Secrets

***Secrets*** és el títol del cinquè episodi de la primera temporada de *Temps de Silenci*, emès originalment a TV3 el 14 de febrer de 2001.

## Cronologia

L'acció d'aquest episodi té lloc entre juny de 1940 i l'hivern de 1941.

## Sinopsi

En Ramon és viu. Però, com tots els derrotats, haurà de fer front a una nova realitat: la Isabel és una dona casada... En Llorenç, altre cop al capdavant de la fàbrica, ha de suportar la desconfiança de tothom. I en Joaquim, el vencedor, assaboreix el triomf.

## Argument

El juny de 1940 tot ha tornat a la normalitat si bé, a la fàbrica, el Llorenç té problemes amb un agitador que fa pintades acusant-lo de traïdor, si bé no fa res per calmar les aigües, actitud que no agrada al Joaquim, que li demana tenir més ma dura amb els seus treballadors, entregant-li una pistola per a poder defensar-se en cas de necessitat.

El Frederic i la Isabel viuen al primer pis de l’edifici de can Dalmau. El Frederic ha obert una consulta privada i treballa també com a metge voluntari per a persones necessitades, especialment al Somorrostro de Barcelona. La Isabel no sembla del tot feliç, fet que preocupa al seu marit i a la senyora Victòria, que dedueix que la preocupació ve del fet que encara no han tingut fills.

La Isabel rep una carta del Ramon on li explica que segueix viu, que és pres a la Presó de Salamanca després d’haver passat per diferents camps de concentració i que ha intentat contactar amb ella en el passat. Li diu que està molt malalt, però que el seu record el fa seguir amb vida. La Isabel decideix no explicar res a la Carmeta.

Dies després, Mossèn Ventós és a casa dels Dalmau per convidar-los a un viatge que la Diòcesi de Barcelona ha autoritzat per pelegrinar a Fàtima. Tot i que la Isabel no hi està gaire convençuda, decideix apuntar-se quan el Mossèn explica que una de les nits faran parada a Salamanca. La Isabel confessa al Mossèn que el Ramon encara és viu i li demana ajuda per a poder visitar-lo a la Presó de Salamanca, explicant-li que la seva visita l’ajudarà a sobreviure. El Mossèn accedeix, però amb la condició de que li expliqui que ara està casada amb el Frederic i que aquest és l’únic matrimoni vàlid.

A la fàbrica, el Llorenç ha detectat que algú s’està bevent el seu conyac i decideix interrogar el Simó per demanar-li si sap alguna cosa. El Simó nega saber res, però el Llorenç acaba descobrint que viu a la fàbrica amagat des que va començar la Guerra, enterant-se de que l’exèrcit el busca per estar acusat d’una sèrie de delictes de sang. Aquella mateixa nit, el Llorenç descobreix al Simó ferit a la Torreta i decideix protegir-lo, demanant-li ajuda al Frederic per curar-lo.

El viatge a Fàtima amb la parròquia es produeix segons el previst i Mossèn Ventós informa a la Isabel de que podrà visitar al Ramon durant deu minuts a la Presó de Salamanca, insistint en tot moment que li ha d’explicar que s’ha casat amb el Frederic i que el seu matrimoni ja no té validesa. La parella es retroba amb un Ramon molt feble que explica que està molt malalt i que els metges no li donen moltes esperances per a sobreviure, fet que fa que la Isabel es trenqui per dins i no sigui capaç d’explicar-li quina és la seva situació actual. Al Ramon li queden cinc anys de condemna i té la idea de tornar a Barcelona tan aviat com surti, proposant-li a la Isabel de marxar junts a Amèrica quan això passi.

Havent tornat de Portugal, Mossèn Ventós es visita amb el Frederic, qui li comenta que la Isabel ha tornat del viatge molt agitada. El mossèn, per no delatar-la, explica que es va emocionar massa al veure la verge i que sospita que el motiu de la pelegrinació era demanar el miracle de tenir una criatura.

Durant els mesos següents, la Isabel mantè una correspondència fluida amb el Ramon, que fa arribar les cartes a la Torreta, malgrat no explicar-li que s’ha casat amb el Frederic. El Ramon escriu amb bones notícies, explicant que la seva salut millora ràpidament i que les cartes de la Isabel són la seva millor medicina. El secret de la Isabel sortirà a la llum quan coincideixi amb el Llorenç a la Torreta, que segueix encobrint al Simó, qui finalment fugirà a França gràcies a la seva ajuda.

La situació de pressió que viu fa que la Isabel acabi emmalaltint sense poder sortir del llit. El Frederic intenta ajudar-la i, per tranquil·litzar-la, li fa saber que per ell no seria cap desgràcia no tenir fills, seguint convençut de que és precisament això el que més la preocupa. El dia en que ella fa forces per sortir del llit baixa a casa dels Dalmau per veure que el Ramon ha arribat sense avisar, retrobant-se amb ell amb un apassionat petó. El Ramon explica que l’absència de cartes en els darrers mesos es devia al seu trasllat a la Presó de Segòvia, i que ha aconseguit alliberar-se gràcies a l’indult. La senyora Victòria els interromp i, de forma abrupta, pregunta al Ramon si la Isabel ja li ha presentat al seu marit, frase que fa que el Ramon canviï d’expressió. A la nit, la parella es retroba al terrat, on la Isabel intenta explicar-li que si va mentir va ser perquè ell no perdés la força i seguís lluitant, però el Ramon no accepta la explicació i la deixa sola al terrat plorant, desitjant-li molta sort a la vida.