Nagito Komaeda

> Cred că acțiunile mele vor deveni fundamentul speranței acestei lumi. Și ... dacă asta se întâmplă cu adevărat ... Laudă-mă. Spune-le altora ce am realizat ceva. Ridică o statuie de bronz cu mine. Respecta-ma. Vă rog să mă chemați...Ultima Speranță.
>
>

Nagito Komaeda (狛 枝 凪 斗), este student al clasei 77-B la Academia Hope's Peak și participant la Excursia Mortală prezentată în Danganronpa 2: Goodbye Despair. Titlul său este "*Ultimul Licean Norocos"* (超高 校級 の 「幸運」 lit. Super Liceanul Norocos).

El, împreună cu clasa 77-B, se întoarce în Danganronpa 3: The End of Hope's Peak High School pentru a explora viața școlară care duce la evenimentul Tragedia.

El face, de asemenea, o apariție în Danganronpa Another Episode: Ultra Despair Girls ca "Servitorul" (召 使 い meshitsukai). Se întoarce încă o dată ca protagonist al OVA-ului Super Danganronpa 2.5 explorând lumea sa ideală.

## Aparență

Nagito este un tânăr înalt, slab, cu umeri deosebit de largi, o piele palidă bolnavă și ochi gri-verzui deschis și gene groase. Părul său este lung până la umeri și ondulat în mod natural, de o culoare alb-roz, neobișnuit de pal, care se estompează în alb cu cât este mai aproape de scalp și este descris ca arătând ca „unul ce nu îi aparține unei persoane vii” [5]. În Danganronpa 2, părul său are un ton ușor mai cald, crem, dar în Danganronpa 3 părul său pare alb-argintiu, cu tonuri gri. După evenimentele din Danganronpa Another Episode: Ultra Despair Girls, care este câțiva ani mai târziu, părul său este mai lung, mai dezordonat și mai întunecat (probabil datorită murdăriei).

Nagito poartă o haină subțire, cu fermoar verde și lung până la genunchi, cu o coadă tăiată zimțată, pe care o lasă neînchisă. Are un model pătrat roșu peste umărul drept și un „55” mare, în formă pătrată, pe spate, precum și două șnururi roșii, înfiletate prin glugă, atârnate de fiecare parte a pieptului. Sub el, poartă un tricou alb cu guler, cu un design roșu în față, care seamănă oarecum cu două cârlige care se agață între ele. Poartă blugi negri simpli și un lanț de blugi împreună cu pantofi maro pal, fiecare fixați de două fermoare.

În timp ce frecventează Academia Hope's Peak, el poartă uniforma școlii: un sacou maro și pantaloni asortați, o cravată roșie și pantofi cu șireturi maro închis. Câțiva nasturi de sus ai cămășii îi lasă deschiși, iar peste el poartă un pulover verde fără mâneci, cu guler roșu cu gât în ​​V, îmbinat de o dungă largă și orizontală pe mijlocul acestuia.

În Danganronpa Another Episode: Ultra Despair Girls, în calitate de Servitor și ultimă disperare, el poartă o jachetă neagră decupată, cu trei butoane albe în dreapta și un buton roșu în stânga. Sub el poartă o cămașă cu gâtul roșu închis și verde măsliniu, cu mâneci lungi care sunt pliate peste mansetele jachetei, iar sub aceasta este o cămașă lungă bej. Poartă blugi negri cu pantofi negri și toc jos, legați cu șireturi roșii. Are o mănușă dungată pe mâna stângă, pentru a ascunde mâna lui Junko cu unghii lungi, roșii, cusute în locul mâinii sale reale. De asemenea, are un guler la gât, dat de Războinicii Speranței, cu un lanț atârnat în față, până la genunchi. Servitorul este descris ca o persoană zâmbind constant, indiferent de tratamentul pe care îl primește, și se spune că are „o față destul de atrăgătoare”, iar Genocide Jack îl numește „un băiat drăguț”. Construcția lui slabă este menționată și atunci când îl numește „un tip slab cu părul alb”.

După ce s-a trezit dintr-o comă pe insula Jabberwock și i s-a anulat spălarea creierului, și-a înlocuit mâna stângă nefuncțională din cadavrul lui Junko cu un antebraț și o mână robotizată. Protetica este albă pe partea exterioară și neagră pe partea inferioară. Palma este neagră, partea din spate a degetelor sale este albă, iar degetul mare este de asemenea alb. Mâneca hainei sale a fost ruptă acolo unde este noul braț, majoritatea materialului zimțat fiind încă atașat. Brațul scoate un sunet mecanic destul de puternic ori de câte ori îl mișcă.

