К-1 Хрущёв

Малюнок танка К-1 Хрущёв у журналі "True, The Man's Magazine", червень 1956 р. Автор малюнку Сем Бейтс.

### Тип двигуна

6-циліндровий двигун Hercules L-head

**К-1 Хрущёв** (укр. *К-1 Хрущов*) — вигаданий совєтський танк, який був представлений у статті під назвою "Секретна зброя Росії", написаній Дональдом Робінсоном та опублікованій у червневому випуску американського журналу "True, The Man's Magazine" за 1956 р.

## Історія

У червні 1956 р. у журналі "True, The Man's Magazine" була опублікована стаття Дональда Робінсона "Секретна зброя Росії" (англ. *Russia's Secret Weapons*). Основна частина статті присвячена розпалюванню страху часів холодної війни, розповідаючи американському народу про величезну кількість нещодавно розробленої совєтської зброї, яка нібито значно перевершує зброю, яку використовують Сполучені Штати. На третій сторінці статті представлений малюнок та ілюстрація того, що журнал описує як "Танк-вбивцю" (англ. *Killer Tank*). Надсекретний новий середній танк, який вперше був показаний світові завдяки тому, що багато людей ризикували своїм життям, вивозячи інформацію з Совєтського Союзу контрабандою. Кажуть, що танк К-1 Хрущов, названий на честь першого секретаря Комуністичної партії Нікіти Хрущова, перевершував американський M48 Patton III у всіх відношеннях. Він мав більш потужний двигун і більшу швидкість, ширші гусениці, які давали йому кращу прохідність, удвічі більший запас ходу, ніж у M48, нижчий силует, і він мав більш потужну 100-мм гармату, на відміну від 90-мм у M48. Єдиним недоліком К-1 було те, що його не було.

Погана робота розвідки створила безліч вигаданих супертанків, від 100-тонних сухопутних крейсерів, які, на думку японців, використовувалися німцями та совєтами, до придуманих британцями "Adolf Hitler Panzer" з рубкою спереду та баштою ззаду. Судячи з наявної інформації, а також тому факту, що К-1 з'являвся тільки в журналі "True, The Man's Magazine" і більше ніде, можна майже з упевненістю сказати, що він був вигаданий саме для журналу.

Більшість танків, заснованих на невірних розвідувальних даних у Сполучених Штатах, походять від ЦРУ (Центрального розвідувального управління), а не від Міністерства оборони, як стверджував "True" щодо К-1. Цілком можливо, що розвідувальна інформація, зібрана ЦРУ, могла пройти каналами і потрапити до відповідного органу Міністерства оборони (навіть незважаючи на те, що офіційної структури для цього не існувало в 1956 р.), але для К-1 немає жодних записів про це. Наскільки відомо, ЦРУ забажало не ділитися з іншими підрозділами набагато більш докладними даними розвідки, ніж "супертанк", єдиними характеристиками якого є "9 футів у висоту, 100-мм гармата, дальність дії ~150 миль (~240 км)". Ґрунтуючись на відомій інформації, малоймовірно, що К-1 був навмисною підробкою, призначеною для обману. У гіршому випадку це була серйозна, але некомпетентна спроба заглянути за залізну завісу. У кращому разі це була сенсаційна інтерпретація реального проєкту, швидше за все Об'єкта 416 (рос. *Объект 416*), про який на той час знали лише з чуток. Художником малюнку К-1 був Сем Бейтс, співробітник "True". Ймовірно, він відповідав за дизайн і зробив усе можливе, виходячи з наданої йому інформації.

## Конструкція

### Корпус і бронювання

Ґрунтуючись на єдиному наданому розмірі, а саме на висоті танка 9 футів (2,74 м), можна розрахувати приблизні розміри для решти конструкції. Якщо від низу гусениці до вершини башти 9 футів, то корпус К-1 має довжину 25 футів (7,63 м) та висоту 5 футів 7 дюймів (1,7 м). Ствол гармати має довжину 18 футів 10 дюймів (5,75 м), а загальна довжина танка - 34 фути 3 дюйми (10,44 м).

На надгусеничних полицях знаходиться звичайне совєтське розташування ящиків для зберігання речей, а на ілюстрації збоку показаний замок для зброї в похідному положенні, встановлений на верхній лобовій частині. Нехарактерна для совєтської конструкції передня частина корпусу закруглена і, мабуть, заклепана. Наявність ряду заклепок над крилом у передній частині корпусу не служить жодній очевидній меті, за винятком, можливо, утримання закругленого виступу захисного кожуха з листового металу над крилом. Користь від такої функції була б нікчемною.

