Виючі Грифони

> "Тут ми стоїмо і тут ми помремо, незломлені і непокорені. Хоч сама рука смерті прийшла за нами, ми будемо показувати нашу непокору до кінця!"
>
> — Шановний древній Арманд Тіт, під час останнього бою на Хімарі Еліпсіс

## Виючі Грифони

### Магістр капітули

Альваро чи Кенот Фріче (див. Конфлікти в каноні нижче)

### Колірна схема

Жовтий та червоний, поділений на чверті

Виючі Грифони — це лояльна капітула космічного десанту, створена в 33-му тисячолітті з геносім'я Ультрамаринів. Ця капітула брала участь у Бадабській війні і брала активну участь у 13-му Чорному хрестовому поході, борючись проти чумних десантників хаосу під час захисту світу Амістел Майоріс.

Виючі Грифони особливо пишаються своїми клятвами, вбачаючи кожну з них як обіцянку нескінченої боротьби, доки не буде виконано обітницю або доти, поки той хто присягнув не буде вбитий під час спроб виконати її. Перед битвою до і без того довгих списків клятв Виючих Грифонів часто додають додаткові клятви, в одних з яких присягаються для всієї капітули в цілому, а інші носять більш особистий характер для кожного десантника.

Після клятви астартес Виючих Грифонів докладають усіх зусиль, щоб виконати її, і вона ніколи не забувається, навіть якщо минули десятиліття. Виконані обітниці записуються як знак пошани, часто нанесений на пергаментах або безпосередньо на силовий обладунок присягаючого.

## Історія капітули

    Виючі Грифони є стійкими традиціоналістами серед своїх побратимів Адептус Астартес, які вважають себе перш за все захисниками Імперіуму Людства та інструментом реалізації волі божественного Імператора. Їхнє точне походження залишається втраченим у затінених війнах 33-го тисячоліття, але відомо те, що вони завжди були дуже активною капітулою.

Незважаючи на те, що трагедія Єресі Гора була завершена, існувала ще незліченна кількість постійних загроз для безпеки Імперіуму в той час. Можливо, існувала особлива потреба в додаткових силах космічного десанту, і для того провели нове Засновання, але ця причина була втрачена протягом століть. Небагато капітул космодесантників можуть похвалитися такими великими послужним списком кампаній та нагород, як Виючі Грифони.

    Ця капітула відома тим, що протягом століть була на вістрі багатьох імперських битв і кампаній. Виючі Грифони також справедливо пишаються своєю здатністю майже безперервно брати участь у конфліктах і успішно боротися в найзапекліших кампаніях. Завдяки славетній історії Виючих Грифонів вони отримали право від Верховних Лордів Терри набирати собі новобранців з кількох різних світів, щоб підтримувати високий рівень рекрутингу та боротися з безперервними втратами.

    З моменту свого заснування капітула майже постійно брала участь принаймні в одній кампанії в один момент та часто ділить свої роти, щоб бойові брати могли брати участь у кількох зіткненнях одночасно. Незважаючи на те, що вони прийняли цей виклик, їхній успіх і непохитна мужність принесли їм величезну славу. Без високого рівня компетентності та величезної відданості Імперіуму жодна капітула не могла би зібрати такий список перемог.

Ці перемоги були проти широкого спектра ворогів. Проти сил Іматеріуму Виючі Грифони зіграли ключову роль у подоланні кількох Чорних хрестових походів, розпочатих Абаддоном Руйнівника. Щоб подолати загрозу орків, всі сили капітули об’єдналися на Ганнердарку, зберігаючи зусилля тої кампанії. Капітула навіть зупинила Некротеків Наата, щоб покласти край їхній маленькій імперії під час Чуми Невіри.

Однак темна тінь впала на славну історію Виючих Грифонів. Капітула несе давню криваву вендету проти мерзенної сутності, яка мала стати Демон-Принцем Періклітором Знедоленим, і зрадницького легіону Носіїв Слова, з якого походить ця мерзенна істота.

Тисячоліттями Виючі Грифони переслідували змішану ватагу Періклітора, яка складалася з космічних десантників хаоса Носіїв Слова та Повелителів Ночі, які відповідальні за смерть колишнього магістра капітули Виючих Грифонів Орландо Фуріозо та всієї 1-ї Роти на 5000-річчя створення капітули, і які влаштували різанину в Точці Аріос.

Однак під час 13-го Чорного хрестового походу нинішній магістр капітули Альваро звернув з курсу свою бойову баржу, *Кузню Долі*, щоб переслідувати Демон-Принца. Нарешті помста була досягнута, коли Періклітора було вигнано в розпал титанічної космічної битви між 1-ю ротою Виючих грифонів і космодесантниками Хаосу з ватаги Демон-Принца.

Виючі Грифони також з честю воювали у Бадабській війні, Мстивому хрестовому поході, поваленні Регента Амара та тисячах інших,життєво важливих для Імперіуму кампаній.

Останніми роками рідний світ Виючих грифонів Манкора піддається все більш жорстоким нападам орд зеленошкірих, що наступають з Оркської імперії Чарадона в Сектор Чарадон. Поки що Грифони стоять міцно.

#### **Відомі кампанії**

* **Рейд в Комморраґ (невідома дата.M35)** — Виючі Грифони були однією із трьох капітул космічного десанту, включаючи Саламадр і Срібних Черепів, які брали участь у рейді на темне місто друхарі Комморраґ, щоб врятувати ударний крейсер Саламандрів *Ковальский Молот* із садистських лап ксеносів.

