Dorn

Dorn az a nagy félsziget, amely Westeros legdélebbi részét alkotja és a Hét Királyságot alkotó egyik régiója. Az uralkodó ház urai a Martell-ház, akik a rhoyniaiak módján "hercegnek" és "hercegnőnek" nevezik magukat.

A Martellek fővárosukból, Napdárdából uralkodnak amelyen kívül az árnyékváros terül el.

Dorn a legkevésbé népes a Hét Királyság közül. A dorniak kulturálisan és etnikailag is különböznek a többi westerositól a rhoyniai emberek történelmi tömeges bevándorlása és viszonylagos elszigeteltsége miatt. A dorniak számos rhoyniai szokást vettek át az Első és az Andal eredetük mellett. A dorni emberek forróvérűségükről és szexuális engedékenységükről híresek, és még mindig bizalmatlansággal és rivalizálással tekintenek rájuk a szomszédos Dorni Menetelés és a Síkvidék népe. A nemes származású Dorniai fattyak a Homok vezetéknevet kapják.

Dornban a Hét Hitéhez tartozó szentélyeket és a Fény Ura követőihez tartozó vörös templomokat is állítottak.

## Történelem

### Az Elsők

Az első férfiak úgy telepítették le Westerost, hogy átkeltek a Keskeny-tengeren, amelyet Dorn Karjának neveznek. Az Első Emberekkel folytatott nagy háborújuk során az erdő gyermekei állítólag a vizek kalapácsával törték el a Kart, hogy megakadályozzák őket a jövetelükben.

Az elsők házai, akik kiemelkedő királyokká váltak, közé tartozott Dayne-ház, a Torrentine királyai; Fowler-ház, a kő és az ég királyai; és Yronwood-ház, a Véruralkodók, akik Dorn főkirályának nevezték magukat. Dorn rivális főkirályát is kiválasztották a Zöldvér mentén lévő tucatnyi házból.

Dornnak erőszakos történelme volt, különösen a Vörös-hegység házaival, akik úgy éltek hogy a határokon át a Dorni-menetekbe portyáztak, és végtelenül viszálykodtak egymással. A különböző dorni királyok, a Síkvidék királyai és a viharkirályok megszámlálhatatlanul megszámlálhatatlan határháborúkat vívtak, és számtalan rajtaütést hajtottak végre a hegyeken és meneteléseken még béke idején is, ami nagy ellenségeskedéshez vezetett.

### Nymeros Martell-ház

Évszázadokkal ezelőtt Dorn az első férfiak és az andal kiskirályok és urak koalíciójából állt, és egyetlen uralkodó sem volt elég erős ahhoz hogy átvegye az irányítást az egész régió felett. Hétszáz évvel ezelőtt, vagy akár ezer évvel ezelőtt a rhoyniak háborúja arra kényszerítették a Rhoynar népét, hogy elmeneküljenek hazájukból az essosi Rhoyn mentén. Legendás harcos-királynőjük, Nymeria vezetésével tízezer hajóból álló flottában távoztak, végül a dorni Zöldvér torkolatánál értek partot. Nymeria szövetségre lépett Lord Mors Martell-lel a Homokhajóból, és támogatásával meghódította az egész félszigetet Nymeria háborújában, egyesítve azt a Napdárdai Nymeros Martell-házzal, mint uralkodójával.

Míg Westeros többi részének uralkodói a "király" címet használták, Dorn új uralkodói a rhoyniai "herceg" címet használták helyette. Bár már a nem királyok, az Yronwoodok, Dorn második legerősebb háza, továbbra is "Véruralkodók"-nak nevezték magukat.

A Rhoyniak saját isteneiket hozták maggukkal Dornba, de nagyrészt eltűntek a Hét Hite javára. Ennek ellenére sok rhoyniai szokás (beleértve a nemtől független öröklést is) beolvadt a dorni társadalomba. A Rhoynar leszármazottai, akik nem asszimilálódtak a Dorni társadalomba, a Zölduralkodó árváiként ismertek.

