Kolme sisarusta I: Varjot

Ohjaus sivulle:

* Kolme sisarta I: Varjot

#### TRAAKIA

Oli Traakian kylmin talvi vuosiin. Pakkanen paukkui, ja asteet olivat miltei mahdottomissa lukemissa. Lunta oli satanut toista metriä, ja kinokset hipoivat ikkunalaseja. Lumeen saattoi hukkua, jos ei ollut varovainen. Lapset pitivät hauskaa leikkimällä lumisotaa ja hyppimällä kinokselta toiselle.
Mutta maailma ei ole pelkkää hupia. Ei varsinkaan nyt, kun Traakian ylle on kertymässä synkkiä pilviä. Pohjoisessa sijaitseva Yrin valtakunta on jo joitakin vuosia laajentunut, vallaten muita kansoja. Yrin valtakuntaa hallitsi julma ja armoton valtiatar Yrilda, jonka käskystä Yr oli vallannut Cranglian, Kissalan, Tammilehdon, Solin ja Hajn valtakunnan. Mikään valtakunta ei ollut luovuttanut helposti. Ei Cranglia, Kissala, Tammilehto, Sol tai Haj. Tammilehdon kuningasperhe, kuningas Konstantinus, kuningatar Flora ja prinsessa Laura, vastustivat eniten. Tosin prinsessa ei kyllä ollut tehnyt mitään muuta, kuin kirkunut täyttä kurkkua, niin kovaa – että lasit särkyivät.
Cranglian kuningas Jarilla ja kuningatar Carnillalla oli poika, prinssi Tiad, joka oli valtiatar Yrildan jo aikuisen pojan, Assalin vankina. Syy siihen, miksi Jar ja Carnilla eivät olleet vapauttaneet poikaansa, oli Assalin ja Annan toinen tytär, kuusitoistavuotias Armada. Toisin kuin Assal, Armada oli ovela ja salakavala kuin kettu. Armadan siskolla, seitsemäntoistavuotiaalla Dinalla ei ollut osaa eikä arpaa Tiadin tilanteeseen.
Traakia odotti toivon pilkahdusta…
### *– Ensimmäinen luku –*

#### VAATEPUOTI

Hevosten vetämät vaunut kääntyivät kadunmutkasta oikealle, ja tulivat kujalle, jolla oli paljon kauppoja ja muita putiikkeja. Koristeellisia vaunuja vetävät korpinmustat orit hirnuivat lumipyryssä.
Hevoset pysähtyivät hirnahtaen, ja vaunujen ovi avautui. Vaunuista astui ulos tummanviolettiin viittaan pukautunut mustatukkainen nainen, jolla oli smaragdinvihreät silmät. Hän ei ollut kovin pitkä tai kovin lyhyt; noin satakuusikymmentäsenttinen. Hän oli iältään seitsemäntoista, ja kaikki Traakiassa tulivat täysi-ikäisiksi seitsemäntoista vuoden iässä. Naisen nimi oli Chilea, ja hän oli Lohikärmeksen ainoa, hemmoteltu perillinen.
Rakennuksia oli monia, mutta Chilea astui erääseen jokseenkin pieneen putiikkiin. Kun hän avasi oven, sen yläpuolella olevan kyltin päältä putosi lunta, paljastaen kirjoituksen:
*Rouva Darrin vaatepuoti.*

Rouva Zoe Darr oli pitkä nainen, jolla oli punaruskeat hiukset ja viehättävät ruskeat silmät. Hän oli pukeutunut vaaleansiniseen silkkimekkoon, ja hänen harteillaan oli paksu turkisviitta. Lisäksi rouva Darr käytti vain punaisia korkokenkiä.
”Mitähän saisi olla?” rouva Darr kysyy. Chilea ei voinut olla huomaamatta Zoen huolestunutta äänensävyä.
”Tulin ostamaan juhla-asua”, Chilea kertoo. ”Omenian, Oravian ja Karhutanian hallitsijat ovat tulossa vierailulle huomenna, ja kaikki on saatava valmiiksi. Isäni Janor on järjestämässä tarjoiluita.”
Chilea oli Lohikärmeksen hallitsijoiden, Janor ja Minerva Dragon ainoa perillinen. Chilean koko nimi oli Chilea Skrilla Drago. Hänellä oli myös etelässä asuva serkku, Satha Cassiopeia Drago, jota hän ei ollut koskaan tavannut. Chilea tiesi vain, että tämä asui etelässä, ja oli tummaihoinen.
Chilea löysi putiikin hyllyiltä tulenpunaisen paidan ja pitkän hameen, jotka oli kuvioitu kultalangalla, sekä violetit juhlakengät. Nurkasta hän löysi hienon violettikahvaisen seremoniamiekan ja siihen kuuluvan saman värisen pronssivahvisteisen huotran.
”Taidan ostaa nämä.”
”Se tekee sitten neljäkymmentäviisi lohnarrusta ja kaksikymmentä kynttä”, rouva Darr sanoi.
”Mikä sinua vaivaa?” Chilea kysyy yllättäen.
”E-Eihän tässä mikään.” Silti Zoe ojentaa hänelle paperikäärön.
*rouva Zoe Darr*
*Jalavakuja 8, Flamgard, Lohikärmes*
*Hyvä rouva Darr, Teidän veljenne Jack Janav Darr, joka osallistui taisteluun Yriä vastaan Solin valtakunnassa, on kuollut.*
*Otan osaa suruun, toivottaa*
*Euphoria Xelnad*
”Euphoria Xelnad – serkkuni – on kirjeenvaihtaja Solissa, ja ainoa täkäläinen, joka osaa puhua solin kieltä”, rouva Darr kertoi. ”Sisarellani Agathalla on kirjakauppa tässä lähellä, ja häneltä löytyy oikein kiinnostava Solin kieltä käsittelevä kirja.”
”Taidan jättää kielikylvyn väliin”, Chilea vastasi.
### *– Toinen luku –*

