Взимку Палали Чорнобривці: Після Війни

**Взимку Палали Чорнобривці: Після Війни** – друга частина оригінальної новели "Взимку Палали Чорнобривці". На дворі дві тисячі сороковий рік. Події відбуваються в місті Кам'янське, Дніпропетровської області, (а згодом - у місті Дніпро) з дітьми дійових персонажів першої частини, - Юлією Горенко (донька Євгена та Анни Горенко) і Михайлом Шнурком (син Георгія та Даші Шнурків), їхніми однокласниками, та однокурсниками в подальшому. Навколо них відбуваються обставини, в яких складно виявити правих і винних, проблеми перших стосунків, сварок у сім'ї та підліткових драм.

*Автор*

## **Розділ I: Я тут!**

### Глава I: Верховна Жриця

Друга частина новели починається зі сну. В ньому незрозуміла картина в приміщенні, яка в результаті виявляється баром з Першої Частини. Всередині нього описуються чотири людини: Високий хлопець, що вічно горцює (Георгій Шнурок), дівчина, що притягнута ним за руку в чорному піджаку (Дар'я Зикова), темний молодий чоловік, з холодними, блакитними очима (Євген Горенко), і з загубленим порожнечею поглядом русява Анна Любовська. Людина, що бачить сон, не змогла нічого сказати, лише помітивши погляд Анни, як на обличчі відчувалася посмішка, з неясністю думок у голові.

Людиною, яка прокинулася від голосу матері, який було чути навіть крізь сон, виявляється Юлія Горенко, - русява, з темними карими очима донька Євгена та Анни Горенко. Анна крізь ледь прочинені двері каже їй, що та ще встигає до школи, однак їй час збиратися. Під ліжком лежать впавші аркуші паперу, зі сценарієм Першого Дзвінка в школі, бо Юля заснула, читаючи їх перед сном.

Зібравшись у характерний до вподобань її батьків класичний стиль одягу, що перейшов доньці, Юля виходить на кухню, де зустрічає за чашкою кави свого батька, - Євгена. Він став збирати волосся в пучок, набув ще більшої серйозності з віком, і, як описує дівчина, - працює музичним композитором, і відкрив відповідний магазин обладнання та інструментів.

У невеликій розмові чоловік уточнює, чи готова Юля до останньої лінійки, і через думки в моменти між відповідями, дається зрозуміти про їхні взаємини в сім'ї, - хоч і дещо авторитарні (Євген доволі консервативний у вихованні й відповідальності до власної дитини, даючи зрозуміти важливість відмінного результату в школі, та позаурочних заняттях, - Юля, так само, як і Горенко старший у дитинстві ходить на фортепіано, та живопис), вони не токсичні, а навпаки. Дівчина довіряє як матері (яка, за внутрішнім діалогом самої Юлі, виявляється репетитором у школі іноземних мов), так і батькові, любить і поважає, висловлюючи подяку.

Побачивши повідомлення на телефоні, не встигнувши випити заварений чай "Англійський сніданок", Юля, попрощавшись і домовившись зустрітися з батьками вже на лінійці, вибігає з дому. Анна ж жартома запитує у Євгена, в кого дочка настільки пунктуальна, на що отримує у відповідь, - "В обох".

### Глава II: Сонце

На подвір'ї свого будинку, на дитячому майданчику Юля бачить сидячого, зі світлим, злегка хвилястим волоссям хлопця. Ним виявляється син Дар'ї та Георгія Шнурків - Михайло Шнурок. Дівчина його описує як дуже чарівного, злегка незграбного і дуже доброзичливого юнака, що ніяк не вкладалося в головах вчителів, адже його батьки завжди були досить галасливими для педагогічного колективу. Вони обіймаються під час зустрічі, і за пропозицією Михайла - йдуть дорогою до школи в кав'ярню, взявши собі дві чашки чаю, що було своєрідною традицією, яку вони ніколи не порушували.

Після кав'ярні підлітки заходять на лінійку, на заднє подвір'я школи, поблизу футбольного поля. Тут Юля і Міша розходяться, - дівчина йде до заднього виходу, щоб готуватися до виступу на урочистій частині, а хлопець залишається в компанії своїх друзів, - Микити Шульжина, Дениса Байдака, Данила Туряниці та Єгора Подоляніна. У цей же час, виявляється, що лінійку Юлія проводить не одна, - з нею готуються Карім Кутаєв і Григорій Якимчук, - учні з паралельного, 11-А класу. Також, з її класу на урочистій частині виступає і Маргарита Василечко, - подруга Юлії, фарбована білявка з яскравими, зеленими очима і круглястим, привабливим обличчям.

Дівчата стоять біля входу, швидкоплинно обговорюючи минуле літо, - Юля була в Одесі, в компанії сім'ї Шнурків, а Марго жартома сказала про перебування в Салоніках, Греція. Через їхній діалог вдається зрозуміти, що Маргарита закохана в Артема Берковця, - низькорослого зеленоокого брюнета, який не має жодного авторитету в класі.  Перетинаючись із ним поглядом здалеку, дівчина ніяковіє, відвертаючи разом із собою і Юлію спиною від натовпу. Прийнявши рішення обговорити після урочистої частини події, четверо одинадцятикласників починають проводити Лінійку на Честь Першого вересня.

Пройшовши весь сценарій, дівчата повертаються до свого класу, не спостерігаючи за виступами, що відбуваються перед школярами. Юлія та Михайло зустрічаються з батьками, що вчасно прийшли на свято.

Весь клас після закінчення лінійки та акції "Першого дзвоника" заходять до кабінету. Марина Анатоліївна, класна керівниця 11-Б класу, представляє учням нову однокласницю, - Аліну Калініченко, довговолосу білявку з сірими очима. Посадивши її тимчасово за парту з Денисом Байдаком, класна керівниця виходить за журналом. У цей час дівчину підкликає Єгор, пропонуючи після школи піти і відсвяткувати новий навчальний рік, на що та погоджується.

Скинувшись цілим класом на алкоголь, школярі йдуть у сквер, сівши на порожньому майданчику. У центрі уваги опиняється рудий Єгор Подолянин, влаштувавши гру в Мафію на всіх, двадцяти-п'яти однокласників . Під час розподілу ролей пухлуватий світловолосий хлопець Микола Попов робить образливий жарт на адресу Артема Берковця, припускаючи, що хлопець гомосексуальної орієнтації, тому йому варто виділити місце для "гомосексуала". За хлопця заступається Маргарита Василечко, сказавши Миколі "закрити свій рот".

*Микола Попов*Єгор грубо перериває невеликий конфлікт, почавши партію гри "Мафія". З відомих ролей, виданих хлопцем були:

* Єгор Подолянин - Ведучий
* Юлія Горенко - Мафія
* Аліна Калініченко - Мафія
* Ілля Корчинський - Мафія
* Дмитро Антонюк - Маніяк
* Михайло Шнурок - Лікар
* Марія Данилець - Нічний Метелик
* Микита Шульжин - Поліцейський
* Маргарита Василечко - Безхатько
* Артем Берковець - Дільничний

Після закінчення ігор ( у "Мафії" перемогла сама-ж команда "мафії") і розмов усі розходяться по домівках, зокрема й Юлія, в компанії Міші.

### Глава III: Відлюдник

Після вихідних, 3 вересня 2040 року, Міша чекає на Юлю у дворі. Дорогою до школи дівчина пропонує допомогти хлопцеві з англійською мовою, на що той погоджується. Йому варто підтягнути цей предмет, приділивши більше особистого часу профільній біології та хімії.

Прийшовши до школи першим уроком була фізкультура. Оскільки вчитель забув ключі від чоловічої роздягальні, хлопцям довелося переодягнутися в залі. У цей момент, Юлія сидячи на лавочці помічає голий торс Михайла, на що зніяковіло відвертається до вікна  .

Маргарита, помічаючи збентеження подруги, починає з нею особисту розмову про Одесу, але їх перериває гуркіт з боку хлопців. У ньому виділяється Костя Дрогобич, - син колишньої шкільної подруги Дар'ї Шнурок, Катерини. Він шипелявою промовою разом із Колею знущається з Артема, побачивши край засмокту, залишеного нижче ключиці. Цього разу, на подив усіх, за хлопця заступається Міша, - він хапає Колю за комір толстовки і, притягнувши до себе, вимагає зупинитися. На що Костя відповідає негативно, запитавши, чи не поскаржиться Шнурок "матусі", чи "та на нього нагавкає?". Міша штовхає однокласника, сказавши закрити йому рота щодо сім'ї.

