Varjot

**HUOMIO**: *Tämä on tarinan varhainen versio. Juonessa saattaa olla epäloogisuuksia, teksti kökköistä ja se saattaa edetä liian nopeasti.*

## Kronologia

### Seuraava

Myrsky

SUURI ENNUSTUS
KOLME SISARTA
KOLME KOHTALOA
KOLME VALITTUA
Traakia.
Hemmoteltu Chilea on vanhan Lohikärmeksen valtakunnan ainoa perillinen, Carine hieman tavallista köyhemmän oravialaisperheen adoptiotytär ja Cena julman ja pelätyn Yrin Valtiattaren oikea käsi.
Kohtalo tuo yhteen nämä kolme hyvin erilaista, mutta kuitenkin samanlaista nuorta, joista jokaisella on oma, erityinen kohtalonsa. Menneisyys on täynnä sysimustia varjoja...
Traakia on täysimittaisen sodan partaalla.

### *– Esinäytös –*

#### TRAAKIA

Oli Traakian erikoisin syksy vuosiin. Pakkanen paukkui pohjoisessa, ja asteet olivat miltei mahdottomissa lukemissa. Lunta oli satanut toista metriä, ja kinokset hipoivat ikkunalaseja. Lumeen saattoi hukkua, jos ei ollut varovainen. Lapset pitivät hauskaa leikkimällä lumisotaa ja hyppimällä kinokselta toiselle.
Helle oli etelässä sietämätön, ja ihmiset (ja lohikäärmeet) pysyttelivät enimmäkseen varjoisissa sisätiloissa. Ja vedestä alkoi olla melkeinpä pula, koska jokainen perhe ja yksinkin asuva ja hieman varakas ostivat kaivoja ja lähteitä.
Mutta maailma ei ole pelkkää hupia (tai erikoisia säitä). Ei varsinkaan nyt, kun Traakian ylle on kertymässä synkkiä pilviä. Pohjoisessa sijaitseva Yrin valtakunta on jo joitakin vuosia laajentunut, vallaten muita kansoja. Yrin valtakuntaa hallitsi julma ja armoton valtiatar Yrilda, jonka käskystä Yr oli vallannut Cranglian, Kissalan, Tammilehdon, Solin ja Hajn valtakunnan. Mikään valtakunta ei ollut luovuttanut helposti. Ei Cranglia, Kissala, Tammilehto, Sol tai Haj. Tammilehdon kuningasperhe, kuningas Konstantinus, kuningatar Flora ja prinsessa Laura, vastustivat eniten. Tosin prinsessa ei kyllä ollut tehnyt mitään muuta, kuin kirkunut täyttä kurkkua – niin kovaa, että lasit särkyivät.
Cranglian kuningas Jarilla ja kuningatar Carnillalla oli poika, prinssi Tiad, joka oli valtiatar Yrildan jo aikuisen pojan, Assalin vankina. Syy siihen, miksi Jar ja Carnilla eivät olleet vapauttaneet poikaansa, oli Assalin ja Annan toinen tytär, kuusitoistavuotias Armada. Toisin kuin Assal, Armada oli ovela ja salakavala kuin kettu. Armadan siskolla, seitsemäntoistavuotiaalla Dinalla ei ollut osaa eikä arpaa Tiadin tilanteeseen.
Traakia odotti toivon pilkahdusta…
### *– Ensimmäinen luku –*

#### ?

Kynttilän luomassa hämärässä valaistuksessa kaikki näytti erilaiselta, kun Chilea
### *– Toinen luku –*

#### YRILDAN PALATSI

Valtiatar Yrildan palatsi sijaitsi Yrin keskellä, Niang -nimisessä kaupungissa. Palatsi oli rakennettu valtavista, täysin sileistä kivenlohkareista. Se oli luonnotonta, sillä niin sileäksi ei kiviä yksinkertaisesti pysty hakkaamaan, eikä niin valtavia lohkareita saa mitenkään siirrettyä paikalleen.
Yrildan palatsissa oli kaikkea. Hän saattoi huvitella katsomalla, miten hänen sotilaansa teurastivat lohikäärmeitä, itse samalla syöden orjan tuomia hedelmiä.
Jos häntä oikein tylsistytti, hän saattoi rakennuttaa uuden palatsin, pienemmän tietysti.
Välillä hän katseli, kun sotilaat harjoittelivat komentajansa, Jaenin, johdolla. Incar Jaen oli Yrildan sotilaiden uskollinen komentaja ja suuri sotapäällikkö, ja myös sellainen, joka tappoi lohikäärmeitä huvikseen.
Yhtenä iltana hän sai kirjeen neljältä veljekseltä, jotka halusivat liittyä hänen sotilasjoukkoonsa.
*herra Incar Jaen*
*Sotatie 12, Niang, Yr*
*Pyydämme lupaa liittyä Valtiattaren sotilaisiin, ja jos hyväksytte pyyntömme, tulkaa Kehäkukkakujalle. Yksin. Se on syrjäkuja Niangin laitamilla, lähellä William Werslin Wasta-ainepuotia.*
*tahtovat,*
*Bragon veljekset; Lich, Draugr, Poltergeist ja Phobetor*
Incar kääri pergamentille kirjoitetun kirjeen takaisin rullalle, ja pysähtyi ajattelemaan. Kukaan muu, kuin sellainen, joka tahtoi jonkun ansaan, ei tahtonut tavata syrjäkujalla.
### *– Kolmas luku –*