* **Різанина в Точці Аріос (220.M38)** — Протягом більшої частини своєї історії Виючі Грифони вважали легіон зрадників Носіїв Слова своїми найбільшими ворогами. Точне походження їх конкретного конфлікту з цими єретиками неясно. Протягом ранньої історії капітули було незліченні випадки битв проти цього легіону. Обидві сторони зазнали тяжких втрат у цих битвах, оскільки вся лють астратес була вивільнена в цих жорстоких битвах. Момент коли була пройдена точка неповернення, у жазі помсти Носіям Слова, сталася у 220.M38, під час так званої Різанина в Точці Аріос. Магістром капітули в той час був Орландо Фуріозо. Він подорожував на борту однієї з бойових барж капітули разом із 8-ю ротою та більшою частиною ветеранської 1-ї роти. Вони були на шляху до Манкори, рідного світу капітули, щоб відсвяткувати 5000-річчя заснування капітули. Коли бойова баржа зупинилася в системі Точка Аріоса, щоб поповнити запаси, лорд Хаосу Періклітор Знедолений очолив об’єднані сили космічних десантників Хаосу Носіїв Слова та Повелителів Ночі в засідці проти лоялістів. Виючі Грифони були катастрофічно не готові до битви проти настільки переважаючих сил супротивника. В короткий термін їхнє стародавнє судно було знищено після брутального абордажу. Виживші космічні десантники, висадилися на поверхні сусіднього світу Квінт Аріос на своїх "Яструбах Бурі". Безплідний світ мав мало захищених місць для такої кількості. Невдовзі ті, хто вижив після знищення їхньої бойової баржі, були розгромлені скоординованим нападом десантників-зрадників. Ніхто не залишився в живих, і сили зрадників захопили більшу частину військового спорядження капітули, включно з дорогоцінним і практично незамінним спорядженням, яке належало 1-й роті та почесній гвардії магістра капітули. Тіла вбитих були осквернені, а їх геносім'я було або знищено, або викрадено. Єдиним тілом, яке було знайдено, це тіло майстра капітули Фуріозо. Зрадники встановили його на свій "Яструб Бурі" і залишили на орбіті Квінта Аріоса, як знак для усіх. Кілька місяців по тому, інші члени Виючих Грифонів відшукали зниклий корабель і роту, також знайшли тіло магістра капітули та геносім'я. Після цієї трагедії всі члени капітули Виючих Грифонів присягнули помститися Носіям Слова та Періклітору, який згодом піднісся, щоб стати Демон-Принцем. Коли кожного нового члена приймають у свої ряди, присяга декламується ще раз. Дві сторони вступали в незліченну кількість сутичок і навіть кілька великих конфліктів після Різанини.

* **Придушення Деннар IV (109.M40)** — це імперська військова кампанія, проведена Виючими Грифонами проти культистів Хаосу на агросвіті Деннар IV у 109.M40. Під час довгих пошуків ватаги Носіїв Слова Декламуса Хваленого, 3-тя рота Виючих Грифонів під командуванням капітана Пенвата Йоахіма відповіла на планетарний виклик про допомогу зі світу Деннара IV у секторі Санграментія. Цей важливий світ для сектора піддався гниттю зсередини, оскільки поклоніння Руйнівним Силам укорінилося серед його культів китобоїв і культів кланів. Коли Виючі Грифони спустилися на Деннар IV, вони виявили лише кілька міст-держав, які вистояли проти орди культистів Хаосу та одержимих демонами божевільних, а їхні стіни були набиті біженцями, які тікали від хвилі масових вбивств, що охопила планету. Значно менші чисельністю, Виючі Грифони висадились в савані та, володіючи своєю перевагою в техніці й авіації, щоб залишатися мобільними, розгромили сили культу широкими ударами, перш ніж рушити далі, щоб зняти облогу міста. Лояльні жителі Деннара вітали Виючих Грифонів як божественно посланих рятівників і радо об’єдналися, щоб допомогти їм звільнити свій світ від темних сил, які напали на нього, проливаючи свою кров разом із космодесантниками. Сама кампанія була кривавою та безжальною, назавжди кидаючи кошмарну завісу на пам’ять людей Деннара. Після цієї перемоги Виючі Грифони дотримувалися міцної клятви захищати планету та пам’ять про багатьох загиблих там за вірність Імператору, тоді як люди Деннара IV зберігали віру у своїх рятівників, забезпечуючи їх припаси й вибираючи свою молодь як новобранців капітули.

* **Очищення Валеріана (невідома дата.M41)** — Виючі Грифони зі 108-м кадіанським полком імперської гвардії, "Вівернами", брали участь у очищенні Валеріана.

* **Відплата Джоруну (143.M41)** — це імперська військова кампанія, де Виючі Грифони полювали на зрадника генерала Джоруна з 15-ї Гераклонської броненосної бойової групи Імперської гвардії у 143.M41. Уся ця імперська бойова група мала бути в дорозі, щоб підсилити війська в Готичній війни, але натомість зрадила у 109.M41 і вбила всіх представників Комісаріату. Імперіум почав діяти з рішучою силою, оскільки було виявлено, що основною причиною цього віроломства є вплив ксеносів, відомих як друхарі, а Джорун і його власні кадри були принижені та зіпсовані залежністю від мерзотних психотропів ксеносів й розпусних практик, завдяки темним мистецтвам кабали Багряної Випивки. Люди були не більше ніж одноразовими інструментами, які друхарі використовували для поневолення населення планет підступом та грубою силою, з невеликим ризиком для самих чужинців. Це не могло залишитися безкарним, і сили відплати, відправлені Імперіумом у 143.M41, були повністю спрямовані на те, щоб розгромити гераклонів та їхніх темних союзників з жорстокою та надзвичайною силою, знищивши їх без милосердя. Об’єднана оперативна група складалася з капітули Виючих Грифонів (на той час приблизно вісім рот у фактичній чисельності), якій було передано загальне командування кампанією та посилено ротами з капітули Ультрамаринів і Синів Орара. Гвардійців-зрадників було перехоплено, коли вони здійснили висадку на дикий світ Астурія. Понад 5000 гвардійців-відступників, які не були готові до такого жорстокого контрнападу, загинули в першу годину лютої атаки космодесантників, розірвані на місцях висадки з більшою частиною їхньої важкої броні, яка так і лишилась не підготовленою. Коли бій розгорівся на повну, завдання знищити командування зрадників лягло на капелана Арманда Тіта та 4-ту бойову роту Виючих Грифонів, які здійснили висадку в десантних капсулах у серце дезорієнтованого ворога. Зіткнувшись не лише з оґринською елітою генерала Джоруна, а й з нелюдськи гнучкими й жорстокими формами друхарі, що здіймались навколо нього, Виючі Грифони розігнали їх болтерним вогнем та непохитною рішучістю. Саме Тіт, попри важкі рани, забруднені мерзенною отрутою друхарі, пробився до генерала-зрадника та виніс вирок Імператора, розколовши череп Джоруна навпіл своїм крозіумом. Пізніше Арманда з усією пошаною поховають у саркофазі дредноута, щоб продовжувати службу своїй капітулі. Моральний дух зрадників було знищено разом зі смертю їх лідера та швидким дезертирством їхніх мерзенних союзників-ксеносів. Невпорядкованих і панікуючих гераклонів було безжально виловлено та вбито після цього. Сили зрадників були повністю знищені всього за шість годин після початку битви.