— Відвали ти від нього...
Костя подивився на Мішу зовсім не очікуючи такої витівки від робкого Шнурка, що раніше навіть слова в конфлікт не вставить, муху не образить.
— А що, підеш матусі розкажеш? Чи нагавкає за те, що шестериш?...
Притягнув його ще раз, Міша нахилився до нього, адже різниця в зрості достатня, — За мою матір рота замовкни, зрозумів мене?... — Відштовхнувши від себе хлопця, Шнурок стояв за кілька кроків від нього.

*Міша вперше проявляє характер*
Сварку перериває хлопками викладач, вивівши одинадцятикласників на вулицю. Уже на стадіоні до Михайла звертається Коля, знущаючись з його нормативу бігу , - по можливості два кола навколо поля з дівчатками, замість трьох із хлопцями. Вчитель за це карає Колю і Костю двадцятьма віджиманнями, а Михайлика після бігу підтримує Юля, хоч той і вдавав, що знущання його не зачепило.

Після повернення до школи, і відсидівши навчальний день, до Михайла підходить Аліна, запропонувавши йому прогулятися. Хлопець погоджується, обійшовши з нею частину центру Кам'янського, обговоривши особисте життя, шкільний побут і батьків. Аліна залишає приємне враження на Мішу, чим без лестощів користується в майбутньому.

### Глава IV: Блазень

6 вересня, у четвер, на останньому уроці географії Єгор пропонує влаштувати пікнік на березі Дніпра. Багато хто не погоджується, проте прийти пообіцяло чотирнадцять осіб, зокрема всі друзі Михайла Шнурка, Юлія та Маргарита.

Однак, вийшовши в коридор, для Марго залишається питанням, чи прийде Артем. Жартівливо сказавши про пристрасть хлопця до алкоголю, Юля подумала, що найімовірніше, - ні. У їхню розмову навіть не встиг втрутитися Міша, який щойно вийшов із кабінету, як Марго їх раптово покидає, прибрехавши про репетитора з історії.

Оскільки Міша безпосередньо спілкується про пікнік з Єгором, Юля вирішила уточнити у друга, чи буде Артем на цьому вечорі в п'ятницю. Спускаючись сходами в роздумах про те, щоб можливо особисто запитати в Артема, - Міша якраз перетинається з хлопцем у коридорі, наздогнавши його. Артем відповідає Міші, що прийде тільки за наявності алкоголю, і без прощання покидає школу.

Після занять Юля зустрічається з Марго у себе вдома, готуючи закуски до пікніка. Вони обговорюють причину розставання Юлі та Артема, у що втручається Євген, сидячи у вітальні, і уточнює, чи зустрічалися ті зовсім. Юлія відповідає жартівливо про "етичний кодекс".

7 вересня, після закінчення навчального дня чотирнадцять одинадцятикласників збираються на зеленому пляжі. Однак, їх стає п'ятнадцять, бо приходить Артем. Він досить відчужений, випиваючи наодинці під деревом.

З ініціативи Єгора і Дані більшість іде купатися в річку, залишаючи, за фактом, лише Настю Будник доглянути за мангалом.

Після купання, до Артема приходить Марго, злегка напідпитку. Вони обговорюють вступ до університету в іронічному тоні, а також зведену молодшу сестру хлопця, - Поліну. Дівчина надалі тягне хлопця у воду, продовжуючи розмову, вже про наявність домашніх тварин. П'яний Артем, закотивши рукава, оголює результати самоушкодження і розповідає про померлу домашню улюбленицю - білу кішку Сніжку.

Ця розповідь дуже лякає Марго, і вона виводить Артема з води, намагаючись не показувати емоцій. Вони продовжують вечір у компанії однокласників, і тільки пізно ввечері всі повертаються по домівках. Юля, побачивши хвилювання дівчини, вирішує піти в компанії Марго, відмовившись іти з Мішею.

На подвір'ї біля будинку Марго емоційно розпитує Горенко про селфхарм Артема, про що, як виявляється, Юля знає, але не мала поняття про те, що хлопець продовжує це робити. Вона радить подрузі лише м'яко підходити до розмов, зважаючи на анти-соціальну поведінку Артема, і взяти до уваги день народження хлопця, - 6 жовтня.

### Розділ V: Диявол

Ранок 6 жовтня. День починається з уроку хімії, на який Артем, як зазвичай, запізнився, проте на диво, - у гарному настрої. Також, виявляється, що предмет веде бабуся Юлії, - Світлана Іванівна Горенко. Жінка починає заняття з опитування перед контрольною, викликаючи до дошки Колю Попова. Він не зміг нічого розв'язати, через що Світлана у списку починає обирати учнів без твердих оцінок. Пропустивши Артема , вона викликає Настю допомогти Колі.

Після закінчення уроків Артем забирає свої речі з кабінету української мови. Закидаючи в рюкзак підручник, він падає на незнайомий предмет. Діставши його, Артем бачить невелику коробочку зі стрічкою і надрукованим на ксероксі написом: "З днем народження!".

Хлопець підходить до Юлі, яка залишилася в класі, уточнюючи, хто міг підкинути подарунок. Дівчина відповідає, що й гадки не має, радячи хлопцеві лише відкрити його. Усередині лежав браслет із натурального турмаліну. Юля пояснює його езотеричне значення, через що Артем підозрює, що його і подарувала Горенко. Вона відповідає, що це не її подарунок, адже після першого уроку дівчина вітала Артема, і подарувала, на його здивування, принтовану упаковку шкарпеток.

Юля залишає хлопця одного в кабінеті, бо поспішає на позаурочні заняття. Артем підходить до свого рюкзака, і надягає браслет, починаючи промовляти - " Дякую..."

Історія різко переходить у якусь кімнату. Вона досить освітлена, чиста і затишна. За столом сидить хлопець, що повернувся до Артема на дивані. Ним виявляється Юрій Беспалко, - учень 11-А класу, з пофарбованим у фіолетовий волоссям, сережками у вусі, і тонким обличчям. Хлопець підходить до Артема, запитуючи, чи такий подарунок він хотів на день народження, і чи справді він індивідуальний. Берковець каже, що йому подобається такий вибір, і Юра пропонує йому повернутися обличчям до стіни, нахилившись сидячи колінами на ліжку. Артем погоджується, з подальшого оповідання стає зрозумілим, що між ними стався анальний секс. Хлопець часто вимовляє ім'я Юри, пов'язуючи цей діалог із вдячністю, що різко обірвалася.

У цей самий час Юля приходить до Міші на додаткові заняття з англійської. У той момент, як хлопець відходить по підручники в коридор, Горенко залишається в кімнаті, випадково помітивши повідомлення з месенджера на ноутбуці Міші. Це бесіда між хлопцями в особі Єгора, Дані, Дениса і Микити. Видно лише повідомлення від Єгора, де він згадує, жартівливо, що Шульжин мастурбує виключно на баскетбольний м'яч. Однак, повідомлення обривається в моменті "і на...". Юля лише закочує від цього очі, не очікувавши нічого розумнішого від Подолянина, засіла у свій телефон. По поверненню Михайла, друзі дійсно займаються англійською, і паралельно обговорюють майбутній день народження хлопця, - 30 листопада. За пропозицією батьків, відсвяткувати планують у грузинському ресторані. Також Міша заявляє, що крім їхньої компанії, буде й Аліна.

### Глава VI: Ієрофант

30 листопада, день народження Міші Шнурка. Він його проводить у грузинському ресторані в центрі Кам'янського. Раніше за всіх прийшли Юля і Марго, які обговорюють подарунки. Василечко вирішила подарувати хлопцеві парфуми з ароматом зеленого чаю матча, бо Юля асоціює Шнурка саме з ним, а також із пряними ароматами кориці та меду. Крім цього, вона уточнює, з яким би запахом у неї асоціювався Артем. Юля відповідає, що, найімовірніше, бузок та інжир, оскільки це його улюблені аромати. Марго приємно здивована гарною пам'яттю подруги.

Дочекавшись інших, і самого Міші, компанія сідає за стіл. Шнурку дарують подарунки (від Юлі, - набір для приготування матчі, про який той раніше згадував, від Аліни, - арома-палички і димний фонтан, Єгор і Даня подарували алкогольний джин з китайським дизайном, Микита, - срібний браслет, Денис, - фоторамку). По закінченню застілля, о 9 вечора, всі розходяться, за винятком Юлі та Міші. День народження продовжився в будинку батьків Георгія, - Анатолія та Ольги Шнурков. Дар'я і сам Георгій забирають їх на машині, попутно розпитуючи, як все пройшло в ресторані.

