Kasztíliai Monarchia

Rövid bemutató:

A Kasztiliai Monarchia ( latinul:Monarchia Castellae) az Ibériai-félsziget központi és keleti részén működő független állam.  Államformája abszolút monarchia. Az uralkodónak állandó hadserege van, melyre támaszkodhat és és korlátlan hatalommal rendelkezik, kihagyva a rendi országgyűlést a döntéshozatalban.

# Történelme:

Id.sz.927-ben jött létre az Asztúriai Királyság egyik utódállamaként, előbb grófságként, majd 1035-től királyságként. Legelőször a Leóni Királysággal egyesült, majd Navarrát annektálta nyugaton és délen.

# A Kasztiliai Grófság:

III.Alfonz már a 890-es évek végétől folyamatosan szembesült a fiai – Garcia (871?–914), Ordono(873 – 924) és Fruela (875–925) – lázongásaival. A gyermekeket édesanyjuk, Jimena is támogatta. A fivéreket támogatta a nemesség egy  része is. III. Alfonz király végül belefáradt a konfliktusba, és a polgárháborút elkerülendő 910-ben lemondott fiai javára igy közöttük birodalmát felosztotta. ugyanebben az esztendőben elhunyt. Fiai közül García leóni király (910–914), II. Ordoño Galicia királya és leóni király, II. Fruela Asztúria királya (910–925) és később León királya (924–925) lett. Az újonnan megalakult Leóni Királyság területén jött létre a Kasztíliai Grófság 927-ben.

# Kasztiliai Királyság:

III.Sancho  kiterjesztette hatalmát Leónra és Kasztíliára is, így a félsziget legerősebb keresztény uralkodójává vált. 1035-ben bekövetkezett halálakor felosztotta birodalmát fiai között. Ekkor emelte Kasztíliát királyi rangra, így fia I. Ferdinand León és Kasztília királya lett. Ferdinánd szintén felosztotta országát fiai, Sancho és Alfonz között, így 1065-ben először lett független királyság Kasztília. Sancho halála után (1072) azonban Alfonz örökli a trónt, és a két ország újra egyesül. A perszonálunió egészen 1157-ig áll fenn, VII. Alfonz haláláig. A kasztíliai trónt elsőszülött fia III. Sancho örökölte.

# Kasztiliai és Leóni Királyság:

Berengária királynő (1217) 1197-ben feleségül ment apja unokatestvéréhez, a szintén a Burgundiai-házból származó IX.Alfonz (1171–1230) leóni királyhoz, akinek a második felesége lett. Berengária és IX. Alfonz házasságát a közeli rokoni kapcsolat miatt III.Ince pápa 1204-ben érvénytelenítette, és Berengária – a házaspár gyermekeivel együtt – hazatért apja udvarába. A leóni király figyelme ekkor visszafordult az első felesége, Terézia, I.Sancho portugál király lánya és e házasságából született gyermekei felé, amely házasságot egyébként III.Celesztin pápa már 1196-ban – szintén a közeli rokoni kapcsolat miatt – érvénytelenített. A két királyság viszonya megromlott, a volt házastársak később szembe is kerültek egymással. IX. Alfonz ugyanis beavatkozott Kasztília ügyeibe: 1217-ben meghalt I.Henrik (1204–1217) király, VIII. Alfonz fia és utóda. Kasztília királynője ekkor Berengária lett, Henrik nővére, azonban még ebben az évben (1217) lemondott a IX. Alfonztól született fia, Ferdinánd (1201?–1252) javára, ő lett III.Ferdinánd (1217–1252). IX. Alfonz ekkor a maga uralma alatt akarta egyesíteni a két királyságot, és a leóni sereg bevonult Kasztíliába. A kasztíliai nemesség azonban nem állt mellé, IX. Alfonz pedig támogatás hiányában visszavonta seregét és 1218-ban kiegyezett a kasztíliaiakkal. Alfonz örökös nélkül halt meg, így Ferdinánd ismét egyesítette a két országot, amely ezután már nem vált ketté. IV,Henrik halála után polgárháború tört ki lánya, Johanna és annak nagynénje, Izabella között, melyből utóbbi került ki győztesen.

# Az Uniók időszaka

Izabella 1475-ben házasságot kötött II.Ferdinánd aragóniai királlyal (V. Ferdinánd néven Kasztília királya), akinek halála után Kasztília és Aragónia egyesülésével létrejön a Spanyol Királyság.  A spanyol egyesülést követően 1478-ban létrehozták a hires spanyol inkviziciót, elűzve és meggyilkolva igy több ezer zsidót.  2 évvel a zsidók kiűzése után egy hamar zajló polgárháború zajlott az Ibériai-félszigeten, melynek eredménye Kasztilia kiválása lett a Spanyol Királyságból, megalakitva egy részben új államot Kasztiliai Monarchia néven 1495-ben. 1492-ben megkezdődött az Európai kultúra globalizációja: Kolumbusz Kristóf felfedezésével elsőként Spanyolország és Portugália indult gyarmatositó útjára az Amerikai kontinensen. 1494-ben Spanyolország és Portugália között megszületett a Tordesillasi szerződés, melyben felosztotta a két ország az egymás között újonnan megszerzett területekeit. Két évvel a szerződés után 1496.augusztus 17-én a kölcsönös bizalom és együttműködés Portugália és Spanyolország között egy új egyesüléshez vezetett, a Portugál-Spanyol Konföderáció létrejöttéhez. VI.Sándor pápa e szerződés megszületésének lehetőségéhez is szorosan hozzájárult.

