntésre szánta el magát. Erdély és a Hetmanátus részére átengedte Halicsot és Csernyigovot, de cserébe megkérte a két országot, hogy segítsenek neki a Baltikum és a Livóniai Rend elleni háborúban. Stepan Razin és Kemény János is belement ebben, s megszületett az ún. Hármas Béke, 1511. Március 10-én. Csernyigov lakói örömmel fogadták a kozákokat, és a szláv testvéreikhez való visszatérést igen megünnepelték.

Másfél évvel később, 1512-től, Ivan Rjukovici tölti be a Csernyigovi Ezredes tisztségét, miután megválasztották a *polk* kozákjai.

.

##### **A Belorusz fejedelemség újjászületése**

A litván háború során I. Zsigmond egyre csak húzta a kozák zsold kifizetését, amelyre válaszul Stepan Razin hetman a seregéhez hívatta a királyt 1511. Március 27-én, majd egyértelmű felszólítást tett arra, hogy fizetnie kell, ha a kozák zsoldosokat továbbra is a saját oldalán akarja tudni. Zsigmond király ígéretet tett a fizetségre, és visszatért Minszkbe. Razin hetman elengedte Zsigmondot, Maksym Sirko ezredes azonban nemtetszését fejezte ki a szituáció kapcsán. A Hetman parancsot adott, hogy Minszktől délre csoportosuljon a négy ezred, azaz az egész kozák sereg, és ne bocsátkozzanak csatába az északra lévő baltiakkal.

Pár nappal később, I. Zsigmond az egész minszki kincstárral együtt délnyugatra menekült, II. Jagelló Ulászlóhoz, Ausztria-Csehország királyához, ahol befogadást nyert. A maradék serege szétszéledt, és az országban káosz lett úrrá. A disszidensek és egyéb opportunisták Minszk városában fosztogatásba kezdtek, és az egész országban hasonló események következtek be. Vladimir Rjukovici, amint hírét hallotta a litván király gyalázatos futásának, egyenesen a legközelebbi városba ment, ahol összecsődítette a környező falvakat is. Természetesen Stepan Razin hetman tudtával tette mindezt, aki jópár kozákot küldött mellé kíséretnek. Lánya, Zora Rjukovici és unokaöccse, Iván is mellette voltak. Régi, féltve őrzött fejedelmi díszes ruháját vette fel, és kiállt a nép elé, akik őt meglátva rögtön meghajoltak, majd bejelentette nyilvánosan, hogy ő, mint Rurik leszármazottja, átveszi a Belorosz fejedelemség trónját és békét hoz a vidékre. A belorosz nép, kinek elege lett már a litván elnyomásból és a Jagelló házból, illetve a miattuk vívott háborúkból, örömmel fogadta az új uralkodót.

Annak tudatában, hogy már nem kell I. Zsigmond válaszára várni, hogy a Baltiakkal békét kössenek, Stepan Razin hetman követeket küldött Alexander Krugelishez, hogy tárgyaljanak. A tárgyalások sikeresek voltak, s megszületett a Minszki Béke, amely magába foglalta, hogy a Kozák Hetmanátus ajándékul négyszáz egység élelmiszert küld a Baltikumnak, mindkét ország elismerte I. Vladimir jogát Belorusszia trónjára, valamint a korábban I. Zsigmond fennhatósága alá tartozó két, litván területről I. Vladimir lemondott a Baltikum javára, illetve ezen kívül a baltiak egy tanácsadót küldtek a minszki udvarba. A béke megköttetett, és ezzel végre lezárult véglegesen a litván háború.

.