Міша також отримує подарунки від родичів, (наприклад, мати і батько дарують йому ноутбук, а бабуся з дідусем з боку матері, - телефон). Однак, не всі подарунки були гарні. Дідусь Антон, батько Георгія, дарує Михайлу кросівки, проте, на три розміри менші. Чоловік не особливо цікавився онуком, тому й не пам'ятав ніколи його розміри (за заявою Дар'ї, - така ситуація не вперше). Хлопець подякувавши, стискає злегка коробку в руках і відносить її в коридор. Помітивши сумне обличчя сина, Дар'я приходить до Михайла і розпитує, що трапилося. Витягнувши з нього інформацію, мати сердиться на Анатолія, і обіцяє поговорити про це з Гошею, бо їй набридли ці помилки, які псують і без того крихкі стосунки.

По поверненню додому, Дар'я і Георгій лягають спати. Перед сном дівчина розпитує чоловіка, який розмір взуття у Михайла. Гоша відповідає, що 44, що є правдою.  Даша дістає коробку, і розсерджено розповідає про помилку його батька знову. Чоловік з розумінням до цього ставиться, обіцяючи зранку приїхати до батьків і поговорити.

У цей час у своїй кімнаті Міша лежить із новим телефоном, розглядаючи новини. Йому несподівано пише Аліна з пропозицією зустрітися, призначаючи дату на завтрашній день. Хлопець погоджується, і засинає.

### Глава VII: Колесо Фортуни

1 грудня починається з того, що Юля прийшла в гості до Марго. Василечко згадує обличчя Горенко під час спілкування з Аліною, кажучи, що те було занадто серйозним. Юля відповідає, що та їй просто не цікава, і нічого більше. Марго сумнівається в цьому, згадавши, що Міша ходить до Аліни додому, готуючи до іспиту з математики, і навряд чи Юля б не ревнувала. Василечко жартує, що подруга напевно і розклад на нього робила. Отримуючи негативну відповідь, Марго встає з ліжка і дає карти Таро Юлі, пропонуючи перевірити "відсутність ревнощів".

Розкладаючи на почуття Аліни до Міші, випадає карта "Закохані", а після, - перевернуте Правосуддя. Юля дивується цьому, і уточнивши про стосунки Аліни з хлопцем з паралелі - Владом Денькевичем, вирішує зробити на їхні взаємини ще один розклад. Юля дістає три карти, - П'ятірка мечі, Місяць, і Сімка жезли, описуючи жахливі події, припускаючи, що вони ще не сталися.

*Юля розкладає карти на стосунки Аліни і Влада*
Юля припускає, що таємниця, - якраз почуття Аліни до Міші, розкладаючи ще три карти, - Вісімка жезли, Повішений і Вежа. Забравши їх, Марго запитує, до чого це було, на що Горенко замовчує, і пропонує зробити розклад на Артема і Марго. Дівчина погоджується, хоч і самі "звістки", як виявилося, не сприятливі.

Повернувшись додому, Юля сидить за своїм столом, освітленим свічками, запаливши арома-паличку з корицею. Вона робить розклад із шести карт, - по лівій стороні: Колісниця, Туз жезлів, Сила. По правому: Мир, Четвірка жезлів, Лицар пентаклі. А по центру, - перевернута П'ятірка Пентаклів. Взявши свічку, дівчина дивиться на розклад. Промовивши, - "Дякую, і приймаю" тихим голосом, вона гасить вогонь і, склавши карти в коробку, лягає в ліжко.

### Глава VIII: Повішений

До Нового Року Аліна і Міша зустрічаються частіше, тоді як хлопець зрідка заходить до Юлі. До канікул однокласники вирішують традиційно влаштувати таємного Санту, роздавши кожному свого партнера.

З відомих учасників таємного Санти:

* Даня, дарував Юлі
* Микита, дарував Єгору
* Марго, дарувала Денису
* Юля, дарувала Саші Тележиній
* Саша Тележина, дарувала Артему
* Аліна, дарувала Міші

Під час передачі подарунків на канікулах, 30 грудня вони зібралися в школі. Біля встановленої ялинки була купа коробок. Підкликала всіх Марго, разом із Юлею. Вона знала випадковість потрапляння Аліни до Міші, і всередині через це дещо переймалася.

Під-час вручення подарунка Артему, - у коробці їх напрочуд виявилося два. Хлопець їх забирає, і дізнається, що основний, - від Саші Тележиної, новорічний набір Олд Спайс (від чого, до речі, Артем тривалий час переживав, що від нього неприємно пахне. На ділі Саша й гадки не мала, що дарувати), а другий - від невідомого відправника, у красивій, золотистій упаковці. Сівши за свою останню парту, Артем його відкриває, побачивши бездротові навушники. Вони йому потрібні дуже доречно, адже нещодавно його дротові, старі й дешеві навушники зламалися. Мало хто про це знав, тому хлопець подумав, що відправник Юра. Він ніжно посміхається, на що крім Марго ніхто уваги не звернув.

Вдень, 31 грудня Міша запрошує Аліну сходити на ковзанку. Вона погоджується, і на самій прогулянці хлопець їй дарує біжутерну підвіску, на яку накопичив з власних коштів. Аліну це тішить, і після ковзанки вона вирішує з ним поговорити. Аліна зізнається Міші в почуттях. На що, сам парубок, відповідає хоч і взаємністю, але каже, що не хоче бути каменем спотикання між дівчиною і Владом. Поки Аліна не вирішить з, все ще, своїм хлопцем питання взаємовідносин, - між Шнурком і самою Аліною нічого не може бути, крім дружби. Дівчина погоджується, пообіцявши з Владом порвати після Нового Року, який вони разом сьогодні святкують в орендованому будинку.

Сам Новий Рік Юля і Міша проводять у неї вдома, у колі сім'ї Горенко і Шнурків. Сидячи в прикрашеній вітальні на дивані, дівчина дарує Михайлу зв'язаний самостійно шарф, в той час як Юля отримує воскові свічки з травами, і ексклюзивні Таро Едгара Алана По. Друзі обіймаються, спілкуючись удвох, хоч і, судячи з усього, Юля планувала Михайлу щось сказати, поки одягала шарф на його шию. Вона виправдалася, сказавши, що Шнурку подарунок личить. Сидячи поруч, вона відчуває від нього запах подарованих Маргаритою парфумів, від чого їй стає ще більш ніяково. Їх кличуть до новорічного столу, слухаючи привітання президента, випивають шампанського і їдять. Після трапези вказується, що Міша випиває таблетки від алергії на кішку Ізю.

Провівши Шнурків, Юля, отримавши подарунок від батьків (новий наручний годинник Епл і книжку з мистецтва), йде в кімнату. За столом, слухаючи музику в навушниках, вона малює у своєму скетчбуці. Замислюючись, Юля гортаючи сторінки, випадково відкриває малюнок із Мішею перед фізкультурою, намальований у вересні. Вона ніяковіє і лягає в ліжко, вимкнувши настільну лампу, залишивши навушники і скетчбук на столі (**Обережно, спойлер! -** ).

### Глава XIV: Вежа

Аліна разом із Владом приходить надвечір, 31 грудня в орендований будинок. Також, у ньому були присутні Юрій Беспалко, Артем Берковець, Радюк Діма, Антонюк Діма, Дурдинець Валерій, Дубенко Ангеліна, Федечко Олександра, Карім Кутаєв, і ще двоє дівчат з іншої школи.

Вони всі неабияк напиваються, особливо Артем, Юра, Влад і Аліна. Точніше сказати, Влад буквально постійно підливав собі, і Аліні. Він веде її в порожню кімнату після опівночі, звалюючи на ліжко. Влад примушує дівчину в повному алкогольному сп'янінні до орального сексу, а після, - ґвалтує. Аліна не давала відсіч , а потім від втоми засинає. Сам Влад йде після скоєного в іншу кімнату, спочатку в пошуках телефону. Але потрапляє на зайняту Дмитром Антонюком, і малознайомою дівчиною.

Унаслідок пропозиції Діми на потрійні статеві стосунки, - Влад безпосередньо зраджує Аліні цієї ж ночі. Паралельно цьому, в розпал триваючого свята, Юра, через бурхливу активність Артема, веде його в останню вільну кімнату. Берковець сам вмовляє Юру на статевий контакт, що і трапляється. Однак, Беспалко в алкогольному сп'янінні все знімає на телефон, принаймні, на відео зі спини не видно що в кадрі саме Артем. Лише ті, хто знає голос хлопця, можуть це зрозуміти.

Наступного дня, 1 січня 2041 року, Аліна дзвонить Михайлу і просить зустрітися ввечері, адже їм потрібно поговорити. Хлопець зустрічається з Аліною у дворі її будинку, і вона розповідає, що Влад її зґвалтував. Міша підтримує дівчину, і пропонує будь-яку допомогу, яка можлива.