* **Бадабська війна (901-912.M41)** — Виючі Грифони були призначені для конвоювання цивільних суден під час Бадабської війни, що дозволило Червоним Скорпіонам і Вогняним Яструбам повернутися до своїх звичайних обов'язків.

* **Сектор Карадріад (905-906.M41)** — Незадовго до Бадабської війни 4-та рота Виючихї Грифонів, а також частини їх 6-ї, 10-ї та 1-ї рот провели тривалу кампанію пошуку та знищення в секторі Карадріад. Можна з упевненістю припустити, що під час цієї акції було здійснено велику кількість планетарних штурмів, оскільки під час Бадабської війни Виючим Грифонам не вистачало "Яструбів Бурі" і десантних капсул, оскільки вони не мали можливості повернутися до Манкора та поповнити свої запаси техніки.

* **Переслідування Амара (951.M41)** — Швидкі удари Виючих Грифонів призвели до швидкого й кривавого кінця відступництва Амара.

* **Облога системи Фенріса (999.M41)** — Виючі Грифони були однією із дванадцяти капітул Адептус Астартес, які супроводжували Темних Ангелів під час облоги системи Фенріс легіоном-зрадників Тисяча Синів Магнуса Червоного.

* **13-й Чорний хрестовий похід (ca. 999.M41)** — Під час 13-го Чорного хрестового походу Виючі грифони послали 8 рот на допомогу захисникам. 1-ша рота Виючих грифонів, включно з магістром капітули Альваро, базувалася на бойовій баржі капітули *Кузні Долі* і була залучена до переслідування особливо жорстокої роти Повелителів Ночі, відомої як Обрані, під командуванням сумнозвісного демон-принца Періклітора. Було загальновідомо, що Виючі Грифони особливо глибоко ненавиділи цього демон-принца. Поки ця ненависть була в інтересах захисту Імперіуму від сил Хаосу, жоден інший авторитет не намагався поставити під сумнів дії Альваро. Виючі Грифони виявили тронний храм Періклітора, на безіменному світі демонів в Оці Жаху, висіченому в гірському хребті, що піднімається з моря демонів, що простягається між горизонтами. На їхній жах, одне з десятків очей у жахливому демонічному обличчі Періклітора належало самому Орландо Фуріозо, магістру капітули Виючих Грифонів, якого Періклітор убив на Аріосі, й назавжди воно крутилося у муках. Багато членів капітули пали від ударів демон-принца, включно з капітаном 4-ї роти, перш ніж головний бібліарій Меркано зміг перемогти Періклітора та вигнати його назад у Варп після боротьби впродовж цілої ночі і дня на вершині гори. Після своєї перемоги Виючі Грифони не дозволяють стороннім навіть вимовляти ім’я Періклітора в їхній присутності.
	+ **Напад на Амістел Майоріс** — Сім із восьми рот, відправлених Виючими Грифонами для оборони Імперіуму під час 13-го Чорного хрестового походу, почали виснажливу окопну війну на Амістел Майоріс. Прорвавшись крізь чумний Флот Гвардії Смерті, що блокував світ, з 2-ї по 8-у роти прибули вчасно, щоб підкріпити сили Імперської гвардії, яка зазнавала жахливих втрат від епідемій, випущених силами зрадників, які боролись проти них. За кілька днів лише Виючі Грифони та титани Легіо Асторум були єдиною силою, здатною утримати розгалужену оборону, збудовану друкіанцями. Будь-який воїн, який опинився на відкритому просторі й не був захищений силовою бронею під час чумного вітру, помирав в жахливих муках і ставав вічним рабом як чумний зомбі в легіонах немертвих Нургла. Залізні Лицарі послали свою елітну 1-шу роту, щоб допомогти зміцнити слабку оборону Виючих Грифонів, коли вони вели виснажливу окопну війну проти неослабних нападів чумних десантників з легіону зрадників Гвардії Смерті. Зона війни незабаром перетворилася на охоплену чумою трясовину, через яку захисники змушені були пробиратися, щоб дати бій своїм ворогам.

* **Нескорений хрестовий похід (ca. 999.M41)** — На чолі зі своїм магістром капітули Альваро Виючі Грифони брали участь у Нескореному хрестовому поході їх відродженого примарха Робута Ґіллімана, який ознаменував перше століття 42-го тисячоліття та допоміг стабілізувати Імперіум після народження Великого Розлому.

* **Війна Звірів (ca. 001-025.M42)** — Виючі Грифони розгорнули три роти на світі Вігілус, щоб захистити важливу кінцевий пункт в рукаві Нахмунда, що з’єднує Імперіум Санктус та Імперіум Нігілус через Великий Розлом.

* **Чумні війни (ca. 012.M42)** — Виючі Грифони надали 6 рот для допомоги Ультрамаринам в захисті Королівства Ультрамар від нападу слуг Бога Чуми Нургла під час Чумних воєн.