#### YRILDAN PALATSI

Valtiatar Yrildan palatsi sijaitsi Yrin keskellä, Niang -nimisessä kaupungissa. Palatsi oli rakennettu valtavista, täysin sileistä kivenlohkareista. Se oli luonnotonta, sillä niin sileäksi ei kiviä yksinkertaisesti pysty hakkaamaan, eikä niin valtavia lohkareita saa mitenkään siirrettyä paikalleen.
Yrildan palatsissa oli kaikkea. Hän saattoi huvitella katsomalla, miten hänen sotilaansa teurastivat lohikäärmeitä, itse samalla syöden orjan tuomia hedelmiä.
Jos häntä oikein tylsistytti, hän saattoi rakennuttaa uuden palatsin, pienemmän tietysti.
Välillä hän katseli, kun sotilaat harjoittelivat komentajansa, Jaenin, johdolla. Incar Jaen oli Yrildan sotilaiden uskollinen komentaja ja suuri sotapäällikkö, ja myös sellainen, joka tappoi lohikäärmeitä huvikseen.
Yhtenä iltana hän sai kirjeen neljältä veljekseltä, jotka halusivat liittyä hänen sotilasjoukkoonsa.
*herra Incar Jaen*
*Sotatie 12, Niang, Yr*
*Pyydämme lupaa liittyä Valtiattaren sotilaisiin, ja jos hyväksytte pyyntömme, tulkaa Kehäkukkakujalle. Yksin. Se on syrjäkuja Niangin laitamilla, lähellä William Werslin Wasta-ainepuotia.*
*tahtovat,*
*Bragon veljekset; Lich, Draugr, Poltergeist ja Phobetor*
Incar kääri pergamentille kirjoitetun kirjeen takaisin rullalle, ja pysähtyi ajattelemaan. Kukaan muu, kuin sellainen, joka tahtoi jonkun ansaan, ei tahtonut tavata syrjäkujalla.
### *– Kolmas luku –*

#### CARINE HAYDAWAR

Oravian valtakunnan syrjäkylässä Kurrelassa asuva Carine Haydawar oli erikoinen tyttö. Ensinnäkin hänellä oli mustavalkoinen tukka ja eriväriset silmät; toinen vihreä ja toinen sininen. Hän oli hyvä magiassa, ja oli vahingossa leijuttanut naapurissa asuvan Amyn pihlajan oksaan, tyrmännyt Amyn veljen Lavon taikaterällä, ja muuttanut Nanamien koiran keltaiseksi.
Carine tiesi, että saisi huutia Tamningilta, sillä hän oli juuri magialla vääntänyt kaikki kylän miekat solmuun, vaikka ei tiennyt miten hän oli sen tehnyt.
”SINÄ!” Tamning huusi.
Carine katseli varpaitaan, ja esitti kuuroa.
”Miten?” Evele kysyi.
Carine vain tuijotti lankkulattialla vipeltävää muurahaista.
”MITEN KYLÄÄ NYT PUOLUSTETAAN!” Tamning huusi yhä. ”KURRELA ON PUOLUSTUSKYVYTÖN ILMAN ASEITA!”
”Onhan meillä magia –” Carine yritti, mutta Evele keskeytti.
”Se on kiellettyä muuten kuin lapsilta, jotka eivät sitä osaa yhtä hyvin kontrolloida.”
”Miksi – ?”
”SE EI SINULLE KUULU, HERRA KORREL ON PÄÄTTÄNYT NIIN!”
Nyt Tamningin kastanjanruskea parta tärisi niin, että Carine ymmärsi olla hiljaa.
”Nyt kylän puolustus on lapsien varassa”, Evele kuiskasi.
”Nyt keksin!” Tamning huudahti. ”Herra Korrel voi lähettää tänne koulutettuja maageja sekä sotilaita!”
Toivo täytti Carinen. Hän ei olisi täysi-ikäisenä halunnut joutua tavalliseksi sotilaaksi, mutta jos oli koulutettuja maageja, hän päätti yrittää koulutukseen.
Carinen toive toteutui jo seuraavana päivänä, kun hän käveli kylän ilmoitustaulun ohi, ja huomasi siinä ilmoituksen.

*HALUATKO OLLA KOULUTETTU MAAGI?*
*Jos vastaat kyllä, ilmoittaudu siis tälle kurssille. Kurssille pääsee, jos täyttää viisitoista viimeistään kesäkuun ensimmäisenä päivänä. Koulutus kestää täysi-ikäisyyteen asti, siis kaksi vuotta. Jos haluat ilmoittautua, kirjoita nimesi alla olevaan listaan.*

Carine täyttäisi viisitoista juuri silloin, kesäkuun ensimmäisenä. Hän katsoi nimilistaa, ja luki sen.
*Amy Lanae*
*Tajen Galweln*
*Lihkam Marloys*
*Lavo Lanae*
Lavo. Juuri häntä Carine viimeiseksi kaipasi, etenkin sen jälkeen, kun oli tyrmännyt hänet. Sitten hän otti taulusta narulla roikkuvan sulkakynän, ja kirjoitti oman nimensä listaan.
*Carine Haydawar*
Juuri silloin tuli rengashaarniskaan ja pinkkiin nuttuun pukeutunut mies hakemaan ilmoitusta.