Аліна бачиться з Владом 2 січня, і сама наполягає на розриві стосунків. У пориві емоцій вона каже на докір хлопця, що їй "є той, до кого вона піде", і повертається додому. Влад назвав Аліну дівчиною легкої поведінки, і дзвонить другу, бо прямо сприйняв слова про якогось третього зайвого. Решту канікул дівчина проводить разом із Мішею, паралельно переконуючись у відсутності випадкової вагітності.

### Глава XV: Справедливість

7 січня 2041 року, у понеділок починається нове навчальне півріччя. Шкільний день не віщував біди, і їхній клас був черговим. Компанія з Юлії Горенко, Маргарити Василечко, Єгора Подоляніна, Микити Шульжина, Данила Туряниці, Дениса Байдака, Аліни Калініченко, та Артема Берковеця збиралася здавати пост. Марго з Артемом випадково зустрічаються поблизу заднього двору школи, вийшовши зі школи "в магазин", хоча насправді, - це місцева зона куріння.

Заходячи за ріг, дівчина планує дати хлопцю свою сигарету, щоб Артем не витрачав свої, але їх зупиняє метушня. Хлопець упирає рукою Маргариту, не даючи пройти далі, різко розвертаючи назад. Вони побачили в невеликому скупченні Валерія Дурдинця, Радюка Дмитра, Беспалка Юрія і Каріма Кутаєва навколо, на подив Марго й Артема, - Влада Деньковича і Михайла Шнурка. Артем бере дівчину за руку, пропонуючи попередити тільки хлопців в особі Єгора і Микити. Марго з ним погоджується, за винятком того, що варто попередити Юлю насамперед. Вони миттю забігають до школи, однак, за ними планував піти Валерій і Діма, хоч і їх зупиняє Карім, кажучи, що "не по-чоловічому за дівчиськом ганятися, вони закінчать раніше, ніж прийдуть інші". Валера образливо висловлюється про національну приналежність хлопця , проте не наважується на протистояння.

— Бляха, — промовив хлопець, — якщо зараз не сказати Єгору і Микиті, - Міші пизда...
Марго здивовано подивилася на нього, — Про що ти? , — визирнувши за ріг, дівчина знову повернулася до Артема, — тут скоріше Юлю варто попереджати...
Негайно тікаючи вдвох у шкільні двері, хлопець продовжував тримати Марго за руку, чого вона дещо в афекті не усвідомила. Почувши розмови за стіною школи, Валера і Діма вже вирішили побігти за ними, але Карім штовхнув їх назад,
— Куди-куди? Часу вагон, одну дівку зібралися пиздити?
Валера глянув на височенного Каріма, фиркнув під ніс, — Прикидаєшся що педика не бачив із нею?
— Ти, малий нацик, звалиш швидше, ніж він сюди на коротких ногах добіжить...
— Стисни, Кутаєв! Радій що таких як ти чурок не чіпаю... , — скинувши руку Каріма зі свого плеча, Валера лише оглянув хлопця зверху вниз, сплюнувши собі під ноги.

*"Небажані очі для сутичок"*

Василечко і Берковець залітають до кабінету математики, і набираючи повітря, говорять про сутичку між Владом і Мішею. Юля швидше за всіх вибігає з класу, навіть не забравши свої особисті речі. Одразу за нею поспішили всі інші. Марго не забуває речей Юлі на всякий випадок, і, вже без Артема, повертається на задній двір.

У фойє Юлю обганяє Єгор, і буквально забігаючи за поворот уже після того, як при всіх Влад б'є Михайла в ніс, - вдаряє хлопця в щелепу, і бере на суплес (у говірці, - прогин).  Горенко підбігає до Михайла, саджаючи на сходи і нахиляє його вперед, прикладаючи в загорнутий шарф Михайла сніг до його носа. Крім сутички Єгора і Влада, у конфлікт спробував влізти і Даня, але Валера, який витягнув ніж із кишені штанів, хотів йому пригрозити. Карім вчасно ногою вибиває ніж хлопця, після чого вдаряє його в коліно, через що той падає в сніг.

— Я з тобою на нари не сяду, мудило! , — голосно простягнулося зі стриманого Каріма, що встав важким взуттям на лезо ножа.
Валера тільки підняв на нього очі, з губ знялося, — Хачина...

Юля розвертається до Влада, якого Юра встигає вирвати з-під Єгора, і кричить, що той придурок, адже у Шнурка бронхіальна астма, і він може задихнутися.

— Ти придурок, він задихнутися може!
Влад відірвавши сильним ривком з під себе руку Юри підступився до Юлі, але ще ближче підійти не наважився,
— Нехай твоя ніженка до тьолки моєї хуй не вставляє!
— Ще раз до нього підійдеш я особисто твій відіб'ю!
Юра знову підійшов до Влада, штовхнувши його до кута школи, щоб той, програвши, пішов. Біля стіни поруч із Марго стояла Аліна, наповнена люттю до друга дитинства, лише відвела від нього почервонілий погляд.

Перед цим Аліна намагалася підійти до Міші, але Марго її зупинила, сказавши, що Юля не допустить цього, в яких стосунках та зі Шнурком би не була.

Дещо оговтавшись, Юля забирає свої речі в Маргарити, і взявши рюкзак Михайла, веде його додому. Вони не розмовляють дорогою, але тільки підійшовши вже до дверей, хлопець повертається до Юлі. Міша досить грубо дає зрозуміти дівчині, що це була його розбірка, "чоловіча", і їй не варто було допомагати. Юля, хоч і хотіла відповісти, лише подивилася на друга, стримуючи образу, відповіла тільки "Як скажеш", уходить додому. Хлопець заходить до квартири, на емоціях голосно зачиняючи вхідні двері. Пройшовши на кухню коридором, він залишишає рюкзак у коридорі. На звук виходить Даша, не очікувавши такої витівки, і ледь не вставивши йому фразу своєї ж матері про вартість дверей, вчасно одумалася.

Стоячи в проході, вона розпитує в Михайла, що відбувається, але щойно хлопець намагається піти з кухні, злегка нахиливши голову, - Даша його гальмує руками. Піднявши його за підборіддя, мати починає хвилююче з'ясовувати, де Міша в перший день встиг отримати здорову гематому, тим паче на носі. На метушню виходить Георгій, і, ставши біля стіни, лише видає вигукове "о-кання", чим Даша, м'яко кажучи, не задоволена. Жінка змушує їх просто зараз збиратися в поліклініку, сказавши, що поїде в школу розбиратися, "який мудак" це зробив, і жодні вмовляння Михайла не спрацювали. Даша відповідає, що йому не батьківських зборів зараз боятися потрібно, - а її. Залишивши чоловіка із сином, Гоша каже, що "сам знаєш, не драконь її ще більше, бо синця під оком отримаємо обидва", батько також збирається, щоб відвести Мішу в травмпункт. Сівши в машину, Гоша спокійно, але впевнено запитує, з ким він побився. Міша хоч і не бажаючи розповідати, все ж каже, що з Владом. На це батько відповідає, - "не найкращий варіант для першої стрілки".

— Так що за криса?
Хлопець лише вперся головою в скло, дивлячись на дитячий майданчик у дворі,
— Влад, колишній Аліни...
Піднявши брови, батько пiджав до себе губи, вивернувши кермо на здачу назад,
— Не по-пацанськи за дівчинку, конечно, натовпом собратися. Але й перша стрілка в тебе хєрня виходить з таким амбалом... , — Георгій оглянув бокове дзеркало, і після чого, сина, - ну хоч не яйця відбив, ніс то таке.
— Ти за нього більше радий? , — Міша повернувся до батька, у якого дещо з'являвся синець під оком.
— Краще перед пацанами рожей прощолкати, ніж злетіти одразу по колоколам, якщо вони такі "законісті". Тож, ти не дуже ще й програв. Захочеш, - реабілітуйся так, щоб мама не дізналася...

У цей час, Даша приходить до Горенко додому. Через Аню вона кличе Юлю розпитати, що взагалі сталося сьогодні в школі. Вони сідають на кухні, хоч і дівчина не настільки в настрої щось розповідати. Дар'я також дізнається, що Міша нагрубив Юлі, через що і самій стає дуже неприємно. Перед виходом Горенко молодша дещо невпевнено, але просить передати Шнурку горіхів, на що матір Михайла погоджується, пообіцявши зараз не казати від кого це. Після розмови, вдома Даша дзвонить класній керівниці Михайла та Юлі, настійно вимагаючи загальних батьківських зборів, бо учасників не двоє. Марина Анатоліївна обіцяє скликати завтра зранку педраду, і вже ухвалювати рішення, покликавши Дашу до себе в кабінет, і відповідно, до директора. Міша з Георгієм повертається додому за кілька годин. Хоч і дещо, але радуючи відсутністю перелому носа. Хлопцеві виписують лікарняні на тиждень.