Башта К-1 нагадує комбінацію башт Т-54 зр. 1949 р. та M48 Patton. Вона трохи вища за більшість радянських веж, які мають тенденцію бути присадкуватими. Командирська башточка розташована в задній частині башти, а разом виходить, що башточка знаходиться в центрі, над казенною частиною гармати. Сама башта має застарілий дизайн, без блоків огляду і з люком, що відкривається вертикально, який обов'язково приверне увагу. На лівому борту башти знаходиться 5-ствольний димовий гранатомет за схемою "вперед, назад, убік", який випускав дим лише зліва від танка, а не перед танком. У задній лівій частині башти знаходиться радіоантена.

### Озброєння

Основне озброєння складається зі 100-мм гармати. Ствол гармати трохи довший, ніж у стандартного сімейства совєтських танкових гармат Д-10, а з дульним гальмом більше нагадує 100-мм гармату Т-12, проте ця гармата надійшла на озброєння тільки в 1961 р. і ніколи не встановлювався на бронетехніку.

У танка є щонайменше один великий спарений кулемет. Буквальна інтерпретація зображень вказує на те, що їх два, по одному з кожної сторони від гармати, оскільки малюнок майже у всіх відношеннях повторює ілюстрацію, за винятком антени та димового гранатомета. Наявність двох кулеметів не залишила місця для оптики навідника, тому можна припустити, що він тільки один. Кулемет, швидше за все, буде праворуч, оскільки на совєтських танках навідник традиційно розміщується ліворуч.

### Двигун і трансмісія

Жодних даних про моторне відділення немає. У задній частині танка видно набір вихлопних труб, прокладання яких не має сенсу для двигуна, розташованого спереду, вихлоп якого проходитиме через борт. Задня частина корпусу надмірно розширена, оскільки це мало забезпечити вентиляцію розташованого позаду двигуна. Нарешті, розташування люка механіка-водія поміщає його посередині моторного відсіку, а не позаду чи попереду нього, як і було б очікувано. Можна припустити, що місце водія зміщене убік, інакше місця для двигуна не вистачило б взагалі. Зважаючи на всі ці особливості, стає очевидним, що людина, яка проектувала К-1, не мала уявлення про зміни, які повинні супроводжувати конструкцію танка із заднім розташуванням башти. Схоже, що автор К-1 хотів розмістити двигун і трансмісію в неймовірно маленькому просторі за баштою і дати механіку-водієві трохи місця для ніг.

### Ходова частина

Ходова частина на один борт складається з 5 опорних катків великого діаметра. Танк має розташування опорних катків Т-34 з більшим зазором між 1-м, 2-м і 3-м опорними катками, ніж між іншими. Підтримувальні ролики відсутні. Оскільки це конструкція із заднім розташуванням башти, з цього випливає, що трансмісія знаходиться спереду, проте зірочки в передній частині корпусу встановлені занадто далеко вперед, щоб бути на одній лінії з трансмісією, і могли приводитися тільки через надмірно довгі вузли головної передачі. Зірочки в передній частині танка також менші в діаметрі, ніж зірочки в задній частині, що вказує на те, що вони є направляючими. Задні катки краще розташовані як ведучі зірочки, але якби це було так, то потужність від двигуна повинна була б передаватися на задню трансмісію через приводний вал, що проходить під баштою, що совєтські танкобудівники не хотіли робити. Незалежно від того, яка зірочка була ведучою, на кресленні К-1 видно, що він мав направляюче колесо із зубами, що було практично нечувано для совєтських танків. Опорні катки мають діаметр близько 32,6 дюймів (830 мм), ведуча зірочка – 29 дюймів (740 мм), а направляюче колесо – 23,6 дюйма (600 мм).

## Галерея

Реконструкція танка К-1 Хрущёв. Автор Phantom\_25\_Sniper.Реконструкція танка К-1 Хрущёв. Автор Phantom\_25\_Sniper.Реконструкція танка К-1 Хрущёв. Автор Phantom\_25\_Sniper.Реконструкція танка К-1 Хрущёв. Автор Phantom\_25\_Sniper.Реконструкція танка К-1 Хрущёв. Автор Phantom\_25\_Sniper.
## Джерела

* https://tanks-encyclopedia.com/k-1-krushchev-fake-tank/