### Targaryen-időszak

I. Aegon Targaryen megszerezte a Hét Királyságot és megszállta Westerost. Aegon hódítása során Dorn kivételével egyenként leigázták a westerosi uralkodókat. Aegon egyik nővére, Rhaenys Targaryen a sárkányán, Meraxesen repült a hercegi hágót őrző dorniak felett, de minden dorni kastélyt amelyet meglátogatott, elhagytak. Amikor Napdárdába érkezett, találkozott Meria Martellel aki Dorne hercegnője volt, és figyelmeztette hogy a Targaryen-ház veszedelembe kerül ha megtámadják Dornt.

A H.u.4-ben azonban Hódító Aegon újabb hadjáratot jelentett be, amely az első dorni háború lett. Míg más királyok és urak az Aegon elleni mezőre vonultak, vagy várakba csoportosultak, a Dorniak nem voltak hajlandók nyílt csatát vívni és megengedni Aegonnak, hogy bevethesse sárkányait. Ehelyett csapda és rajtaütések felé fordultak, gyorsan lecsaptak majd visszacsúsztak a sivatagba vagy a hegyi hágókon keresztül, ahol még a sárkányok sem találták meg őket. Aegon fiatalabb testvér-felesége, Rhaenys királynő részt vett ebben a háborúban, amely végül halálához vezetett. Meraxest is megölték, egy skorpió a szemébe ütötte a Hellholtban. H.u.13-ban békében állapodtak meg Dornnal és hetven évig tartó béke tartott Vastrón között, kizárva a hegyekben lévő portyázókkal való konfliktusokat, a félrevezetően elnevezett második és harmadik dorni háborút.

Dorn függetlensége ellenére a Targaryen-ház továbbra is igényt tartott az irányítására, a Hét Királyság részeként. H.u.83-ban az ostoba Morion Martell herceg elindította a negyedik dorni háborút, és egy nap alatt legyőzte I. Jaehaerys Targaryen király és a fiai. A H.u.-i 103.évben bekövetkezett halálakor azt mondták, hogy még Dorn is gyászolt.

H.u.110-ben Dorn csatlakozott a triarchiához a Daemon Targaryen herceg elleni háborúban a Lépkövek irányításáért. I. Viserys Targaryen király úgy vélte, hogy lányát, Rhaenyra hercegnőt valamelyik dorni herceghez adja, és ezzel Dornt a Vastrón ellenőrzése alá vonja, de Rhaenyra végül Ser Laenor Velaryonhoz ment feleségül.

### Dorn Hódítása

H.u. 157-ben, röviddel felemelkedése után, I. Daeron Targaryen király elkezdte tervezni Dorn invázióját, azzal a szándékkal, hogy "befejezze a hódítást". Daeron három külön gazdával támadta meg Dornt; Az egyiket Lord Lyonel a Tyrell-házból vezette, amely a hercegi hágón keresztül vonult és a Vörös-hegység nyugati végén lévő Dornba ért; Az egyiket Alyn Velaryon vezette aki tengeren jött; És egyet maga a Targaryen király, amely a Csontúton keresztül jött. Egy éven belül a Targaryen seregek megérkeztek Napdárda kapujához, és átküzdötték magukat az árnyékvároson. H.u. 158-ban Dorn hercege és negyven leghatalmasabb dorni Lord térdet hajtott Napdárda feladásában. A lázadók azonban továbbra is bajt okoztak. A H.u. 159-ben, miután megszilárdította uralmát, I. Daeron visszatért Királyvárba, Lord Lyonel Tyrellre hagyva hogy megőrizze a békét Dornban. Bár a dorni nemesség hűségét tizennégy magas születésű túsz elejtése biztosította, a pórnép továbbra is lázadozott a Targaryen-ház uralma ellen.