Даша ввечері приходить до Міші з вечерею і горіхами від Юлі. Вона сідає до нього на ліжко, вибачившись за агресію, на що Міша відповідає, що не злиться на це, і все нормально. Мати прикладає йому руку на коліно, кажучи, що була в Юлі, і запитує, навіщо той нагрубив подрузі. Даша каже, що краще б не розуміла причину, чому Міша сказав за "чоловічі розбірки", але це не означає, що Юля, і тим паче новообрана пасія, - Аліна, вважатимуть його слабким. Вона просить пізніше Мішу вибачитися, на що той з розумінням погоджується.

### Глава XVI: Імператриця

У вівторок, 8 січня Даша бере вихідний на роботі, і Гоша завозить її до школи, на розмову з директором і Мариною Анатоліївною. Мати Михайла Шнурка добивається батьківських зборів у четвер, після уроків, до того ж бесіда буде проводитися і з усіма одинадцятикласниками, в актовій залі.

Марина Анатоліївна на другому уроці заходить в 11Б клас, і в розлюченому тоні вимагає всіх присутніх учора на бійці з'явитися. Усі в класі різко це починають обговорювати, і так чи інакше, Микиті, Юлі, Марго, Єгору, Дані, Денису й Аліні доводиться заявити про себе. Класна керівниця їх прилюдно вичитує, і чекає до кінця навчального дня роз'яснювальні на її столі про те, що сталося, від перших вуст. Єдиний, хто з побічно присутніх не писав заяву, - Артем.

10 січня, після уроків Міша приїжджає не тільки з Дашею, але ще і з Гошею, бо його дружина притягла "втягуватися в навчальний процес". Також приїхав і Женя з Анею, батьки Микити і Дані, матері Марго, Дениса, Єгора і Аліни. Крім них, була присутня бабуся Артема, і, на подив, мати і батько Кості, - Катерина Дрогобич і Олександр Мазурко. В актовій залі вони сиділи прямо за Шнурками. У Михайла вже встиг пожовкнути синяк під оком і на носі, тому виглядав не настільки "привабливо", як зазвичай. Але "респект" від Єгора хлопець отримав (сам Єгор теж добряче отримав у своїй бійці з Владом).

Під час активних, і досить "гарячих" обговорень, і виявляють головних "винних" :

* Владу ставлять догану, і можливість бути виключеним якщо така витівка буде вдруге.
* Валері з Дмитром Радюком - з'явитися до дільничного на бесіду
* Карім, через свою шкільну успішність не потрапляє разом з Юрою під звіт
* Єгор також отримує догану за пряму участь у бійці з Владом

З важливих деталей, - ніхто не проговорюється за наявність ножа у Валери, хоч і Микита безпосередньо це бачив як посередник. Однак, через відсутність вимови для "хача" Валера вступає в конфлікт, кажучи, що Марго була не одна. Він розповідає про присутність Артема, зовсім не уточнюючи, що безпосередньо в конфлікті його не було. Берковець не зміг нічого дати на своє виправдання, через що за нього говорить Марго. Вона уточнює про те, що хлопця зустріла випадково, бо той допоміг їй винести сміття (чого, по правді, не було). Юра закочує очі , на витівку Валери, промовляючи тихо Каріму про те, який Дурдинець придурок. Єдине, що вислуховує Артем і Марго, - те, що вони зобов'язані були не бігти розповідати однокласникам, а педагогам.

Під час однієї з реплік Даші під час розбірок, Олександр Мазурко видає не дуже голосно Катерині Дрогобич про те, "що чому Шнурок все ще не купив "собаці" намордник". Сама Катя нічого на це не відповідає, однак за реакцією самого Гоші, - очевидно, чоловік це чув.

Виходячи зі школи, Георгій ішов за Мазурком, і вже за парканом, окликає його. Без попередження Гоша вдаряє його в обличчя з доволі великої амплітуди, і не втримавшись на ногах, - Сашко падає на землю. Шнурок буквально видирає його з землі, піднімає і штовхає вперед до паркану. До цього підключається Женя Горенко, відтягуючи Гошу від Саші.

Не встигнувши ні про що подумати, як Георгій різко замахнувся правою рукою, і з кулака поцілив Сашкові в щоку, доклавши більшу частину своєї чималенької ваги. Чоловік лише попятившись назад не встояв на ногах, спіткнувшись об невелику бетонну перегородку. Упавши боком на крижаний асфальт, Гоша схопив його за край куртки і силою потягнув до себе, буквально піднімаючи Сашка,
— Накопичиш собі зуби, підрило?!
До цього різко підскочив Євген Горенко, відсупившись від Анни з Юлею, що різко відійшли подалі. Видерши Гошу від Мазурка, Женя штовхнув Шнурка несильно в лопатку своєю долонею, привівши хоч трохи до тями. І якщо Георгія це й могло хоч трохи зупинити, то Сашу - ні,
— Че, у щура пиздишся, вояче хуєво?! Хоч раз по пацанськи зробив би за 30 років!
І тільки він встиг закінчити свою репліку, як Гоша розвернувся, підступившись до Саші. Мазурко, ослаблено постарався влучити по Шнурку. Дієвого з цього нічого не вийшло. Георгій потягнув його за подану ударом руку, зробивши різку підніжку Саші, скрутивши чоловікові кисть,
— Задоволений? Підійде твій результат дрочки в кулачок до мого сина, - він уєбет лучше.

*І знову ти програв Шнурку, Сашко.*
Гоша йде разом із Дашею і Мішею в машину, залишивши розбиратися Катю і Костю з Мазурко. У салоні Гоша каже, - "ось так у харю отримують за зайвий базар". Даша, хоч і несхвально відгукується про витівку хвилинної давності, але каже, "що цього разу краще". Після цього замовкає, і через деякий час знову говорить про те, що Міша більше в бійки не полізе, і не потрібно сина на це підбивати.

Міші в цей час приходять повідомлення з бесіди компанії хлопців у месенджері від Єгора про те, що "твій батько смачно так приклав батю Дрогобича, хорош"

### Глава XVII: Смерть

Міша зустрічається в п'ятницю ввечері з Юлею. Він вибачається перед нею, приносячи невеликий гостинець у вигляді її улюбленого торта. Дівчина приймає його вибачення, пропонуючи разом посидіти, заваривши чай до торта. Шнурок погоджується, і вони удвох проводять вечір.

Також, у суботу Аліна приходить на запрошення самого Міші до нього додому. Вони займаються математикою, і між один одним дещо, вдало, але фліртують на тлі того, що сталося в понеділок і четвер. Дівчина справді не сприймала Шнурка як того, хто програв, адже так чи інакше, він не злякався вийти з Владом за школу, знаючи, чим це може закінчитися.

У понеділок Міша повертається до школи. Марго не приходить, бо знаходиться у лікаря, і попереджала про це в неділю Юлю. Горенко сидить за правильним розсадженням місць з Микитою, на суміщеному, першому уроці трудів.

Позаду, в ряді біля вікна Діма, Коля і Костя щось активно і голосно обговорюють. До кабінету заходить Артем, на що компанія різко реагує. Коля, сидячи на парті, повертається до Берковця і награно сміючись видає спотворений стогін, зображуючи чоловічий статевий акт руками. Після чого забирає свій телефон у Кості, пройшовши між рядами запитуючи у присутніх, чи встигли ті вже побачити "нового порно-актора". З мобільника хлопця, в якому він підвищив гучність, пролунав що голос Артема, що його стогін. Берковець підбігає до Колі, намагаючись із криком і агресією забрати в нього телефон, від чого тільки отримує поштовх у плече. Попов каже щоб "ваффлер" не чіпав його. Більшість дівчат вимагають від Колі вимкнути, і більше того, Юля встигає встати зі свого місця, але Артем, забравши свої речі, вибігає з класу. Горенко, і вставший Міша намагався до нього вийти, але в коридорі Берковець потрапляє в компанію Юри. Їхній клас був у паралельному кабінеті, на уроці географії, тому вийшла дуже неприємна зустріч. Артем обзиває Беспалка, і на подив усіх, дає йому ляпаса по обличчю. Хлопець іде через задній вихід зі школи, залишаючи за собою лише глузування.