* **Битва на Малаці (Кампанія Ковчегів Передвістя) (невідома дата.M42)** — Виючі Грифони брали участь у битві за систему Малак. У 37-му тисячолітті планетарний губернатор Малахвара святий Гедваель "Будівельник" побудував на Малакбаелі багато храмів на честь Імператора. Ці оборудки привели його до контролю за будівництвом серії грізних фортець, орбітальних оборонних станцій, оборонних лазерів і внутрішньосистемних мереж зв’язку/виявлення в системі Малакі. Однак до Епохи Нескореності система вважалася абсолютно нічим не примітним місцем у межах Імперіуму. Однак після відкриття таємничого артефакту під назвою *Хорова Машина* на Малакбаелі інквізитором Глорі Емаґна, Малакбаель став життєво важливим стратегічним світом для Імперіуму. *Хорова Машина* була реліквією Епохи Технологій, яка мала здатність діяти як локалізований психічний маяк, подібний до Астрономікана — і в перспективі, яка могла значно покращити здатність орієнтуватися в Імперіумі Нігілус. Таким чином, він став місцем збору Четвертого флоту нескореного хрестового походу під командуванням капітана флоту Трінкуса Абконкіса, який зібрав там велике військо, включаючи контингенти Виючих грифонів, щоб підготуватися до захисту системи від очікуваної атаки Хаосу після попередження яке було доставлене Сірими Лицарями. У подальшій битві на Малаці Малакбаель був атакований силами легіону зрадників Пожирачів Світів на чолі з самим демон-примархом Анґроном, якого притягнула *Хорова Машина*. На фінальній стадії битви Анґрон отримав дозвіл від Кхорна знищити *Хорову Машину*, спричинивши катастрофічну ланцюгову реакцію, яка призвела до того, що весь світ Малакбаеля розлетівся на частини. У наслідок залишився лише великий варп розлом, з якого регулярно вириваються демони Кхорна. Інші світи системи Малак були розтрощені уламками та сильно пошкоджені після знищення Малакбаеля.

## Структура капітули

Виючі Грифони організовані відповідно до суворих вказівок, наданих *Кодексом Астартес*, хоча капітула розглядає цей том не стільки як священне писання, скільки просто як найкращий військовий трактат, коли-небудь написаний. Їхня тактика узгоджується з тактикою, передбаченою Кодексом, і відхиляється лише в ситуаціях, коли доктрина Робута Ґіллімана заохочує інновації.

Через всеосяжне та прагматичне вчення твору це рідко стається. Навіть найсуворіше дотримуючись Кодексу, Виючі Грифони жертвують невеликою гнучкістю. Але все одно вони залишаються більш ніж здатними ефективно реагувати на будь-якого відомого супротивника та швидко адаптуватися до здібностей нового.

Виючі Грифони організовані в бойові роти з певними ролями згідно з догмами *Кодексу Астартес*. Випадки невідповідності його принципам, як правило, пов’язані лише з високою плинністю членів капітули. Оскільки ці космічні десантники несуть високу кількість втрат і дуже активно вербують, вони не завжди здатні виставити достатньо бойових побратимів, щоб укомплектувати всі десять рот.

Час від часу капітула переміщує членів між ротами, щоб одну можна було відправити на завдання, а іншу відправити на поповнення та перепідготовку. Хоча члени часто зневажливо ставляться до завдання поповнення, більшість усно визнають його необхідність, але водночас намагаючись перейти до іншої роти до того, як її відправлять на бойове завдання.

Капітула Виючих Грифонів також добре забезпечена як зброєю, так і бойовим спорядженням. Великі кузні капітули на її рідному світі Манкора невпинно працюють, щоб забезпечити Виючих Грифонів постачанням і компенсувати втрати на полі бою, щойно вони трапляються. Можливості їхніх арсеналів така, що вони не тільки здатні підтримувати агресивну природу капітули, але також здатні виробляти та обслуговувати у значній кількості, деякі з рідкісних бойових машин, доступних Адептус Астартес, такі як "Ленд Рейдер Прометей" та вдосконалена силова броня моделі VIII Блукаючий.

Також варто відзначити традицію капітули утримувати у своїх рядах потужних псайкерів, що значною мірою пов’язано з новобранцями, яких вона набирає зі свого рідного світу Манкори, населення якого має надзвичайно високу частоту мутації гена псайкера.

#### Рекрутинг капітули

Крім Манкори, Виючі Грифони також набирають людей з кількох інших світів, включаючи Деннар IV. Це є необхідністю для капітули, оскільки без додаткових світів їй було б неможливо швидко відновлювати великі втрати, які вона зазнає, беручи участь у нескінченних кампаніях.

Важливо зазначити, що, незважаючи на інші варіанти, Виючі грифони все ще продовжують набирати переважно з Манкори. Його примхлива культура гарантує, що кандидати з того світу більш відповідають потребам капітули. Деякі інші варіанти набору для капітули, такі як Деннар IV, мають культуру, яка менш зосереджена на розвитку новобранців, які виявлятимуть себе гідними та здібними посвяченими.

Додатковою причиною активних зусиль капітули щодо вербування манкоранців є те, що планета має історію народження значно більшої кількості псайкерів, ніж зазвичай очікується. Багатьох осіб із цими здібностями залучають до Виючих Грифонів як кандидатів.

Втім бібліарії капітулу також спостерігають за всім населенням планети на наявність незаконних ознак психічних здібностей. Кодиціри відсіюють усіх, хто може представляти ризик зараження Варпом або демонічної одержимості.

#### Бібліаріум капітули

Вища за середню кількість псайкерів, народжених на Манкорі, призвела до здатності капітули підтримувати міцний Бібліаріум протягом століть, не в малу частину завдяки його власним кодицерам, які брали активну роль у відборі та контролі за населенням Манкори та відсіюванні цих псайкерів, які становлять небезпеку для себе та населення в цілому.

Цей факт підтверджується кількістю та неперевершеними талантами бібліаріїв Виючих Грифонів. Зрештою, ці унікальні талановиті космічні десантники використовують свої таланти відповідно до вчень *Кодексу*. Однак, оскільки капітула має надзвичайно велику кількість цих псайкерів, їхня служба відіграє вирішальну роль у формуванні справ капітули.