##### **A Moszkvai Háború**

Az 1512. év tavaszán Stepan Razin hetman felkereste a moszkvai fejedelmet, hogy csatlakozzanak a Hetmanátushoz, vagy legalábbis egyesítsék seregeiket egy esetleges hakasz támadás esetén. A moszkvai fejedelem nem csak, hogy elutasító választ adott, de mivel sértésekkel válaszolt és még a Hetmanátus létjogosultságát is megkérdőjelezte, kitört a kozák-moszkvai háború. A kozákok a Kijevi, Poltavai és Donyecki Ezredekkel 1512 júliusában indították meg a támadást, és a siker nem maradt el: a déli moszkvai sereget szétverték. Közben megérkezett a négyezer fős, Buzgán Keverge, majd később Lehel által vezetett kun zsoldossereg is, amely egyérteműen a kozák oldalra billentette a mércét. Válaszul a moszkvai fejedelem a hakasz kánnak, Jaghatainak eladta országának keleti harmadát, hogy az segítsen a kozákok ellen. A hakasz sereg meg is indult, azonban nem számított a Kán arra, hogy az ortodox államokkal kötött titkos szerződés szerint Bizánc, a Kaukázusi Királyság és a Délszláv Királyság is beszállnak a háborúba. Az ortodox seregek megindultak, a moszkvai-hakasz szövetség napjai meg voltak számlálva. A hakasz kán felbujtására és I. Vlagyimir fejedelem zsarnoki uralma miatt a Belorosz Fejedelemség azonban elszakadt a Hetmanátustól, bár ez nem állította meg a kozák előrenyomulást, sőt, a moszkvai sereg ötöde dezertált, és ezerötszáz katona a kozákokhoz csatlakozott. A Don-folyón való átkelés során Vasilij Asinov kozák hajókapitány mindössze háromszáz fővel próbálta feltartóztatni a hakaszok hatezer főt számláló seregét, amelyet maga a nagykán vezetett. Vasilij a hajóját magával együtt felrobbantotta, és így a hakasz sereg jelentős része a vízbe fulladt, mivel feltört a jég, amelyen keresztül támadtak. A Doni Katasztrófa, vagy Asinov Kapitány Hőstette kapcsán a hakaszok feladták a háborút, és kivonultak a területről. A moszkvai fejedelmet száműzték, és az állam maradéke a Rostov-Suzdali Fejedelemséghez csatlakozott, míg Szmolenszk és Ryazan a Hetmanátushoz csatalkozott. Ivan Rjukovici a háború alatt kivégezte nagybátyját, a zsarnoki I. Vlagyimir fejedelmet, majd pedig megválasztották az újonnan alakult Szmolenszki Ezred *polkovnyk*jának. A moszkvai háború ezzel lezárult 1513 márciusában, azonban nem széledtek szét a kozák hadak: a beloroszok árulását nem felejtették el.
.

.

##### **A Belorosz Háború**

Rögtön a moszkvai háború lezárása után, Stepan Razin Hetman Belorosszia ellen vezette a hadseregeit. A kezdeti sikeres offenzívában elfoglalták Belorosszia keleti területeit. Ezután a Hetman az egyesült kozák sereggel Minszk ellen vonult, ahol megütközött a belorosz hadakkal, azonban ennek az ütközetnek katasztrofális eredménye lett. A kozák vezetés hanyagsága miatt egy idejekorán elindított roham után az egész kozák sereg megindult, azonban ez a vesztüket okozta. A sereg majd' kétharmada megsemmisült, azonban a beloroszok nem üldözték ki a kozák sereg maradékát az országból. Maksym Sirko irányítása alatt egy, gyalogosokból álló sereg hátramaradt míg a lovasság visszatért Csernyigovba, hogy ott erősítést kapjon. Az 1514. évet már az új sereg érkezésével kezdték meg a kozákok, így nyárra újra Minszk alá szorították a beloroszokat, ahol megsemmisítő győzelmet mértek a seregükre. A csata után megszületett a minszki béke, amelynek értelmében a mindenki aki részt vett ebben a háborúban, amnesztiában részesült. Az maradék belorosz nemesek kozákok lehettek, az belorosz nép pedig szabad lett: vezetőiket maguk választhatják meg, és kozák szokás szerint a beloroszok saját századokat és ezredeket kaptak, amelyek vezéreit ők maguk választják. Ezáltal megalakult a Belorosz Ezred, Konstantin Zhukov vezetésével, így teljes jogú tagjai lettek a Hetmanátusnak.

.

##### **A Második Moszkvai Háború**

A Belorosz háború lezárása után Konstantin Zhukov, Ivan Rjukovici és Maksym Sirko ezredesek vezetésével megindult a Második Moszkvai Háború 1516 januárjában. A kezdeti siker ellenére, amelyben sikerült rohammal elfoglalniuk Moszkva városát és közben megverni a Moszkvai Fejedelem első seregét, a moszkvai ellentámadás során a kozák seregek súlyos vereséget szenvedtek, ezért kivonultak Moszkvából. Az offenzívát keletről akarták újraindítani, miután rendezik soraikat, azonban Stepan Razin Hetman a vereség híréről hallva fegyverszünetben állapodott meg a Moszkvai Fejedelemmel, 1516 októberében.

.

##### **A Novgorodi Háború**

A Novgorodi Háború, amelyet szokás "Egynapos Háborúnak" is nevezni, a Baltikum és a Hetmanátus között zajlott 1516 decemberében. A *casus belli* Novgorod és területe volt, azonban tényleges harcokra nem került sor, hiszen Stepan Razin felszólítására a baltiak átadták a területet, s megköttetett a Novgorodi Béke. A Novgorodi Ezred azonnal meg is alakult, melynek vezére Vjacseszlav Molotov lett.