## Personalitate

### Prima Impresie

Nagito apare mai întâi ca un băiat politicos, prietenos, dar oarecum nesigur. Hajime Hinata menționează chiar că zâmbetul său strălucitor este foarte reconfortant. El a fost singurul care a rămas cu Hajime în timp ce era inconștient și și-a exprimat îngrijorarea pentru starea sa, chiar și după ce Hajime i-a spus să plece. Deși prietenos cu toată lumea, el este cel mai mult interesat să petreacă timp cu Hajime și poate fi destul de agățat și, ca rezultat, Hajime îl consideră un pic enervant și nu cel mai fiabil, dar totuși crede că este o persoană amabilă.

Nagito încearcă să fie mediatorul conflictului echipei și un exemplu pentru optimism, încurajându-i adesea pe alții să fie plini de speranță și să coopereze, cu toate acestea, el nu este luat în serios. Hiyoko Saionji își bate joc de el și consideră că discuțiile sale dramatice despre speranță și prietenie sunt penibile și obositoare. În general, este destul de supus și are o atitudine de dezapreciere de sine, chiar fiind de acord cu Hiyoko și cu remarcile celorlalți.

Deși se pretinde a fi pesimist, Nagito apare adesea neobișnuit de nepăsător; îi lipsește tactul și uneori spune lucruri incomode, ciudate și neliniștitoare, fără să-și dea seama. Uneori poate fi și mai puternic; se repede să-l certe pe Hajime atunci când este prea pesimist sau când a crezut că o intimidează pe Mikan Tsumiki. De asemenea, este supărat în mod deosebit de tratamentul fetelor folosit de Teruteru Hanamura și își asumă sarcina de a-l supraveghea pentru a se asigura că nu hărțuiește pe nimeni.

### Păreri

În timpul primului proces al clasei, se descoperă că Nagito are o obsesie ciudată cu speranța. Drept urmare, el începe adesea să abereze despre speranță, uneori destul de brusc - doar vorbind sau auzind pe altcineva vorbind despre speranță sau vorbind într-o manieră plină de speranță îl poate face să fie într-o stare de fericire, făcându-l să transpire și să se țină în pentru a-și reține emoția. Mai mult, uneori are izbucniri bruște în care ochii i se întunecă și încep să se învârtească (Hajime descrie aspectul „un amestec grosolan de speranță și disperare”) în timp ce abereaza și mai entuziast, dar de obicei iese din el destul de repede și aparent nu mai știe ce s-a întămplat.

El crede că speranța este un bun absolut și orice faptă făcută în numele speranței este dreaptă, chiar și crima. El nu simte nici o vină pentru rănirea altora în numele speranței, deoarece crede că speranța va câștiga întotdeauna la final și va justifica mijloacele. El crede că există ciocniri constante între două sau mai multe speranțe și că „speranța puternică” va devora „speranța slabă” (cu adorare, el numește acest proces „poezie în mișcare”). Pentru el, oamenii obișnuiți fără talent, disperarea și speranța slabă sunt doar trepte pentru a crea speranță mai puternică și consideră aceste lucruri necesare, având în același timp aversiune față de ele. Nagito crede că Ultimii sunt aleși la naștere și sunt capabili să-și întărească propriile speranțe prin înfruntarea și înfrângerea disperării, în loc să fie sparte de ea ca oameni mai slabi, obișnuiți. La fel ca Academia Hope's Peak, Nagito asociază puternic speranța cu talentul și talentul cu valoarea.

Nagito dorește să ajute la crearea speranței absolute care poate depăși orice disperare și crede că Ultimii pot deveni întruchipări ale speranței. Cu toate acestea, el nu consideră că norocul său este un adevărat talent și, prin urmare, nu se consideră un Ultim (în ciuda acestui fapt, a menționat, de asemenea, că norocul său este singurul lucru bun la el și uneori îl consideră foarte util) . În schimb, el dorește să fie „scară de scară” și să se sacrifice pentru ca ceilalți Ultimi să poată străluci. Considerându-se o ființă inferioară, el simte adesea rușine doar pentru că este în prezența lor. Își confundă obsesia cu speranța Ultimilor cu dragostea pură, platonică pentru colegii săi de clasă și crede cu adevărat că face bine de dragul tuturor. Are o dorință puternică de a fi util și este foarte sacrificat de sine, dar modalitățile sale de a ajuta sunt adesea foarte greșite, dăunătoare și potențial foarte periculoase, deoarece este dispus să provoace disperare temporară pentru a avea naștere speranță din ea. El ține puțin seama de propria sa bunăstare și nu-i pasă de propria viață și îi încurajează pe ceilalți studenți să-l omoare pentru a-și atinge propria speranță. El crede că a muri de dragul speranței este o onoare și singura modalitate prin care „cineva ca [el]” poate fi util lumii. În finalul lui Island Mode, Nagito dezvăluie că dorește să moară, astfel încât să poată fi în cele din urmă liber de suferința cauzată de norocul său. Cu toate acestea, el este puternic împotriva morții unei morți fără sens sau a morții de dragul disperării.