Ці бойові брати представляють важливий стратегічний актив, тому офіцери капітули дбають про те, щоб використовувати їх якомога ефективніше. Більшість капітул тренує та перевіряє вибраних псайкерів слідуючи давнім шляхам прописаним в *Кодексі Астартес*. Бібліарії Виючих Грифонів також тренуються таким способом, але з невеликим відхиленнями від традицій.

Бібліарії Виючих Грифонів мають декілька унікальних здібностей, які використовуються тільки псайкерами їх капітули:

* ***Кривава клятва*** — Бібліарії капітули Виючих Грифонів ставляться до своїх клятв так само серйозно, як і будь-хто з їхніх братів, і можуть зв’язати їх психічно кров’ю, щоб зробити їх могутнішими та витривалішими. Коли бібліарій дає клятву перед початком завдання, він використовує свої надприродні здібності, зв'язуючи не лише своє слово, а й свій дух та покропивши її кількома краплями власної крові. Будь-які інші члени відділення Виючих Грифонів можуть взяти участь у складенні присяги з бібліарієм, що психічно змусить їх дотриматись свого слова.

* ***Крик грифона*** — Бібліарії викликає Варп і видає потужний крик, як пірнаючий хижий птах, щоб налякати ворогів страхом і підірвати їхню рішучість. Цей крик також є потужною зброєю проти породжень варпу і може ослабити зв’язки, які прив’язують їх до матеріального плану, виганяючи їх з криком назад в Емпірей, звідки вони прийшли.

* ***Прокляття Періклітора*** — Бібліарії капітули перетворили шалену ненависть Виючих Грифонів до Носіїв Слова та їхнього демон-принца Періклітора в низку здібностей, націлених на космодесантників Хаосу. Коли бібліарій викликає цю силу, він створює психічний резонанс, який може завдати мучительного болю членам одного з легіонів зрадників, присутніх на полі бою, сильно підриваючи їх ефективність у бою.

## Рідний світ капітули

Феодальний світ Манкора є рідним світом капітули Виючих Грифонів і був ним протягом усієї їх відомої історії. Історія його днів до прибуття капітули невідома, ці записи давно втрачені через плин часу. Розташований в сегментумі Ультима, імперські записи чітко вказують на те, що капітула навмисно перешкоджала прогресу світу за межі доіндустріальної епохи.

Завдяки нетиповим для них таємним операціям і маніпуляціям, Виючі Грифони також утримували світові феодальні міста-держави майже в постійній бойовій готовності, що призвело до культури, яка має погані відомості про власне походження. Це дає Виючим Грифонам змогу вибирати із чистого генного фонду загартованих воїнів, які демонструють бажані риси лютості, стоїцизму та завзятості.

З перших днів пререкрутменту, воїнська еліта Манкори, яка одного дня стане бойовим братом Виючих Грифонів, виховується в понівеченому війною феодальному світі доіндустріальної епохи. У цьому горнилі битв, особистої й сімейної честі та військового обов’язку громадяни стають досконалими посвяченими.

Саме в цьому стилю життя вони дізнаються цінність славетної війни, поважають і покладаються на своїх братів по зброї. Хоча їм може бракувати технологій навіть для того, щоб зрозуміти військову потужність Адептус Астартес, народ Манкори схильний, завдяки культурі свого народження, цінувати військові ідеали Виючих Грифонів.

Коли нарешті настає день, коли нового рекрута підносять до лав Адептус Астартес, це майже як продовження його попереднього життя, хоча й у набагато більшому масштабі. Його геральдика більше не схожа на геральдику його місцевого дворянського дому, натомість тепер це нестримний грифон. Його союзники на полі більше не члени його місцевої знаті, тепер це його бойові брати. Земля, за захист якої він бореться, більше не є його містом-державою, а це цілий Імперіум Людства.

Коли його вперше вдягають у ліврею кольору охри та багрянцю, він відкидає військову підготовку та традиції свого минулого життя та приймає вчення Ґіллімана, викладене в словах *Кодексу Астарте*с.

#### Фортеця-монастир

Фортеця-монастир Виючих Грифонів, відома як Горде Гніздо, наглядає за значною кількістю добре обладнаних мануфактур, які тримаються ізольовано від корінних мешканців світу. Ці мануфактури продуктивні та добре оснащені.

Дійсно, капітула Виючих Грифонів здатний виробляти деякі менш поширені моделі СКШ. До них входить шаблон, необхідний для силової броні моделі VIII Блукаючий, а також "Ленд Рейдер Прометей".

Така високофункціональна кузня та необмежений доступ до її продукції відіграли вирішальну роль у здатності капітули залишатися активним у будь-який час. Цей життєво важливий ресурс дозволяє капітулі постійно поповнювати запаси своїх флотів і мати достатні резерви, щоб його посвячені могли пройти ретельну підготовку перед виходом на поле бою.

## Бойова доктрина

Виючі Грифони прагнуть дотримуватися принципів *Кодексу Астартес*, дотримуючись тільки дозволеного бойового порядку та поділу рот, де це можливо. Це зробило стандартним для бойових братів капітули опановування кожною дисципліною по черзі, як це диктує Кодекс. Змагання по майстерності у капітулі є інтенсивними та заохочується, але вони ніколи не переростають у відверту суперечку.

Прагнення братів капітули виконати клятву часто впливає, але ніколи не диктує їхні тактичні рішення. Якщо бойовий побратим повідомляє своїм командирам про клятву і з’являється можливість виконати її, робляться спроби задовольнити його потреби.

Однак такі міркування дозволені, лише якщо ситуація суттєво не підвищує рівень ризику для конкретного завдання. Ці космічні десантники цінують свої клятви та свою честь, але вони, як правило, не бажають йти на непотрібні втрати, щоб виконати їх. Звісно, є винятки з цього правила, зокрема, що стосується Носіїв Слова та демон-принца Періклітора.