.

### **Államberendezkedés és Hadsereg**

#### **Kozatska Rada**

A Kijevi Kozák Hetmanátus legfőbb hatalommal bíró szerve a minden kozákból álló országgyűlés. Ennek nincs hivatalos elnevezése, Kozák Nagygyűlés, Minden Kozákok Tanácsa, *Kozatska Rada*, Kozák Rada vagy egyszerűen Rada néven szokták emlegetni. Az országgyűlésen minden kozák részt vehet, ezért a létszáma igen változó, pont ezért a helyszín sem állandó. Kisebb létszám esetén a Kijevi Erődben, nagyobb létszám esetén pedig egy, a város melletti mezőn szokták megtartani. Amennyiben a századok kevesebb, mint fele jelenik meg, úgy nem tartható nagygyűlés.

A szavazás zászlónként (azaz századonként) megy, az egyes döntéseket, törvényeket támogató századok magasba emelik a zászlajukat, majd ezeket megszámolva születik a döntés. Egyéb esetben előfordulhat a közfelkiáltás is, vagy akár a párbaj, illetve egyszerű tömegverekedés is adhat legitimációt.

#### **Az Ezredek Közigazgatása**

Az egyes Ezredekhez tartozó közigazgatási területeket **Oblaszt**-nak nevezik, így létezik a Kijevi, Poltavai, Donyecki, Krími, Csernyigovi, Szmolenszki, Belorosz, Novgorodi és Moszkvai Oblaszt. Az Oblasztok legfelsőbb vezetője a **Poltovnyk**, azaz az Ezredes. Ez magába foglalja az Oblaszt lakosai, azaz a **kozákok**nak, **strelec**ek és a **muzsik**ok feletti törvénykezést is.

A *polk rada* az Ezredesek által elnökölt gyűlése az egész Ezrednek, tulajdonképpen a Kozatska Rada kisebb, regionális változata, azonban törvényhozói erővel nem bír, azonban végrehajtói és bírói hatalma is van.

1520-ban új tisztségként létre jött a **Namesztnyik**, akit az **Obshchiná**k (faluközösségek ) vezetői, a **sztarosztá**k választanak. A Namesztnyikek az Ezredesek civil közigazgatási feladatokat ellátó helyettesei, illetve az Ezredes civil bírói jogkörét gyakorolják annak távolléte esetén. A Namesztnyik egyúttal az Oblaszt adminisztratív feladaiért és pénzügyeiért is felelős, mint például a frissen kozák jogstátuszt kapott streleceknek a földmérés, vagy az adószedés felügyelete. A Namesztnyikeknek felsőbb tanácsuk nincsen, kizárólag a saját Oblasztjukra korlátozódik tisztségük.

Minden **Oblasztközpont** szabad városi jogállással bír, amely azt jelenti, hogy önálló **városi szatorsztával,** azaz polgármesterrel rendelkezik. A **városi sztaroszta** feladat- és jogköre egyenlő az **obshchinák** által választott **sztarosztákéval,** azaz egy választott, a városi lakosságot a **Poltovnyk** és a **Namesztnyik** felé reprezentáló képviseló, valamint regionális bíró- és adminisztratív feladatokat ellátó hivatalnok. Ezen kívül az **Oblasztközpontok** mostantól **Szabad Orosz Város** jogstátuszt kapnak, azaz árumegállító, vásár- és erődépítési joggal rendelkeznek.

#### **Hetman**

A Kijevi Kozák Hetmanátus államfője, legfelsőbb bírája és legfelsőbb hadvezére egy személyben a Hetman. Hetmant a Kozatska Rada választ, és az előző Hetman halála után a lehető legkorábban össze kell hívni a kozák nagygyűlést. A tisztség életfogytig tartó kinevezéssel jár, bár ez nem jelent feltétlen hosszú időt a kozákoknál. A Hetman, mint minden Ezredes, köteles maga vezetni a katonáit, amely a Hetman esetében a Kijevi Ezredet jelenti. Amennyiben a Hetman nem kozákhoz méltó módon vezet, vagy esetleg uralkodóként kezd viselkedni, az Ezredesek halálig tartó párbajra hívhatják, de amennyiben a kihívó győztesként kerül ki, nem lesz automatikusan Hetman.