# A nyugati háború

I.Fülöp kasztíliai uralkodó Burgundiával védelmi szerződést írt alá annak reményében, hogy Burgundiának sikerül megvédeni országát. Ezt támogatta az uralkodó, azonban a Francia Királyság szövetkezett mind Itália Ligával, mind Ausztria-Csehországgal, valamint a Német-Római Birodalommal. E fordulat után a Sziciliai Királysággal karöltve cselhez folyamodtak és a Kasztíliai uralkodót elkapták, majd kényszer békére kötelezték. Miután az uralkodót nem hozta vissza felmentő serege, az uralkodó előzőleg, mikor ő került a trónra előterjesztett egy olyan szerződést, melyben elfogadja, hogy eltitkolt fia, Álvaro González, aki maga is az apja keze alatt dolgozott, átvegye a trónt, és az ország irányítását, amennyiben az uralkodó veszélyben van, vagy nem tér vissza.

# A reconquista

A reconquista, azaz az Ibériai-félsziget felszabadítása az arab uralom alól, már a 10.században megkezdődött. A félsziget keresztény államai a pápa támogatásával fokozatosan győzik le a feldarabolódott Córdobai Kalifátus utódállamait, ebben nagy szerepe volt a Kasztíliai Királyságnak is. 1236-ban III. (Szent) Ferdinánd már Córdoba városát szabadítja fel, majd 1248-ban Sevilla városát is elfoglalja. Az utolsó iszlám kézen maradó terület Granada volt, ezt 1492-ben V. Ferdinánd és I. Izabella szabadítja föl, beteljesítve ezzel a reconquistát.

# Földrajza:

Az állam nyugaton a Portugál-Spanyol Konföderációval határos, mig északon a Francia királysággal áll szomszédságban. Keleten és délen a Földközi-tenger határolja. Nevét a spanyol *Castilla* szóból származtatják, melynek jelentése kastély, vár, erőd. A tágas, viszonylag ritkán lakott kasztíliai fennsík, a *meseta* Spanyolország központi területe. Átlagosan 600 méterrel a tenger színe felett fekszik. Területe két tájegységre osztható: **Ó-Kasztília** *(Castilla la Vieja)* és **Új-Kasztília** *(Castilla la Nueva)*. Előbbin a Madridtól nyugati–északi, utóbbin a Madridtól keleti–déli irányban elhelyezkedő tájegységeket értjük.  Kasztília és León, valamint a Kasztília-La Mancha régióját egy sor hegyvonulat választja el egymástól. A kopár fennsíkon elsősorban állattenyésztéssel, pásztorkodással foglalkoztak.

# Fontos és kiemelkedő felfedező páros:

Hernán Cortés: 1487-ben született a Kasztíliai Monarchia fővárosában, Zaragozában. Gyerekkorától érdeklődött az utazások iránt, és minden az érdeklődési körébe tartozott, de az ismeretlen leleplezése különös helyet kapott az életében. Édesapja az egyesült, nagy Spanyolország gyalogságában szolgált, így sikerült fiát a portugál partokhoz juttatnia, hogy őt is ahhoz képezzék ki, amit a leginkább szeret: a hajózáshoz. Bár anyagiakban szűkölködtek, édesapja még is rengeteg munkáját beleáldozta, hogy fiának ne kelljen anyagi gondokkal küszködnie. Édesanyja, Magdalena Cortés, háziasszonyként tevékenykedett, de ugyanúgy megízlelte fiatal korától a kemény munkát. Ő egy Bilbao melletti kisfaluból származik, mely szintén közel volt az óceánhoz, így édesanyja révén sikerült valójából Hernánnak megszeretnie a tengert és a kalandokat. Az 1500-as évek elejére kiváló szakértőjévé vált a hullámok minden mozdulatának, és fiatalsága révén maga is úgy mozgott akár azok a hullámok. Minden nagy álmokkal ébredt és feküdt, és remélte, hogy valaha is valami nagyot tud alkotni, édesapja büszke lesz rá, és sikerül majd kimentenie egy örökké valóságra családját a nyomor markai közül.

Francisco Nicolás: 1481-ben született a Pireneusok lábánál fekvő Navarrában. Az Ibériai-félszigeten zajló háborúskodás miatt hamar a hadseregbe kényszerült, melyet hosszú évekig robotolásként és és saját maga rabságaként élt meg. Ettől elkezdve mindig csak valami olyasmire vágyott, mely nem adatik meg mindenkinek. Hernánhoz hasonlóan ő is tele volt vágyakkal, és csak ez a csillapíthatatlan tűz a lelkében volt az, ami végül hozzá segítette Francisco-t ahhoz, hogy élete egy reményvesztett jövőképből, álmaivá változzon oly módon, ahogy képzelni se merte soha se. Egyszeri áthelyezése után, mivel hasztalannak vették, átkerült a portugál part közelébe, Lisszabon mellé. Ott történt meg, hogy sikerült Hernán Cortésnak és Francisco Nicolásnak örök életre szóló barátságokat kötniük, mely odáig vezette őket, hogy kiemelt és elismerésre méltó hajóstársakká váltak. Összhangjuk oly módon párosult, melyhez hozzáfoghatót nem találtak évtizedek óta. Az ország ketté válása után mindketten a kasztíliai fővárosban, Zaragozában telepedtek le, de csupán pihenő időre. Igazi otthonuk a hajók árbocai között bújt meg, az óceánok és tengerek habjain. A két bajtárs számtalan dologban különböztek, de egy dolog volt, mely összehozta és megállíthatatlanná tette őket: az ismeretlen, és a szabadság, melyet azelőtt sose tapasztaltak.