## Вірування капітули

> "Вороги Імперіуму незлічені. Незалежно від того, наскільки пильними ми залишаємось, завжди може бути хтось, хто діє проти нас. Пам’ятайте про свою відданість і свій обов’язок, але ігноруйте власні потреби. Ми відпочиваємо лише тоді, коли Імператор дарує Свою милість".
>
> — капелан дредноут Арманд Тіт

Виючі Грифони — це горда і войовнича капітула, славетна та легендарна історія якої є свідченням цієї репутації. Постійно залучені до операцій майже по всьому Імперіуму та за його межами, Виючі Грифони є взірцями бойового духу. Виючі Грифони особливо пишаються своїми клятвами, розглядаючи кожну з них як вічна боротьба, яку потрібно продовжувати, доки не буде виконано присягу.

Перед битвою до і без того надзвичайно довгих списків кожного бойового брата додаються додаткові клятви, одні для досягнення цілей капітули, а інші набагато більш особисті. Коли клятва складена, бойовий брат Виючих Грифонів докладає всіх зусиль, щоб виконати її навіть протягом десятиліть. Виконані клятви є знаком пошани, часто викарбуваним на пергаментах або безпосередньо на обладунках Виючих Грифонів.

## Геносім'я

Геносім'я Виючих Грифонів генетично відповідний з генами інших капітул з роду Робута Ґіллімана. Він чистий від будь-яких відомих забруднень, стабільно відтворюється та виробляє повний спектр імплантатів космічного десантника.

Оскільки вони надзвичайно активні в кількох зонах бойових дій, Виючі Грифони точно підходять для своєчасного видобутку та захисту прогеноїдних залоз від своїх полеглих бойових братів. Зібрані в польових умовах залози в найкоротші терміни відправляються на найближче судно капітули, а потім при першій нагоді повертаються до Манкори для зберігання.

Відчуття обов’язку значною мірою пояснюється тим фактом, що капітула має дуже високу плинність членів. Ці космічні десантники воліють брати участь у найважчих битвах та майже завжди воюють. Отже, капітула має вищий, ніж зазвичай, рівень втрат, який можна компенсувати лише пропорційно високим рівнем вербування та ініціації.

Наразі записи свідчать про те, що капітула достатньо добре забезпечена геносім'ям, щоб задовольнити свої величезні потреби.

#### Прокляття Примарха: Проклинання Слова

Після смерті магістра капітули Орландо Фуріозо від рук демон-принца Періклітора Виючі Грифони плекали глибоку та невблаганну ненависть до Носіїв Слова та дали клятву покарати їх та їхнього володаря Періклітора незалежно від ціни.

Це ненависть, яка кипить у серці кожного Виючого Грифона, але вона може виплеснутися в часи божевілля та поглинути їх і всі їхні думки. Коли генетичне прокляття капітули проявляється у бойового брата, виділяються три стадії проходження:

* **Стадія 1 - Ціна Зради**: Бойовий брат стає все більше одержимий зрадою Носіїв Слова і знову і знову переживає їхню фатальну засідку. Хоча це спонукає його шукати ненависних Носіїв Слово, це також змушує його бачити зраду в інших місцях, порівнюючи великий злочин, скоєний проти його капітули, з іншими подіями, які розгортаються. Найпростішого натяку на зраду достатньо, щоб викликати сильну та жорстоку відповідь бойового брата, яку він може не контролювати. Якщо бойовий брат вступає в контакт із підозрюваним зрадником (Імперіуму, Варти Смерті або його капітули), він повинен зробити все можливе, щоб утриматися від того що накинутись на підозрюваного. Якщо йому вдасться це зробити, він все одно буде дуже не манірний до відомого чи підозрюваного зрадника. Але якщо він не зможе, він вважатиме своїм обов'язком, щоб покарати їх, можливо, навіть розстрілом без суду, якщо їхній злочин досить великий.

* **Стадія 2 - Слід зрадників**: Оскільки ненависть бойових братів до зрадників зростає, а його одержимість пошуком і знищенням Носіїв Слово зростає, він не хоче відмовлятися від будь-якої місії чи підказки, яка могла б привести до них. Під час виконання місії це може означати, що він докладе всіх зусиль, щоб знайти відомих або підозрюваних зрадників або навіть змінити цілі місії, щоб додати захоплення чи знищення зрадників. В інших ситуаціях це може означати нав’язливу жагу знань і пошук небезпечних або заборонених текстів, якщо це означає отримання підказки про місцезнаходження та злочини зрадника. В обох випадках, якщо зміна місії чи пошук знань поставив би бойового брата чи його відділення у надзвичайну небезпеку, він повинен протистояти своїм поривам, якщо тільки дія не стосується безпосередньо Носіїв Слова.

* **Стадія 3 - В Оці Жаху і за його межами**: Прагнення бойових братів знищити Носіїв Слова та відплатити їм за їхні злочини проти капітули завершується тим, що вони роблять все можливе, щоб їх знищити. Бойовий брат завжди шукатиме єретиків астартес у будь-якій бойовій ситуації чи місії, і якщо це буде в їхній силі, вони будуть робити все щоб їхнє відділення зіткнулось з космодесантниками Хаосу якомога частіше, намагаючись забезпечити їх розгортання у військових зонах і кампаніях, де вони можуть зіткнутися з ними віч-на-віч. Коли ці ненависні вороги зустрічаються, бойовий брат зробить усе, що в його силах, щоб знищити їх і стежити, щоб вони не втекли, навіть якщо це означає залишити інших або відмовитися від цілей місії задля переслідування.

## Відомі Виючі Грифони

* **Магістр капітули Альваро чи Кенот Фріче (див. Конфлікти в каноні нижче)** — Нинішній магістр капітули Виючих гГрифонів, який очолює їхній контингент, відправлений на допомогу у Чумних війнах.