Ezen kívül a Hetman feladata az egy-egy város élén álló *mitso pysak*, azaz városi írnok kinevezése, aki a városának érdekeit képviseli a Hetmannál, illetve a *Kozatska Radá*n. Gyakorlatban erre a tisztségre a városok maguk választanak embert, akit a Hetman jóváhagy.

Jelenleg Stepan Razin tölti be a Hetman tisztségét.

### **Gazdaság**

A Kijevi Kozák Hetmanátus egyetlen és állandó pénzneme 1519 óta a *hrivnya*. Az érméken a kijevi *tryzub* (háromágú szigony, más értelmezésben stilizált korona, vagy kardot tartó karok) látható látható, körülötte "Kijevi Kozák Hetmanátus" felirattal. Az érméket rézből, ezüstből és aranyból is veretik, egy arany hrivnya értéke huszonöt ezüst hrivnya, egy ezüst hrivnya értéke pedig tíz réz hrivnya. Mindhárom érme tiszta fém, az arany hrivnya 7 gramm, az ezüst hrivnya 3 gramm, míg a réz hrivnya 12 grammnak felel meg. A Hetmanátus pénzverése és az ez alá tartozó szabályok mostantól a Kijevi Kozák Kancellária fennhatósága alá tarozik. Pénzverési jogot kapott egyúttal Kijev és Moszkva városa, illetve akasztással büntetendő az, aki az Kancelláriai Pénzverdéken kívül pénzt ver, vagy a *hrivnyát* hamisítja.

A Hetmanátus gazdasága, földrajzi és éghajlati adottságainak köszönhetően, szinte teljesen mértékben önfenntartó. A déli ukrán sztyeppék tökéletesek a mezőgazdaságra és az állattartásra, míg az északi erdő borította területek nyersanyaggal látják el az országot. A fekete-tengeri kereskedelem gondoskodik a mediterrán térséggel való összeköttetésről, valamint a Selyemútról is folyamatosan érkezik áru a Hetmanátusba.

### **Vallás és Kultúra**

#### **Vallás**

A Kijevi Kozák Hetmanátus lakosságának többsége ortodox vallású és a Kijevi Pátriárcha fennhatósága alá tartoziik, amely tisztséget jelenleg Oleg Yankovsky tölti be. A Kijevi Ortodox Egyház, azaz a Kijevi Patriarchátus alá tartozik a Moszkvai Metropolita és a Balti Metropolita is, amely hierarchiát az Ökumenikus Ortodox Zsinat elfogadott. Yankovsky Pátriárka jó kapcsolatot ápol Stepan Razin Hetmannal és mindvégig támogatta a kozákok önállóságát, valamint fontos szerepe volt abban, hogy Kijev városa a Hetmanátus központjává tudjon alakulni.

A kozákok vallásosak, de nem úgy, mint Európa többi népe. Nem ez határozza meg életüket, sőt, legtöbbször nem is érdekli őket az egész, azonban vannak pillanatok, amikor hirtelen fellángol bennük a vallásosság. Ilyen szokott lenni a temetés, a hadjárat előtti áldás, keresztelő, vagy amikor a Kijevi Pátriárka közvetlen a néphez intézett prédikációt.

    A rurális régiókban még bőven élnek a kereszténység előtti szokások. Perun vihar- és háborúisten szerepét már Szent György, a katonák védőszentje tölti be. Veles isten két alakját is "megörökölte" a kereszténység, a jószágot védő istenség alakját Szent Balázs vette át, azonban a pogány rossz, csínytevő oldalát egyszerűen az Ördöggel azonosítják. Szent Phókasz, a mezőgazdasági munka és a földművesek védőszentje tiszteletére tartják meg Jarilo ünnepségeit.

A Szűz Mária kultusz egyszerre olvasztotta magába Mokosh föld-és anyaistennő, illetve Marena halál és újjászületés istennő rítusait. A telet ábrázoló Marena istennő képmását elégető rítust az 1420-as Poznani Zsinat betiltotta, azonban a keleti szláv népek széles körben minden évben megtartották ezt a tavaszi termékenységi ünnepet. Emellett a *Kupala Éjszakája* nevű ünnepét is megtartják az egykori nap- és örömistennek, akit Keresztelő Szent Jánossal azonosítottak, mivel mindkettejük ünnepe a nyárközép éjszakára esik. A *Kupala Éjszakája* és a szentivánéj elnevezést felváltva használják.

A népesség java hisz a természetfeletti lényekben, mint a tündérszerű *rusalka*, a *Baba Yaga* nevű boszorkány, vagy a ház körül élő *Domovoy*, aki egy többnyire segítő, és a *Kikimora*, aki egy többnyire ártó manó.