#### CARINE HAYDAWAR

Oravian valtakunnan syrjäkylässä Kurrelassa asuva Carine Haydawar oli erikoinen tyttö. Ensinnäkin hänellä oli mustavalkoinen tukka ja eriväriset silmät; toinen vihreä ja toinen sininen. Hän oli hyvä magiassa, ja oli vahingossa leijuttanut naapurissa asuvan Amyn pihlajan oksaan, tyrmännyt Amyn veljen Lavon taikaterällä, ja muuttanut Nanamien koiran keltaiseksi.
Carine tiesi, että saisi huutia Tamningilta, sillä hän oli juuri magialla vääntänyt kaikki kylän miekat solmuun, vaikka ei tiennyt miten hän oli sen tehnyt.
”SINÄ!” Tamning huusi.
Carine katseli varpaitaan, ja esitti kuuroa.
”Miten?” Evele kysyi.
Carine vain tuijotti lankkulattialla vipeltävää muurahaista.
”MITEN KYLÄÄ NYT PUOLUSTETAAN!” Tamning huusi yhä. ”KURRELA ON PUOLUSTUSKYVYTÖN ILMAN ASEITA!”
”Onhan meillä magia –” Carine yritti, mutta Evele keskeytti.
”Se on kiellettyä muuten kuin lapsilta, jotka eivät sitä osaa yhtä hyvin kontrolloida.”
”Miksi – ?”
”SE EI SINULLE KUULU, HERRA KORREL ON PÄÄTTÄNYT NIIN!”
Nyt Tamningin kastanjanruskea parta tärisi niin, että Carine ymmärsi olla hiljaa.
”Nyt kylän puolustus on lapsien varassa”, Evele kuiskasi.
”Nyt keksin!” Tamning huudahti. ”Herra Korrel voi lähettää tänne koulutettuja maageja sekä sotilaita!”
Toivo täytti Carinen. Hän ei olisi täysi-ikäisenä halunnut joutua tavalliseksi sotilaaksi, mutta jos oli koulutettuja maageja, hän päätti yrittää koulutukseen.
Carinen toive toteutui jo seuraavana päivänä, kun hän käveli kylän ilmoitustaulun ohi, ja huomasi siinä ilmoituksen.

*HALUATKO OLLA KOULUTETTU MAAGI?*
*Jos vastaat kyllä, ilmoittaudu siis tälle kurssille. Kurssille pääsee, jos täyttää viisitoista viimeistään kesäkuun ensimmäisenä päivänä. Koulutus kestää täysi-ikäisyyteen asti, siis kaksi vuotta. Jos haluat ilmoittautua, kirjoita nimesi alla olevaan listaan.*

Carine täyttäisi viisitoista juuri silloin, kesäkuun ensimmäisenä. Hän katsoi nimilistaa, ja luki sen.
*Amy Lanae*
*Tajen Galweln*
*Lihkam Marloys*
*Lavo Lanae*
Lavo. Juuri häntä Carine viimeiseksi kaipasi, etenkin sen jälkeen, kun oli tyrmännyt hänet. Sitten hän otti taulusta narulla roikkuvan sulkakynän, ja kirjoitti oman nimensä listaan.
*Carine Haydawar*
Juuri silloin tuli rengashaarniskaan ja pinkkiin nuttuun pukeutunut mies hakemaan ilmoitusta.
### *– Neljäs luku –*

#### ORAVALA

Heti aamulla Carinen tökki hereille pinkki postilohikäärme, joka kantoi jalassaan pergamenttirullaa. Hän avasi sen, ja luki.