* **Магістр капітули Орланд Фуріозо (†)** — Наприкінці року 220.M38 капітула Виючих Грифонів готувалась до святкування 5000-річчя свого заснування. Коли Орландо Фуріозо та 1-ша рота прямували до рідного світу капітули, Лорд Хаосу Періклітор з Носіїв Слова та значні сили його Обраних напали на корабель Виючих Грифонів, який проходив через маяк Аріоса. Битва була шаленою, кульмінацією якої став Періклітор і його елітні космічні десанти Хаосу, які піднялися на борт бойової баржі Фуріозо на своїх десантних капсулах "Кігті Жаху". Атака скалічила зореліт Виючих Грифонів, і захисники були змушені евакуюватися на борту своїх "Яструбах Бурі" і рятувальних капсулах. Битва продовжилася на поверхні Квінта Аріоса, де вцілілі були оточені і зрештою винищені. Тіло Фуріозо було встановлено на передній частині корпусу його "Яструба Бурі", і, хоча це було трагічно, принаймні це дозволило капітулі успішно забрати його тіло та геносім'я.

* **Капітан Борґанор** — Борґанор був капітаном 10-ї роти Виючих Грифонів. Значна частина його органічного тіла була замінена аугметикою. Наприклад, його праву ногу було замінено на повну біонічну після того, як Сарпедон з капітули-відступників Випивачів Душ, відрізав його власну. Його череп мав сильні шрами, й також кілька разів піддавався кібернетичному ремонту.

* **Головний бібліарій Меркано** — Меркано виконав клятву помститися за смерть магістра Фуріозо, перемігши демон-принца Періклітора під час 13-го Чорного хрестового походу. Потім він привів бойову баржу *Небесно-блакитний Кіготь* до Ванкваліса в системі Обсидіан, щоб виконати клятву перед правлячою сім’єю Фолкен і перемогти Випивачів Душ, яких помилково ідентифікували як носіїв артефакту Хаосу під назвою *Чорна Чаша*. Меркаено провів титанічну фізичну та психічну дуель із Сарпедоном на космічному блукачі Випивачів Душ *Зламоспин*. Він зламав силовий посох Сарпендона і переміг його. Однак, перш ніж він зміг завдати йому смертельного удару своєю силовою сокирою, Меркано зустрів свою смерть від рук Євмена, лідера ренегатів Випивачів Душ. Потім Сарпедон переміг Євмена і повернув собі лідерство в капітулі. Майстер капітули Сарпедон з Випивачів Душ тепер володіє силовою сокирою Меркано.

* **Кодицір Мігель Ґрікало** — У 753.M41 кодицір Ґрікало, бібліарій Виючих Грифонів, який був відряджений до Варти Смерті, виконував розширену місію, щоб дослідити Сторожові станції Темного Візерунка в Єрихонському плесі. Оскільки більшість із цих місць знаходяться поблизу мертвих або нежилих світів, мотиви їх створення залишаються неясними. Бібліарій був мотивований розпочати дослідження завдяки серії видінь, які він постійно отримував протягом двох років перед пошуком. Відповідно до записів, зроблених до його від'їзду, віщування постійно розповідали про неминучу кризу, яка незабаром могла виникнути в цьому регіоні. Кілька з цих повідомлень підтвердили інші псайкери, які працювали в той час разом із кодиціром. Команда зачистки кодиціра Ґрикало мала величезний успіх до його відходу. Інші його члени, а також його вартовий капітан не хотіли бачити, як бібліотекар відправляється на цю розширену сольну місію. Однак повідомлення від невідомого члена Інквізиції спонукало Вартового начальника безпосередньо наказати псайкеру розпочати обстеження дозорних станцій. Не було жодних підтверджених повідомлень від кодиціра після його від’їзду. Звичайні огляди місць, включених до його маршруту, не показують жодних ознак того, що він коли-небудь прибував туди. Його доля залишається загадкою.

* **Капелан дредноут Арманд Тіт (†)** — Капелан Арманд Тіт є взірцем доблесті та наполегливості своєї капітули. Тіт був похований у дредноуті після смертельного отруєння його тіла від рук друхарі кабалом з Багряної Випивки під час Відплата Джоруну. Як шанований капелан дредноут, Тіт залишався джерелом натхнення для решти капітули, доки не загинув у Бадабській війни під час кампанії в секторі Карадріад на світі Хімара Еліпсіс, коли він очолив відчайдушну контратаку на переважаючі сили капітули Катів. Уцілілі Виючі Грифони знайшли розбиті уламки дредноута Тіта, оточені кільцем зламаної зброї, і розтрощений прапор Катів, покладений у мертві руки бойової машини.

* **Йозеф Вінсенс** — Дехто з Сторожової фортеці Еріоха припускає, що тактичний десантник Вінсенс розпочав власний хрестовий похід проти Тау з септи Велк'Хан у Єрихонського плесі. Після того, як два члени його команди зачистки були вбиті під час місії з розслідування операцій Тау у світі Іннан, Вінсенс присягнувся помститися ксеносам. З того часу він здійснив десятки місій у космос, утримуваний силами Тау. Ніхто, крім Вінсенса, не знає точних умов його присяги, але очевидно, що він усе ще намагається виконати це зобов’язання. Інші члени його команди зачистки були надзвичайно поступливими, допомагаючи братові Вінсенсу, ймовірно, через власну жагу помсти. З тих пір, як він дав клятву, діяльність його команди зачистки проти Тау була невпинною. Більшість часу, проведеного поза межами світів, утримуваних цими ксеносами, припадало на подання обов’язкових звітів щодо деталей їхніх місій і загрози, яку становлять сили Тау. Багато хто підозрює, що брат Вінсенс став провідним експертом у стратегіях і тактиках септи в межах Єрихонського району. Однак через його нескінченні місії ніхто не зміг скласти повний звіт про інформацію, яку він відкрив.

## Флот капітули

Виючі Грифони мають великий флот. Флот капітула включає наступні кораблі:

* ***Кузню Долі* (бойова баржа)** — це головна бойова баржа капітули Виючих Грифонів, нею часто командує магістр капітули Альваро.

* ***Небесно-блакитний Кіготь* (бойова баржа)** — був бойовою баржею, використаною головним бібліарієм Меркано, коли він хотів виконати присягу правлячому роду Фолкенів в системі Обсидіан.