#### **Kultúra**

A kozákok nyílt, sőt, inkább nyers, őszinte emberek, akik szeretik a szabadságukat. Ez a legfontosabb dolog, amit tudni kell róluk. Államuk fő alappillére, hogy mindegyik kozák egyformán szabad, csakis és kizárólag a katonai rangok különböztetik meg őket. Rangot pedig harcban mutatott bátorsággal lehet kiérdemelni, így egyértelmű, hogy egy erősen katonáskodó társadalomról van szó. Minden magára valamit is adó kozák szablyát hord az oldalán, bicskát a csizmájában, íjat és nyilakat, a tehetősebbek pedig puskát, pisztolyt. Lóháton közlekednek, ez az egyik alapja a harcmodoruknak, talpas kozák nemigen tud iramot tartani a többi bajtársával. Szerencsére az ukrán sztyeppék tökéletesek lótartásra, így Európa többi részéhez képest sokan tartanak lovakat, ezáltal pedig a Hetmanátus hadserege sem szűkölködik hátasokban.

Ruházatukat tekintve a lovaglócsizmát, bő nadrágot és bő inget preferálják. Vastag övükön több fegyver is elfér, legyen szó disznólábról, tőrről, bicskáról, szablyáról, buzogányról, íjról és tegezről. Szinte nincsen kozák hosszú, pödört bajusz nélkül, valamint az oldalt borotvált, felül egy tincsben meghagyott hajviselet a népszerű.

A városokban, falvakban, a katonai táborokon kívül leginkább a helyi kocsmák és fogadók számítanak a társadalmi élet központjának. A kozákok, mint általában a szlávok, szeretnek inni, s ez kultúrájuk szerves része, mondhatni. Szolgálatban azonban súlyos büntetés vár azokra, akiket tivornyázáson kap a századosuk vagy ezredesük. Mivel nincsen írott katonai rendszabály, ezért a tisztek belátásuk szerint zsoldmegvonással, vesszőzéssel, korbácsolással, vagy akár halállal sújthatják azokat, akik részegesen állnak szolgálatba - bár ez mindennemű kihágásra vonatkozik.

#### **Etnikumok**

A Kijevi Kozák Hetmanátus egy többetnikumú állam, hiszen területén élnek ukránok, oroszok, tatárok, lengyelek, ruténok s megannyi más, kisebb etnikum. A lengyelek azonban elköltöztek az Erdélyi Fejedelemség területére, míg onnan Ruszinok költöztek a helyükre. Az etnikai különbségek nem számottevőek, hiszen a kozák kultúra etnikumtól független, s inkább egy életstílust és világfelfogást takar, mintsem származást. Ennek ellenére a Hetmanátus túlnyomó többsége orosz, így a hivatalos nyelv is az, kivéve, ha színtiszta más etnikumú területről származó századokról van szó, mint egy-egy, ruszin, vagy tatár század. Fontos megjegyezni, hogy a korban az orosz-ukrán-fehérorosz nyelvek még csak dialektusban különböztek, így nem tartották őket külön nyelvként számon, valamint azt is, hogy a keleti szláv népcsoportokat egységesen orosznak nevezték, és magukat is orosznak tartották.

.

.

### **Fontos Személyek**

#### **Ezredesek**

**Stepan Razin** Hetman

**Dragomir Sokolov** Poltavai Ezredes

**Maksym Sirko** Donyecki Ezredes

**Ildar Satar** Krími (Tatár) Ezredes

**Petro Doroshenko** Csernyigovi Ezredes

**Ivan Rjukovici** Szmolenkszi Ezredes, Herceg

**Konstantin Zhukov** Belorosz Ezredes

**Vjacseslav Mihajlovics Molotov** Novgorodi Ezredes

**Pjotr Romanov** Moszkvai Ezredes

**Dmitri Petrov** Ryazani Ezredes

#### **Állami Vezetők és Egyházi Személyek**

**Oleg Yankovsky** Kijevi Metropolita

**Konrad von Engelbrecht** Kantsler

**Ivan Mazepa** Hetmani Követ

#### **Rjukovici (Rurikida) Dinasztia**

**Vladimir Rjukovici** Belorusz Fejedelem ☨

**Zora Rjukovici** Hercegnő

**Ivan Rjukovici** Herceg, a Szmolenkszi Ezredes

**Egyéb fontos személyes**

**Ostap és Andriy Bulba**, felderítők, kalandorok

**Ayena Kipchak,** a Kipchak törzs vezetője

**Köten Durut,** füvesember, gyógyító

.

.

.

.