*Carine Haydawar*
*Mene nyt Thadleyn hevostallille, ja ota hevonen. Muut odottavat siellä. Vaynan Karch johtaa teidät Oravalaan, jossa kokelaat testataan, ja testin läpäisseet pääsevät koulutukseen.*
*Tharine Karch, magian opettaja*

Siis Thadleyn hevostallille… Se oli kylän laidalla, päätien vieressä, joten sinne oli helppo löytää.
He ratsastivat kapeaa polkua pitkin, koska se oli ainoa tie Kurrelasta Oravalaan.
”Minähän olen aina sanonut, että Kurrela on liian syrjässä”, Lavo paasasi Amylle.
”Joo joo”, Amy tuhahtaa.
”Onhan, eikö sinustakin Tajen?” Lavo kysyi vierellään ratsastavalta Tajen Galwelnilta.
”Pysähdymme syömään Käpylässä”, Vaynan ilmoitti edestä.
Carine huomasi, että edessä näkyi jo rakennusten siluetteja, joista toiset olivat pienempiä ja toiset suurempia.
”Pyh”, Lavo tuhahti. ”Tuoko muka kylä? Kurrelakin oli isompi!”
”Jaa-a, tiedä nyt tästä suunnasta, ehkä se on suurempi kuin miltä nyt näyttää”, Lihkam sanoi.
Ilta alkoi jo hämärtää, kun he pääsivät jatkamaan Käpylästä eteenpäin. Tajen, Lihkam ja Lavo nukahtivat hevostensa satulaan, ja vain Carine, Amy ja Vaynan pysyivät hereillä.
”Minkähänlainen se testi on?” Carine kysyi.
”Joku jolla testataan, kuinka vahva magia kullakin on”, Amy vastasi tietäväisen näköisenä.
”Mistä tiedät?” Carine ihmetteli.
”Siskoni Dany läpäisi sen”, Amy kertoi.
”Pääsemmeköhän me läpi?”
”En tiedä. Voin yrittää arvioida magiaasi, jos tahdot.”
”Opettiko Lacarim sen sinulle?”
”Kyllä.”
Amy laittoi kätensä Carinen otsalle, ja alkoi levittää mieltään. Silloin hän tunsi sen. Amy oli paljastanut magian, joka velloi hänen sisällään kuin valtameri, ja he yhdessäkin onnistuivat vain vaivoin pitämään sen aisoissa.
”Se…” Amy aloitti etsien oikeita sanoja. ”Sinun magiasi on vahvaa, vahvempaa kuin kenelläkään, jonka magiaa olen tuntenut.”
”Saanko minä kokeilla sinulle?” Carine kysyi.
Amy nyökkäsi, ja Carine laski kätensä hänen otsalleen, ja avasi mieltään, kuten hän oli tehnyt. Amyn magia oli heikompaa, sillä Carine tunsi hänen sisässään virtaavat magian virrat, mutta ne eivät pystyneet pakenemaan, vaikka yrittivät.
Sinä yönä kaikki nukkuivat hevosen satulassa, ja kun he heräsivät, jokaisen takamus oli aivan hiertynyt.
”Carine!”
Joku huusi hänen nimensä. Nopeasti kuin salama hän käännähti katsomaan taakseen, ja näki hevosen, jonka selässä istui Carol Haydawar.
”Carol! Sinä täällä?” Carine kysyi.
”Carine, minäkin haluan kouluttautua maagiksi!”
”Koulutukseen on testi, josta voit kysyä tarkemmin Amylta”, Carine sanoi. ”Hänen siskonsa Dany läpäisi sen, Amy kertoi.”
”Onks toi sun sisko?” Tajen kysyy Carolilta. ”Toi kaksväritukkane?”
”Oravala näkyy taivaanrannassa!” Vaynan ilmoittaa.
### *– Viides luku –*