## Реліквії капітули

* ***Втрачене Гало*** — Цей вдосконалений залізний ореол мав довгу славетну історію в Анжуйському хрестовому поході, захищаючи наймогутніших героїв Виючих Грифонів від мерзенних ксеносів, які заволоділи простором Пліски. Воно зникло з архівів капітули після завершення Хрестового походу, і про нього не було чутно протягом століть. Незадовго до того, як було виявлено варп-ворота Пасть-Єрихона, Омега Сховище Сторожової Фортеці Еріоха з невідомих причин передало Втрачене Гало Виючим Грифонам, бойовим братам Варти Смерті, і не знаючи, як воно туди потрапило.

## Зовнішній вигляд

#### Кольори капітули

Капітула Виючих Грифонів використовується унікальна кольорова схема, що складається з червоного та жовтого, розділених на четвертинки. Аквіла або Імперіаліс на нагруднику срібного кольору.

Чорний символ спеціалізації відділення, на правому наплечнику, позначає оперативну спеціалізацію — бойове відділення, близької підтримки, вогневої підтримки, ветерана або командування. У центрі символу спеціалізації відділеня нанесено білу готичну цифру, яка вказує на номер відділення. Жодне маркування або кольори рот не відображаються.

Сержант відділення носить чорний шолом із червоним черепом; Ветерани-сержанти прикрашають їх білою смугою.

За певних обставин капітулі може бути дозволено використовувати різну ліврею на своїй броні, розфарбовуючи її різними малюнками, характерними для окремої кампанії чи бою. Під час кількох своїх боїв Виючим Грифонам було дозволено використовувати таку ліврею, відмовившись від сміливих четвертинних червоного та жовтого, які вони зазвичай використовують. Наприклад, на Зігмарі VI сили з цієї капітули носили жовтий, помаранчевий і коричневий камуфляж з меншими чорними плямами.

Також серед цих офіційних шаблонів і кольорів, схвалених *Кодексом Астратес*, є бойова ліврея для нічних світів. Бойовий брат Виючих Грифонів може пофарбувати свою броню в нічний камуфляж перед місією, якщо вона включатиме елементи скритності або розвідки.

#### Емблема капітули

Емблема капітулу Виючих Грифонів — це у центрі нестримний чорний грифон, на фоні червоного та жовтих кольорів які поділені на чверті.

## Конфлікти в каноні

У 1-му виданні роману "Темний Імперіум" Ґая Гейлі, Альваро був магістром Виючих Грифонів.

Але у 2-му виданні "Темний Імперіум" з невідомої причини тепер Кенот Фріче був вказаний як магістр капітули Виючих Грифонів.

## Джерела

* *Arks of Omen: Angron* (9th Edition), ст. 15-18, 20, 44-47
* *Codex: Eye of Terror* (3rd Edition), ст. 16
* *Codex: Space Marines* (3rd Edition), ст. 22-23
* *Codex: Space Marines* (5th Edition), ст. 26, 49
* *Codex: Space Marines* (6th Edition), ст. 18, 33, 141
* *Codex: Space Marines* (7th Edition) (Digital Edition), ст. 113
* *Codex: Space Marines* (8th Edition) (Revised Codex), ст. 28
* *Codex: Space Marines* (9th Edition), ст. 47
* *Dark Imperium* (Second Edition) (Novel) by Guy Haley, гл. 20
* *Deathwatch: Honour the Chapter* (RPG), ст. 66-73, 129
* *Imperial Armour Volume Nine - The Badab War - Part One*, ст 39-41, 119, 124-131, 158-159
* *Imperial Armour Volume Ten - The Badab War - Part Two*, ст. 23, 58-59, 89
* *Index Astartes: Fortress Monasteries* (Digital Edition), ст. 4
* *Insignium Astartes*, ст. 61
* *Iron Hands* (Novel) by Jonathan Green
* *Legacy of Russ 1: The Lost King* (Short Story) by Robbie MacNiven
* *Warhammer 40,000: Compendium* (1st Edition), "The Badab War" by Rick Priestley, ст. 33-35
* *White Dwarf* 101 (UK), "Index Astartes: The Badab Uprising" by Rick Priestley
* *White Dwarf* 284 (UK), "Index Astartes: Humanity's Shield, Chapters Involved in the Defence of Cadia"
* *White Dwarf* 309 (UK), "Howling Griffons" Model Showcase by John Cadice, ст. 43-51
* *Chapter War* (Novel) by Ben Counter, Chs. 5, 17
* *Phalanx* (Novel) by Ben Counter
* *The Space Marine Omnibus* (Anthology) edited by Christian Dunn

## Галерея

Бойовий брат Виючих Грифонів у силовій броні моделі VII Аквіла і шоломі моделі IV Максимус.Ветеран-сержант Отто Виючих Грифонів, командир відділення в частині силовій броні моделі VIII Блукаючий.Ветеран-сержант Партус Виючих Грифонів, у частині силової броні моделі VIII Блукаючий у камуфляжі для нічних світів, затвердженій *Кодексом Астартес*.Брат Палітиній Виючих Грифонів в силові броні моделі VII Аквіла в колірній схемі для нічних світів.Брат-ветеран Ксаран Виючих Грифонів, одягнений в елітну термінаторську броню в характерному камуфляжі нічних світів, схваленому *Кодексом Астартес*.Капелан дредноут Арманд Тіт Виючих Грифонів, в моделі IV Кастраферрум, знищений на Хімарі Еліпсис.Технодесантник Виючих Грифонів."Ленд Рейдер Прометей" Виючих Грифонів, *Щит Манкори* в бойовому камуфляжі для нічних світів, схваленим *Кодексом Астартес*."Ленд Рейдер Прометей" Виючих Грифонів в стандартному кольорі."Кабан" Виючих Грифонів моделі VI.Командна машина "Дамокл" Виючих Грифонів."Кабан" Виючих Грифонів, в камуфляжні для нічних світів, схваленим *Кодексом Астартес*.