Однак, Артему не судилося залишити цей конфлікт лише в стінах школи. Повернувши на вулицю Сагайдачного, він помічає, що за ним ішли Валерій Дурдинець і Дмитро Радюк. Артем починає бігти вулицею, і хлопці кинулися за ним. Берковець робить велике коло через двори, і вибігає на проспект Свободи, однією лише рукою гальмуючи машини по пішохідному переходу. Валера і Діма від нього не сильно відставали, через що Артем вирішує відірватися у дворах, на вулиці 9 травня. Випадково, через сльоту хлопець оступається, і ногою чіпляється за шини, закопані боком у землю. Він падає руками в лід, але спроба швидко піднятися виявляється безуспішною. Під крики за спиною, Артема б'ють ногою в живіт, від чого він падає на сніг. Валера і Діма забивають його в порожньому засніженому дворі поблизу дерева, по обличчю, в живіт, по нирках. Берковцю розбивають ніс, губу, і спочатку Діма став діставати ніж, але Валера його зупинив, нагадавши про нещодавню постановку на облік у поліцію. Дурдинець ногою повертає Артема, і плює йому в обличчя, кажучи, що той має бути вдячний, що на нього не сечовипустилися. Радюк наступає хлопцеві на живіт, таким чином переступаючи його. Удвох вони йдуть, залишаючи Артема лежати на снігу у власній крові та слині Валери.

Хлопець тривалий час лежить на снігу, спостерігаючи за снігом, що падає на нього. У якийсь момент він повертає голову на дерево, на якому помічає видряпану букву "С". Без явних емоцій з його ока стікає сльоза.

Відлежавшись, Артем встає, і шарфом закриває обличчя, приховуючи кров і розбитий ніс. Він ледь доходить до будочного продуктового магазину на подвір'ї, і купує горілку "Первак", з фразою, що "це батькові". Продавчиня впізнає очі й голос хлопця, відпускаючи пляшку.

Берковець повертається на лавочку, і випиваючи горілку з горла заїдає її снігом. Він не стежить зовсім за часом, тремтячими пальцями діставши пом'яті сигарети з кишені куртки. Артем підкурює "Вінстон", даний минулого понеділка Маргаритою.

Через довгий час, його у дворі помічає Юля, що йшла на заняття з фортепіано в музичну школу. Вона підходить до п'яного Артема, сідає навпочіпки перед ним, забираючи під лавочку пляшку горілки. Горенко дивиться йому в очі з сумом у своїх, на що Артем запитує, чи так вона дивилася на "свого коханого". Юля дещо дивується від цього коментаря, на що Берковець каже, що тільки "розумово відсталий" не помітить те, як дівчина дивиться на Мішу. На уроках, на перерві, просто спілкуючись.

Артем каже, що той бачив, як Аліна була відсторонена від Влада на Новому Році, і те, як той споював дівчину. Юля задумавшись запитує, чи було між ними щось. Хлопець її посилає, і каже, що нічого не пам'ятає, окрім "усім відомої вже довбіжки". Він намагається забрати з-під лавки пляшку горілки, згадавши про Юру, через що дівчина піднімається і бере Артема за обличчя. Вона протирає великим пальцем кров під його носом і пропонує відвести його додому. Звісно, той не погоджується, на що дівчині доводиться силою його видирати до під'їзду, слухаючи "ниття". Юля доводить Артема прямо до квартири, завівши в дверний отвір. Вийшовши з під'їзду, вона дзвонить Світлані Іванівні і розповідає про побиття Артема, не кажучи конкретної причини. Після занять із фортепіано дівчина також дзвонить Марго, і розповідає про те, що сталося, просячи поки що Артема залишити одного.

Наступного дня у школі знову збирають педраду. Марина Анатоліївна викликає батьків Артема (а точніше, прийшла його бабуся), матір Валерія і Дмитра. Дурдинця і Радюка притягують до адміністративної відповідальності (також, їх примушують виплатити батькам Артема за його лікування). Щодо Валери (оскільки Діма не брав участі раніше в побиттях або інших злочинах) заводиться справа. На його час від відсторонений від відвідування школи, і надалі він "розкаюється" у злочині, і переходить під додатковий контроль педагогічним складом до кінця навчання в школі. Валера регулярно ходить до шкільного психолога, хоч і результатів, з більшою вірогідністю, ніяких.

За час відсутності Артема, - Маргарита відправляє йому посилку не від свого імені з гостинцем і медикаментами. Дівчина замовляє кур'єрську доставку прямо під його двері, і хлопець виходить з під'їзду, забравши коробку, зовсім не розуміючи від кого вона. Спочатку Артем повернувшись у свою кімнату, на емоціях думає, що це Юра, але з огляду на текст залишеної всередині записки, починає сумніватися в цьому. Хлопець би відрізнив стиль листа Беспалка від чужого, з огляду на те, що знов це був ксерокс. Це заплутує Артема тільки більше. У коробці лежала мазь при забоях, болезаспокійливі, чотири інжири, і солодощі. Виходячи з вартості, хлопець підозрює, що можливо, це Юля.

### Глава XVIII: Закохані

Артем повертається до школи до середини січня. Соціальне життя одинадцятикласників продовжилося, і зрідка Берковець вислуховує образливі жарти від компанії Колі та Кості, але меншою мірою.

28 січня 2041 року день народження Маргарити. Її більшість вітають (зокрема й Артем, вийшовши в коридор після першого уроку, тільки дуже побіжно і коротко), ба більше, після уроків їхня невеличка компанія залишається в класі математики, оскільки дівчина замовляла на цю кількість людей торт, після чого вони мали поїхати святкувати в ресторан. У цей момент до кабінету заходить Артем забрати свої речі, одним з останніх йдучи загалом зі школи.

Марго помітивши Берковця пропонує йому шматок торта, на що хлопець спочатку відмовляється, адже він не спілкується з іншими. Тим паче, після побиття став ще більше закриватися в собі. Дівчина все ж м'яко наполягає, паралельно запитуючи, як той загалом почувається. Артем її сприймає виключно як надемпатичну людину, тому через незручність не зміг їй відмовити.

На початку лютого вони прикрашають кабінет до чотирнадцятого лютого, з підготовкою до самого свята. Традиційно школярі обмінювалися валентинками, і цей рік не став винятком. 14 лютого в їхньому кабінеті стояла коробка з невеликим вирізом, куди збиралися всі листівки. Після уроків усі домовилися зустрітися в кабінеті і роздати кожному свої.

Перед видачею, на перерві Юля випадково зустрічається у вбиральні біля умивальника з Аліною. Перед видачею, на перерві Юля випадково зустрічається у вбиральні, біля умивальника з Аліною. Оскільки навчальний день закінчено, і до свята вирішила підфарбувати губи в бордовий, Горенко стоїть біля дзеркала. Калініченко лише вимиває руки, злегка озирнувшись на однокласницю, і збираючись вийти каже: " Йому ж не подобається бардовий". Горенко нахиляє голову, поправивши волосся, і замислювала спочатку справді стерти помаду, але, заплющивши очі, не робить цього.

Марго чекала на Юлю біля виходу. Василечко одразу помічає "відсутність обличчя" в подруги, на що Горенко закочує очі, повторивши, спеціально гордовито викрививши Аліну, - "Йому ж не подобається бордовий". Маргарита дивується з цього взагалі недоречного коментаря Калініченко . Хоч і Василечко поважала вибір Михайла, але засудила сказане Аліною, щонайменше через те, що Юля - його подруга дитинства, і це більш ніж зневажливо по відношенню до самого Шнурка.

У кабінеті кілька дівчат, зокрема і Юля з Марго, відкрили коробку.

**З відомих одержувачів, кількості отриманих валентинок і відправників, які відгукнулися:**

* Микита, - 3
* Єгор, - 2
* Даня, - 1
* Міша, - 3 (від Аліни, від Юлі, 1 невідома)
* Марго, - 3
* Юля, - 3
* Артем, - 1

У момент отримання двох до Юлі, Міша все ж таки їй ніяково посміхається, бо вони завжди обмінювалися так чи інакше валентинками один між одним. Він також розглядає третю, адже на ній не було від руки написаного тексту . Юля отримує від Міші, Марго і третю невідому, але з дещо кривим підписаним текстом. Марго також отримує одну від Юлі, і одну з двох невідомих з кривим текстом. Вони жартують між собою, що, мабуть, з "дружби" відправник з компанії, і один і той самий.

Артем сидів у навушниках, знаючи, що той не отримає жодної валентинки, але не сидіти на цьому врученні, на жаль, не міг. Однак у якийсь момент його намагається гукнути Дарина, і загалом Артем почув, хоч і не планував від початку підходити через можливе цькування від Кості та Колі. До цього Дарина хотіла дізнатися можливого відправника листівки для Берковця, заглянувши всередину. Її спеціально відволікає Марго, передаючи решту залишившихся валентинок, сказавши, - "Раптом там щось особисте, це некрасиво".