#### PALJASTAJA

”Oravalasta tulee… Hakel Apro, Likmel Apro, Urten Hatau, Minali Djaen”, Rosij Kan luettelee nimet ensimmäisestä listasta.
”Käpylästä tulee… Nenshi Tayr, Tikher Medee, Taornicke Unfadlar.
”Jyrsijälästä tulee… Josike Glenl, Iwarhort Kurre, Casmer Kalma.
”Kurrelasta tulee… Amy Lanae, Tajen Galweln, Lihkam Marloys, Lavo Lanae, Carine Haydawar, Carol Haydawar.
”Mutalasta tulee… Jesic Lewnayn, Mia Orava.”
Kun Rosij oli lukenut kaikkien nimet, kokelaat asettuivat aakkosjärjestyksessä riviin etunimen mukaan: Amy, Carine, Carol, Casmer, Hakel, Iwarhort, Jesic, Josike, Lavo, Lihkam, Likmel, Mia, Minali, Nenshi, Tajen, Taornicke, Tikher, Urten.
”Jesic Lewnayn!” Rosij ilmoitti.
Jesic asteli kentän keskellä seisovan naisen eteen. Carine huomasi, että Paljastaja teki samalla tavalla kuin Amy oli tehnyt hänelle. Jesic ei läpäissyt testiä.
”Hakel Apro!” Myöskään Hakel ei päässyt läpi.
”Likmel Apro!” Pääsi läpi.
”Nenshi Tayr!” Pääsi läpi.
”Amy Lanae!” Ei päässyt läpi.
”Lavo Lanae!” Pääsi läpi.
”Mia Orava!” Ei päässyt läpi.
”Tajen Galweln!” Ei päässyt läpi.
”Casmer Kalma!” Ei päässyt läpi.
”Josike Glenl!” Pääsi läpi.
”Minali Djaen!” Pääsi läpi.
”Urten Hatau!” Ei päässyt läpi.
”Tikher Medee!” Ei päässyt läpi.
”Iwarhort Kurre!” Ei päässyt läpi.
”Taornicke Unfadlar!” Pääsi läpi.
”Lihkam Marloys!” Ei päässyt läpi.
”Carol Haydawar!” Pääsi läpi.
”Carine Haydawar!”
Carine asteli Paljastajan eteen. Juuri kun hän oli laskemassa kätensä Carinen otsalle, Carine kuiskasi:
”Varoitan, magiani on vahvaa.”
Mutta Paljastaja ei kuunnellut, vaan asetti kätensä hänen otsalleen, ja alkoi levittää mieltään. Carine tunsi taas saman vellovan magian, ja Paljastajakin tunsi sen, sillä hänen suunsa oli loksahtanut auki. Paljastaja oli sanomassa arvionsa, kun magia karkasi Carinen otteesta.
”Pääs–”
Mutta Paljastajan ilmoitus keskeytyi valtavaan magian aaltoon, joka pyyhkäisi aukion yli vahvana, tuhoisana ja kesyttömänä, pölläyttäen hiekkaa ilmaan.
Kun Carine näki, hän huomasi Paljastajan ja muiden makaavan maassa pystymättä liikkumaan. Kesti hetken, ennen kuin hän tajusi magiansa pidättelevän heitä. Carine kokosi kaiken tahdonvoimansa, ja alkoi vetää magiaa itseensä.
### *– Kuudes luku –*

#### JUHLAT

Juhlapäivän koittaessa oli kirkas aamu. Linnaan tulossa olevien vieraiden jono tarpoi lumessa, jota oli paksuudeltaan ainakin neljäkymmentä senttimetriä. Vieraiden lohikäärmeet telmivät iloisesti lumessa jonon kummallakin puolella.
Oravian perillinen Alma Orav Korrel seisoi puna-vaaleanvihreäsuomuinen Kirjis vierellään jonon hännillä, jossa polku oli pakkautunut tiiviiksi. Alman sisko Elman lohikäärme Kira ja veli Kasperin lohikäärme Kelta yrittivät ottaa väistelevää Kirjistä kiinni.
Matias Mark Mulperipuu – Karhutanian hallitsijaparin poika, perheen ainoa lapsi – kulki Tuhooja -niminen sinisen värinen lohikäärme vierellään Alman jäljessä. Tuhoojan punaiset silmät välkkyivät vaarallisesti, kun tämän isäntä katsoi Almaa pystymättä irrottamaan katsettaan hänestä.
Kukkaloiden hallitsijasuvun tytär Miranda Marnaid Kukkala käveli yhdessä isänsä Eretin ja äitinsä Esmeraldan kanssa jonon alkupäässä. Hänen uskollinen vihreä uroslohikäärmeensä Justus tuprautteli sieraimistaan noenmustia savuhahtuvia, jotka jäätyivät hetkessä.
Ja Chilea näki kaiken tämän aitiopaikalta, linnan korkeimmasta tornista, jonka nimi oli Nvaén Ulûnr, ja joka tarkoitti Kuoleman Tornia. Tarun mukaan Lohikärmeksen valtakunnan perustaja Âuzwalârd oli kuollut siellä Dazvhimin miekasta. Chilea katsoi seinävaatteeseen, johon tarina oli kirjailtu, ja huomasi sen nyt ensimmäistä kertaa: sen otsikossa luki *Âuzwalârd jigiinnver Dazvhim yij azy Nvaén Ulûnr*. Ja se tarkoitti: Âuzwalârd kaksintaisteli Dazvhimia vastaan Kuoleman Tornissa.