23. januar 2022: Vindmøllen i Hallt

* Forrige sesjon: 9. januar 2021: Bondegården til Mauss

Gruppen er fremdeles midt i dramaet på Mauss-bondegården utenfor Hallt. De nedkjemper den hettekledde mannen, og kommer seg alle ut av huset i trygghet. Liket til mannen dumpes i en møkkakjeller, og gruppen legger merke til en liten fjørkledd dukke - som flytter på seg og dukker opp på nye plasser hele tiden.

De er ivrige etter å komme seg avgårde - spesielt ettersom det plutselig er begynt å mørkne på himmelen. Det er svært rart ettersom det var formiddag da man dro ut hit. Nervene stiger når veien tilbake til Hallt plutselig virker dobbelt så lang som den var da de gikk utover.

Underveis undersøker de notatblokken til Markolf Bachmaye, som de fant på den døde kroppen hans. Fra å være helt uleselig gir den plutselig mening når man ser den gjennom linsen funnet under gulvet på Mauss-bondegården. Gjennom det gule ravet ser man plutselig nå tydelige symboler, tegninger og tekst.

Teksten lyder:

> Let it come to the lands and
>
>

> remake them. Change them.
>
>

> The Master of Fortune shall be.
>
>

> From the Twists of Time it shall
>
>

> emerge, flesh unmade and
>
>

> remade, screaming pain and
>
>

> Tortured rage. Change made
>
>

> flesh, flesh made change.
>
>

Eventyrerne er usikre på hvordan de skal tolke dette, men "Master of Fortune" er et navn Semirhage kjenner til / har hørt før i sin magi-opplæring.

På veien tilbake til Hallt ser de Morrslieb sitte lavt over vindmøllen og glise mot dem. De bestemmer seg for å sjekke den ut, spesielt med tanke på at den nå er helt tydelig i Markolf sin notatblok.

Gruppen mistenker på dette tidspunkt at Hallt er preget av noen form for "time warp", eller at tid, rom og årstidene oppfører seg annerledes her. Og at noen i byen gjør dette til sin egen fordel. Dette er også noe av det prestinnen Ute Bott var inne på i sine notater.

De oppdager at vindmøllen er bygget av flere gamle oghamsteiner, slik man også har sett i byen. Men på vindmøllen er svært store deler av den gamle konstruksjonen satt sammen av de gamle, mørke steinene. Ekstra merkbart er det at seilene på vindmøllene vender seg i feil retning av vinden. På selve vindmøllen er det meste gammelt og forfallent, men døren og lås+kjetting som holder den stengt virker å være ganske nye. Med hjelp av enkel magi åpner Semirhage låsen.

Inne i det gamle møllehuset ser alt råttent, ødelagt og forlatt ut. Men våkne sjarlatanøyne oppdager en låsemekanisme og luke i gulvet. Trappene ned fører til et slags alkemy-verksted, der gulvet er dekket med runer.

Det mest spesielle i rommet er umiddelbart de mange avkappede hodene som preger bord og hyller. Fire av dem våkner til live når gruppen trer ned i rommet, og prøver å snakke gjennom sammensydde lepper.

Heltene våre åpner stingene på ett etter ett hode, og de forteller sine historier om hvordan de døde:

1. En blond kvinne forteller om at hun ble drept på vei fra Ubersreik, i Hallt for å gjøre en ny start. Hun ble lokket av prat om fertilite og vekst, men for "stakkars" Griselda ventet bare døden.
2. En mørkhåret mann uten nese forteller at han ble drept når han var på fylla, og at "han der Markolf" virket så hyggelig.
3. En mann uten ører snakker om at "den store forandringen" kommer, og at hele Hallt vil skjelve.
4. Et mannshode babler i sinne og engasjement: For Ute døde jeg, og for Ute vil "han" drepe. Den hviskende stemmen fra en ukjent bror som låner hans arm...

Til slutt begynner alle de fire hodene å nynne samtidig:

*"Hekser venter, hekser venter, den grønne månen står opp, luringens skjebne. Hud vil brenne, hoder vil rulle, den grønne månen står opp, død til alle. Hestemannen rir, død til alle. Hestemannen rir, hestemannen dreper, jademånen står opp - brenn denne møllen!"*

Denne opplevelsen får det til å gå kaldt ned ryggen på gruppen. Günther overkommes av frykt og snubler opp trappene igjen - akkurat samtidig som Johann, som holder vakt, roper at noen er på vei mot vindmøllen...

* Neste sesjon: Februar 2022: Kaos vokser frem