Lord Lyonelt végül Homokkőn, a Qorgyle-ház székhelyén gyilkolták meg és két héten belül a Targaryen-hódítást visszavonták. Daeron H.u.160-ban tért vissza Dornba, és több győzelmet aratott a Csontúton, míg Lord Alyn Velaryon leereszkedett a Planky Városra és a Zöldvérre, ahogy először tette. 161-ben a dorniak beleegyezett abba hogy találkozzanak, hogy megvitassák a feltételeket és megújítsák hűségüket. A találkozó azonban egy trükk volt hogy megöljék I. Daeron királyt, aki három Király Testőri lovagjával együtt halt meg, míg egy másikat elfogtak (Aemon Targaryen herceget, aki Daeron unokafivére volt majd a későbbi király, IV. Aegon öccse) és ötvenet elengedtek.

Daeron halálával Dorn hódítása véget ért. Azt mondják, hogy tízezer ember halt meg Dorn meghódításában, de sokkal többen haltak meg hogy megpróbálják megtartani; Maester Yandel szerint Daeron további negyvenezer embert vesztett a hódítása utáni három évben, de Benjen Stark szerint az igazi szám ötvenezer volt.

### A Hét Királyság egyesítése

Bátyja halálával a Vastrón I. Baelor Targaryen királyra szállt, akinek királyként az volt az első cselekedete, hogy kegyelmet adjon a dorni túszoknak. Baelor mezítláb sétált Királyvártól Napdárdáig, személyesen kísérve haza a túszokat (akik jó lovakon lovagoltak). Dorn hercege és Baelor békében állapodott meg. A megállapodás feltételeinek részeként Baelor beleegyezett abba, hogy eljegyezteti fiatal unokatestvérét, Daeron herceget Myriah Martell hercegnővel, a Dorn hercegének legidősebb gyermekével. Mivel mindketten még kisgyermekek voltak, a házasságra később, Baelor uralkodása alatt került sor.

Daeron herceg apja, IV. Aegon Targaryen király, I. Daeron király Dorn meghódításának veteránja azt tervezte, hogy nem provokált háborút indít Dorn ellen. H.u. 174-ben kísérletet tett. Az ókori Alkimisták Céhének piromániáihoz fordult, hogy saját tervezésű "sárkányokat" építsen, fa- és vasszörnyeket, amelyeket szivattyúkkal szereltek fel, amelyek futótűz-sugárokat lőttek ki. Azt Aegon át akarta húzni őket a Csontúton, de soha nem jutottak ilyen messzire. Mind a hét leégett a Királyerdőben. Hasonlóképpen, az IV. Aegon által az inváziójához épített hatalmas flotta sem érte el Dornt, hanem a Dorn felé vezető úton a viharok törték meg és szórták szét. E kudarcok után Aegon király soha többé nem beszélt Dornról.

Daeron herceg H.u.184-ben követte apját a Vastrónon, és II. Daeron Targaryen királyként koronázták meg. A trónra lépés után az egyik legkorábbi jelentős cselekedete az volt, hogy tárgyalásokat kezdett Dorn egyesítéséről Targaryen uralma alatt. A tárgyalások két évig tartottak de végül Daeron és jó sógora, Maron Martell herceg, aki Dorn uralkodó hercege, megállapodásra jutottak. Maront eljegyezték Daeron húgával, Daenerys-el. Amikor H.u..187-ben a Királyvárban összeházasodtak, Maron herceg letérdelt a Vastrón elött, és esküt tett Daeronnak, Dornt a Targaryen uralma alá helyezve.

A békésen megtárgyalt egyesítésnek köszönhetően a Martellek továbbra is használhatták a Dorn hercege címet, ellentétben a Hét Királyság többi részében élő nemesi társaikkal. Ezenkívül számos engedményt nyertek, ami jelentős jogokat és kiváltságokat eredményezett a dorni urak számára, amit a többi nagy ház nem kapott meg. Ezenkívül Dorn befolyása Királyvár királyi udvarában nőtt. Mindezek az engedmények elégedetlenséget eredményeztek egyes urak körében, és ez volt az egyik mag, amelyből az első Blackfyre-lázadás végül kitört.

Az első Blackfyre-lázadás során Baelor Targaryen herceg, II. Daeron király és Miriah királynő legidősebb fia parancsolt egy sereget Dornból és a Viharvidékekből, akikkel döntő győzelmet aratott a Vörösmezei csatában, véget vetve I. Daemon Blackfyre lázadásának.