După ce a descoperit că el și colegii săi de clasă erau Rămășițele disperării, Nagito a început să se comporte arogant, nerăbdător și lipsit de respect față de foștii săi idoli. Avea deosebit de puțină răbdare pentru cei cu înțelepciune, inclusiv Kazuichi Soda și Akane Owari. Nagito și-a dat seama că, ucigându-și colegii de clasă și, prin urmare, distrugând Ultima Disperare, el însuși putea deveni Ultima Speranță. Deși a susținut că a fost de dragul speranței lumii, se presupune, de asemenea, că a vrut să devină Speranța finală, astfel încât să poată fi apreciat în cele din urmă, chiar dacă numai după moartea sa.

Nagito crede că opiniile sale despre speranță sunt logice și extrem de evidente și are probleme în relaționarea cu ceilalți atunci când nu sunt de acord. Deși este foarte încăpățânat, el și-a schimbat modul de gândire în timpul seriei. Uneori este conflictual între convingerile sale extreme și propriile sale sentimente. El se numește „gunoi fără valoare” care nu merită nicio bunătate de la alții, dar în același timp, dorește să fie apreciat, iubit și înțeles. În cel de-al cincilea eveniment din timpul liber, Nagito a dezvăluit că cea mai mare dorință a sa este să fie iubit de cineva cel puțin o dată în viață și să nu moară singur. În plus, chiar dacă admiră și pretinde că iubește pe toți Ultimii pentru talentele și capacitatea lor de a întruchipa speranța, nu îi pasă de ei ca indivizi. El nu este într-adevăr întristat de moartea lor și chiar pare să nu-i placă pe unii dintre ei ca oameni. În mod similar, este posibil să nu aibă nimic personal împotriva celor fără talente - de fapt, singurul student pe care Nagito îl îngrijește cu adevărat este Hajime, un student de curs de rezervă fără talent.

În Super Danganronpa 2.5, bazat pe ceea ce a spus Distrugătorul Lumii despre lumea sa iluzorie care reflectă dorințele sale, Nagito poate avea de fapt o ură ascunsă față de talent și dorințe pentru o lume fără talent, deoarece el crede că lumea și oamenii ei ar fi mai buni dacă talentele ar fi luate astfel încât toată lumea să poată deveni egală și liberă. De exemplu, forma de iluzie a lui Kazuichi reflectă nesiguranțele sale de a nu fi suficient de bun pentru compania unora. În Danganronpa 2: Goodbye Despair, Nagito este văzut manifestând interes pentru Hajime pentru că nu se simte ca un Ultim pentru el și, prin urmare, sunt mai asemănători și egali în ochii lui. Dorința sa de a trăi o viață obișnuită cu cineva este menționată și în Zansakura -zanka-, care este un cântec despre sentimentele sale interioare. În OVA, Nagito a fost atât șocat, cât și jenat să-și dea seama că ar putea avea de fapt astfel de emoții și gânduri, deoarece susține de obicei că doar cei cu talent mare pot aduce mari speranțe. Bineînțeles, a fost ușurat că nimeni altcineva nu a văzut această latură a sa în timpul stării sale de comă. În ciuda faptului că a aflat despre această latură ascunsă a sa, el refuză să o accepte și, în schimb, continuă cu dorința sa de speranță. În cele din urmă, i se arată că ia mâna lui Hajime și decide să se îndrepte spre speranță, sugerând că a fi cu Hajime este speranța lui.

De asemenea, trebuie remarcat faptul că Nagito respectă cu adevărat idealuri precum dragostea și prietenia și, de multe ori, subliniază importanța muncii în echipă și a ajuta reciproc. Acest lucru a devenit mai vizibil după ce a ieșit din Programul Mondial NEO cu amintirile sale din trecut restaurate.

### Comportament general

Nagito are un comportament relaxat și destul de calm și deseori zâmbește sau râde. Cu toate acestea, veselia sa poate să nu fie în întregime autentică, deoarece calmul său este mai asemănător cu apatia și el tinde să simtă o ură de sine puternică. El rămâne vesel chiar și în timpul divagării sale de ură de sine și acționează tulburător de optimist față de lucruri oribile, cum ar fi moartea, atâta timp cât este de dragul speranței.

Nagito suprimă probabil orice sentiment real de durere sau teamă ca mecanism de înfruntare, deoarece el suferă tragedia adesea din cauza norocului său. De asemenea, a văzut lucruri foarte improbabile și ciudate datorită norocului său, motiv pentru care nu este ușor surprins. Ca urmare a tot ce a trecut prin el, el a devenit mai amorțit emoțional și rareori este deschis supărat sau speriat. Adesea îi lipsesc emoțiile adecvate în situațiile în care majoritatea oamenilor ar avea frică, cum ar fi amenințările cu violența. Chiar și așa, el a menționat odată că simte frică în fiecare zi din viața sa, cel mai probabil din cauza norocului său. Mai mult, el poate fi foarte supărat de disperare și alte lucruri pe care le consideră insultătoare față de speranță. Când își exprimă furia, devine mai serios. Când este nemulțumit, este foarte pasiv-agresiv.