Сам Берковець ніяково встає, забравши у дівчат свою листівку, не наважившись її при всіх подивитися. Хоч він і чув невеличкий смішок з боку Колі та Кості, хлопець ніяк на це не реагує. Артем сідає назад, тримаючи в долонях валентинку під партою, перевіривши, чи дивиться хтось на нього. Переконавшись, що ніхто, він злегка її відкриває, прочитавши знов відксерований текст "У тебе дуже гарна посмішка, усміхайся частіше ❤️". Несвідомо почервонівши, Артем закриває її, приклавши рукою до коліна, і лягає на руку головою, сховавши половину обличчя нею ж, упираючись підборіддям у парту.

Після закінчення свята Юля з Марго збираються йти, спускаючись сходами. Міша в цей момент пішов раніше з Аліною, оскільки домовилися відсвяткувати в неї вдома.

До Юлі підбігає Даня, дещо зам'явшись тримається за поручень, лише зупинивши саму дівчину. З нею зупиняється Марго, переглянувшись із Горенко. Даня пропонує Юлі провести її до дому. Марго жартома підморгнувши їй говорить про "чергового репетитора", і йде, буквально за хвилину написавши їй "Розкажеш же? 🥴". Юля награно посміхається, написавши "А ось не планую 🤐".

Даня дорогою забалакує Юлю, частіше ніж зазвичай тараторячи. У якийсь момент зупиняючись, і кажучи, що це він подарував їй валентинку, - зізнається в почуттях. Дівчина не особливо цього очікувала, (ба більше, не помічала від Дані уваги через інші пріоритети) однак м'яко відмовляє, сказавши, що між ними може бути тільки дружба, бо її серце зайняте. Хлопець дещо замовкає, але починає грати дурника, що його це не зачепило. Він проводить її додому, лише на прощання обійнявши.

— Напевно, не знаю, ти задумалася, хто там тобі подарував валентинку, все таке... Ну, одна з них моя. І ось що хочу сказати, - ти мені досить давно подобаєшся, але ніяк сказати окрім як зараз, ну... Не знав коли краще буде. Може, у нас щось вийде?
Юля здивовано глянула на нього, нахиливши свою голову. Поправляючи шопер зі свого пальта на плече, в її голові лише промайнув Міша. Як вона не змогла йому зізнатися, лише тихо в собі вигадуючи на кожне свято приводи як не сказати про почуття,
— Дань ... , — дівчина м'яко вимовила ім'я, дивлячись у його очі, - розумію, що для тебе це важливо було сказати, але нам варто залишитися друзями. Повір, я це дуже ціную, і ти мені дуже важливий як друг, але моє серце зайняте іншою людиною...

У цей час Міша й Аліна перебувають у неї на квартирі, самі вдома. Батьки на роботі, до того-ж, затриматися бо також святкують 14 лютого, - вітчим Аліни запросив її матір до ресторану, а брат - на навчанні, і повернеться пізніше. Вони купують солодкого й алкоголь, розташувавшись на ліжко для перегляду фільму. Міша сідає за Аліною, під плед, і в момент злегка обіймає її. Допиваючи алкоголь, вони і повністю вкладаються.

О п'ятій годині вечора стемніло, тому вони лежали в напівтемній кімнаті. На тлі фільму Аліна зрідка притискалася до хлопця спиною і тазом, зігріваючись, що дещо його ніяково бентежило, проте проти не був. Дівчина розвертається на спину, і на тлі алкоголю вони фліртуючи розмовляють. Згодом вона повністю розвертається до Міші, лежачи лицем до лиця. Не довго думаючи, Аліна цілує його в губи, що хлопець підтримує, хоч це і перший його поцілунок. Вона злегка прикладає руку до його светра поблизу живота, на що Міша у відповідь кладе їй долоню на талію. Через дотики, що переросли під одяг, на голе тіло, - вони ніяково дихають, що тільки збуджувало обох. Один з одного знімаючи верхній одяг, Міша уточнює все від нормально, адже все ще хвилювався за те, що сталося з Аліною на Новий Рік. Перед тим, як зняти бюстгальтер, вона дістає презервативи з тумбочки, що стоїть поруч із ліжком, кажучи, що їй навпаки з ним приємно займатися, спершу, прелюдіями, і тим паче хочеться чимось більшим. Аліна лягає до нього назад і, притулившись обличчям до його шиї, проводить рукою по оголеному торсу Михайла, взявши за член. Повністю роздягнувшись, спочатку між ними відбувається петинг, а після - повільний проникаючий секс. Відпочивши після, і ще деякий час пробувши разом, Міша йде додому, вперше за весь час з Аліною подивившись у телефон. Він дізнається, що Даня зізнався Юлі в почуттях, і отримав відмову.

### Глава XIX: Зірка

До 10 березня Аліна все частіше забирає час Міші. Юля і Марго це помічають, і часто це обговорюють удвох, приходячи один до одного в гості.

Свій день народження, 10 березня 2041 року Юля святкує у величезному колі сім'ї, на дачі. Туди ж приїжджає і Міша, разом із Дашею та Гошею. Удвох Міша і Юля проводять вечір біля каміна на літній, відкритій альтанці. Вони розмовляли про особисте, і хоч дівчина і ревнувала, Юля давала йому справді слушних порад, чому Міша був дійсно вдячний. Своєю чергою дівчина розповідає про зізнання Дані, і хвилювання що розбила хлопцеві серце.

27 березня одинадцятикласники мають піти на канікули. До цього вони домовляються з класним керівником поїхати в Карпати, на що більшість погоджується. Артему ж не вистачає грошей, і спочатку він відмовляється від поїздки, хоч і по ньому напрочуд було видно, що хлопець хотів хоч трохи відпочити від батьків і самотності вдома. Марго це помічає, і звертається до Юлі для консультації в цьому питанні. Василечко пропонує заплатити за нього, чому Горенко дуже здивована. Подруга пропонує домовиться через бабусю, Світлану Іванівну, що у них і виходить. Жінка, розуміючи ситуацію Артема, і думаючи, що це дружня ідея Марго і Юлі, - передає гроші Марині Анатоліївні за Артема, сказавши, що нехай це буде його хоч єдиний хороший рік у школі. Артема викликає класна керівниця після останнього уроку 25 березня, і каже, що на його поїздку виділили гроші з "соціальної структури". Спочатку він ставиться до цього скептично, не повіривши. Марина Анатоліївна запитує, чи дозволять йому поїхати батьки, на що Артем дзвонить виключно бабусі, а не матері, знаючи, що, найімовірніше, вона з вітчимом відмовить. Бабуся погоджується, пропонуючи трохи виділити грошей із пенсії.

28 березня 16 осіб збираються ввечері на вокзалі, на вечірній поїзд до Львова. Разом із Юлею та Марго несподівано в купе підсаджують Артема, і до цього з ними сів Денис. Берковцю стає комфортніше в такій компанії, тому він через деякий час навіть починає з ними спілкуватися, і вникати в розмови. Денис виявляється досить спокійним і приємним у спілкуванні, і не складав про Артема поганої думки. Берковець дізнається, що хлопець хоче вступити на оператора до Києва. Денис взяв із собою фотоапарат у поїздку, адже це справді його хобі та частина життя.  Міша з компанією пізніше приходить до них у купе, і всі вони грають у взяту з собою Данею настільну гру, пропонуючи й Артему взяти участь. За всю гру Аліна часто лежала головою на плечі Міші, на що Юля звертала свою увагу.

Перед відбоєм усі розходяться по своїх купе. Маргарита трохи підгодовує Артема, і до того вони вчотирьох замовляли до себе чай через провідника.

Близько дев'ятої ранку 11-Б клас клас приїжджає на вокзал Львова, і одразу сідають на автобус до Верхньої Гробовиці. Там вони відвідують "Лінію Арпада" , - бункер часів другої світової війни. Пізніше, в перший день на них чекав палац Шенборна, і поселення в Берегово.

Перед сном Марго зустрічає Артема на подвір'ї, який крутить сигарету. Вона сідає поруч із ним, як хлопець зняв один навушник. Між ними відбувається незручна розмова по душах. Після чого, Марго пропонує йому руку, щоб встати, і йде з ним всередину будинку. Дівчина повертається до своєї кімнати, де на неї чекала Юля, яка читає книжку " Кохання під час чуми" - Габріель Гарсія Маркес. Горенко дивиться на Марго, що лягла на ліжко, і подивилася на подругу. Та видихаючи каже, як і Юля припускала, - Василечко була з Артемом. Маргарита розповідає про невелику розмову, і після ті лягають відпочивати перед завтрашнім днем.

Наступний день клас проводить в Мукачево, та Ужгороді. Більшу частину часу Міша проводить у компанії Аліни, що дещо переймало Юлю. Вона намагається не так сильно звертати на це увагу.

Згодом, третій день вони їдуть на Синевир. Даня часто фотографує, як ліси, так і озеро. Далі вони виїжджають до реабілітаційного центру ведмедів, де, звісно, Михайла часто хто порівняв із звірами. Авжеж, його це не настільки тішило, але Аліна наодинці також його порівнює з ведмедем, але в зменшувально-пестливому контексті. Удень вони виїжджають із речами до Львова, гуляють визначними пам'ятками, залишивши речі в готелі.

Юля часто ходила з Марго, яка інколи оберталася на Артема, що мовчки розглядав архітектуру. Клас заїжджає на площу ринок, придбати сувеніри, даючи одинадцятикласникам вільного особистого часу. Юля купує батькам у подарунок деякої атрибутики. Пізніше, групою вони їдуть на обід до ресторану.

**!this part needs updating!**

### Глава XX: Місяць

11 квітня Юля приходить до школи, сівши з Марго за одну парту на уроці історії України. Обидві в гарному настрої, обговорюють навчання. Під час уроку до них у кабінет приходить Світлана Іванівна і просить Юлю вийти в коридор. Вийшовши, вона говорить дівчині про те, що зранку померла Наталя В'ячеславівна.

Текст дещо переходить в інший час, у квартиру Горенко, де Женя близько дев'ятої ранку сам удома. Він на кухні заварює каву, як дзвонить телефон. Чоловік відповідає, і Олександр Віталійович, батько Жені, повідомляє йому про смерть бабусі. Хоч і перший час він ніяк у розмові з батьком на це не реагує, спокійно прийнявши, відключившись за деякий час від дзвінка. Однак невдовзі, виглядаючи вміст чашки, він кидає її в підлогу біля стіни, тим самим з гуркотом розбивши. Сівши на плитку, спираючись спиною в кухонну поверхню, Женя притискає долоні до обличчя на щоки, ближче до носа, нічого не кажучи. Він знімає підвіску з медіатором з шиї, і поклавши його в кулак притуляє до обличчя. Таким його бачить через деякий час Аня, яка повернулася.

У школі ж Юля цю інформацію сприймає не менш печально. Зайшовши в кабінет, вона забирає свої речі, практично вилетівши з нього нічого не сказавши. Світлана Іванівна зайшовши до класу особисто говорить про поважну причину викладачці історії України, не розголошуючи між однокласниками Юлі. Міша ж озирнувся на Маргариту, що та сама не зрозуміла того, що відбувається, і навіть приблизно не могла припустити.

Міша відмовляється після уроків піти з Аліною додому, підійшовши до Маргарити на шкільному подвір'ї. Він уточнює, чи немає якоїсь новини, що і як сталося, адже весь день хлопця це гризе, а Юля йому не відповідає. Марго каже, що теж нічого не знає, і їде додому.

Вдома Шнурок лежачи на ліжку, з телефоном у руках довго сумнівався дзвонити Юлі чи ні. Приклавши куток смартфона до губ, він рідко все ж таки її набирає, сподіваючись, що та відповість. Це і сталося. Дівчина відповідає йому з досить важким на душі голосом, збираючись із думками, розповівши максимально коротко про смерть бабусі. Міша сідає рівно на край ліжка, впираючись другою рукою в підборіддя, дивлячись у ноги. Через недовге мовчання він вибачається, і пропонує в будь-який зручний для неї час допомогу, зустріч, будь що. Юля просить лише поки що залишити її саму, пообіцявши за деякий час про все поговорити, як знайде сил.

Наступного дня від самого Жені дізнаються про смерть Наталії В'ячеславівни і Даша з Гошею. Їм запропонували сходити на похорон, якщо ті вважали це за потрібне. Порадившись, сам Георгій з Дариною погодилися, і після школи, сівши з Мішею на кухню, уточнюють, чи буде йому зручно бути на похороні, і зрозуміють, якщо він відмовиться. Хлопець навідріз відмовляється не йти, кажучи, що зобов'язаний підтримати Юлю, після чого йде в кімнату.

14 квітня, у неділю відбувається похорон Наталії В'ячеславівни. Міша після самого поховання був більшу частину часу з Юлею. На вулиці моросило дощем, а небо накрило хмарами. Хлопець віддав їй свій чорний піджак, і обіймав подалі від усіх.

Після процесії є невелика сцена з Женею. Він приїжджає в будинок бабусі з дідусем, зайшовши в їхню кімнату, поки Віталія Миколайовича не було всередині. До цього, Горенко взяв акустичну гітару, що залишилася в його минулій кімнаті. Сидячи на стільці перед ліжком, він грає "Дешёвые Драмы"  , розбивши собі об струни пальці.

Увечері, Міша вперше за весь день бере телефон. Йому часто писала Аліна, обурена відсутністю хлопця на зв'язку. Шнурок хоч і старався ввічливо, але пояснив, що йому було важливо в такий момент бути поруч із Юлею без втручання ззовні інших людей. Саме в цей момент відбувається перша незрозуміла для хлопця образа з боку Аліни. Міша не настільки розуміє можливість ревнощів, і тим більше за таких обставин.

## Уточнення

1. ↑ За інформацією "Взимку Палали Чорнобриці: Датабук", - Маргарита влітку 2040 року була не тільки в Салоніках, - дівчина перебувала на острові Родос, і на Санторіні.
2. ↑ У першій редактурі новели, по-перше, школярі грали в "Правду, або Випивку". По-друге, їх не було двадцять-п'ять осіб, оскільки присутність щонайменше Олександри Тележиної ставилася під великий сумнів.
3. ↑ У першій редактурі Юля сидить одна, і принісши скетчбук, малює Мішу. Про це надалі дізнається Аліна, підглянувши в нього на перерві без присутності Горенко на місці. Вже в другій редакції, - Юля сидить з Маргаритою, і після школи малює Михайла у себе в кімнаті, і ніхто про це не дізнається
4. ↑ Михайло Шнурок з раннього віку страждає на бронхіальну астму середньої тяжкості. Він постійно носить із собою інгалятор, регулярно ним користуючись, що неодноразово вказується в новелі.
5. ↑ Про історію Сніжки та її смерть розповідає невеликий спешл "Бузкова Труна".
6. ↑ Світлана Іванівна знала про день народження Артема, і якою б суворою вона не була до системи оцінювання та навчання, - не хотіла псувати йому день. Жінка знайома з його сім'єю і взаєминами через Юлю.
7. ↑ Найімовірніше, вона мастурбувала, виходячи з першоджерела і внутрішнього діалогу.
8. ↑ За внутрішнім діалогом із першоджерела дівчина все усвідомлює, але на тлі взаємних почуттів до Михайла, - уявляє Шнурка
9. ↑ Валерій Дурдинець, - відкритий для однолітків неонацист, white-power і гомофоб. Стоїть на обліку в поліції. У класі має прізвисько "Ваніш", - на честь однойменного відбілювального засобу Vanish.
10. ↑ Єгор Подолянин, - боєць змішаних бойових мистецтв, загалом, як і Влад Денькевич. Хлопець скористався перевагою несподіванки, враховуючи, що в них одна вагова група.
11. ↑ Карім знає про стосунки Артема і Юри. І хоч хлопець мусульманин, досить консервативний, але вирішив не видавати друга, і промовчати про наявність Берковця. Загалом, як і зупинити Валеру того дня, а не через одну лише Марго.
12. ↑ Це не правда. Міша на випускному робить комплімент Юлі за бордовий колір помади.
13. ↑ Аліна від самого початку ревнувала Юлю до Михайла, хоч це і було взаємно, Горенко ніяк цього не показувала, сподіваючись лише на його щастя у стосунках. Калініченко свого ж часу бачила в Юлі пряму загрозу і можливий вплив на хлопця
14. ↑ Її, як виявилося, також відправила Юля, закинувши на перерві дві, а не одну валентинку.
15. ↑ Відправники були різні, але з однієї і тієї ж компанії. Юлі відправив Даня, і в нього справді не надто гарний почерк. Марго відправив, як виявилося, Микита. Він знав, що Василечко зможе впізнати його каліграфічний почерк, враховуючи, що хлопець єдиний шульга в класі, тому писав правою рукою.
16. ↑ Аліна від самого початку планувала провести 14 лютого з Мішею, і в її голові справді була ідея з ним переспати.
17. ↑ Саме пісня Дешёвые Драмы - Валентин Стрикало була улюбленою у виконанні Євгена для Наталії В'ячеславівни