Атлас Середзем'я

**Атлас Середзем'я** (англ. *The Atlas of Middle-earth*) — великий атлас земель легендаріуму Джона Роналда Руела Толкіна, створений фаховою картографинею Карен Вінн Фонстад.

## Атлас Середзем'я

### **Видано**

29 травня 1981
1991 (перевидання)

### **Сторінок**

210

ISBN 0395286654 (1981 перше видання)

ISBN 0395535166 (1991 перевидання)

ISBN 0618126996 (2001 перевидання)

Атлас включає в себе мапи з таких творів як "Сильмариліон", "Володар Перснів" та "Гобіт, або Туди і Звідти".

## Загальна інформація

Мапи в атласі виглядають так, ніби це справжні ландшафти. Карен Вінн Фонстад складала їх за тими ж правилами, за якими складаються справжні атласи: для кожної області враховується історія краю, а також географічні особливості та правила масштабування.

Також в атласі можна знайти досить детальні мапи міст та навіть плани плани поверхів важливих будівель; вони дуже часто корисні для розуміння наративів, особливо у "Володарі перснів". Крім того, проілюстровано багато битв, таких як Битви за Белеріанд, Війна Останнього Союзу та Війна Персня.

Книга була опублікована в 1981 році, але в 1991 році вийшла перероблена та оновлена версія, яка врахувала інформацію з книг "Історія Середзем’я". У 2001 році видавці випустили перевидання виправленого видання 1991 року з новою обкладинкою, але з ідентичним змістом.

Окремо варто зазначити той факт, що пані Карен взяла на себе сміливість та відповідальність, щоб заповнити прогалини в легендаріумі Джона Роналда Руела Толкіна. Так, користуючись ранніми нотатками та концептами письменника, головним чином з "Книги втрачених сказань" та "Амбарканти", вона створила досить детальні мапи світу Арди, де показано Аман, розташування Белеріанду відносно Еріадора та місцезнаходження Нуменору.

## Критика та зауваження

Незважаючи на те, що Атлас створювала фахова картографиня і він, дійсно, базується на ретельних дослідженнях та був вельми схвально прийнятий критиками та толкіністами, він містить кілька помилок. Щоправда, деякі з них були виправлені в доопрацьованому виданні. Ось деякі з них:

1. Сторінка viii: Середзем’я домінує над більшою частиною північної півкулі Арди, яка в Третю Епоху вже має форму кулі, при цьому Форохель знаходиться високо в полярних регіонах, а Умбар лежить більш як на півдорозі на південь, між північним полюсом і екватором.
	* У Листі № 294 Толкін підтверджує, що Гобітів мав би бути розташований на широті реального Оксфорда, а Мінас-Тіріт в 600 милях на південь, тобто десь в районі Флоренції. За цією інформацією стає зрозуміло, що Середзем’я навряд чи було б таким великим, як воно виглядає на карті Атласу круглої Арди.
2. Сторінки 4 і 5: Море Гелькар охоплює території майбутніх Мордору, Ханду і Руну, а Море Рун і Море Нурнен показані як його залишки.
	* У книзі "Народи Середзем'я" є посилання на Море Рун, яке існувало в Першу Епоху, а також ліс на північному сході та пагорби на південному заході, що вказує на те, що воно має бути відокремленим від моря Гелькар.
3. Сторінки 38 і 39: В Атласі зображено, що західні береги Ліндону та Етір-Андуїну існували в Другу Епоху світу так, як вони існували в Третю Епоху.
	* В книзі "Народи Середзем'я" говориться про те, що під час падіння Нуменора Ліндон втратив більшість своїх земель через страшний катаклізм, в той час як східна та південна частини затоки Белфалас, навпаки, піднялися з глибин і перетворилися на сушу, через що місто Пеларґір, яке до цього стояло ледь не на узбережжі, опинилося за багато миль від нього.
4. Річка Малий Люн з’являється на багатьох мапах в атласі, однак вона ніколи не позначена назвою, оскільки її назву вперше було опубліковано в книзі "Народи Середзем'я".

### Внутрішні невідповідності

1. Сторінки 12 і 53: на сторінці 12 Дортоніон і Гімрінґ знаходяться трохи вище паралелі J, в той же час, на сторінці 53 Тол-Фуїн і, власне, Гімрінґ, показані північніше і знаходяться вище паралелі I.
2. Сторінки 38 і 41: Белеґост переміщено на 150 миль далі на південь, ніж було показано раніше, до середини південних схилів Синіх гір.
3. Сторінки 53, 76 і 80: На сторінці 53 Росґобель розташований біля кордонів Морок-лісу, на південь від Старої лісової дороги, на схід від Морії. На сторінках 76 і 80 Росґобель все ще знаходиться на краю лісу, але вже на північ від Старої Лісової Дороги. Очевидно, що слід було б використати те чи інше місце розташування, але аж ніяк не обидва.
	* У "Братстві Персня" стверджується, що в грудні ТЕ 3018 розвідники "подолали прохід біля витоків Ірисової Ріки і спустились у Дикий Край, пройшли Ірисовими Луками та невдовзі дісталися до Росґобеля — давньої Радаґастової оселі", що підтверджує: оселя Радаґаста знаходилася там, де показано на сторінці 53.
4. Сторінки 89 і 210: на стор. 89 Тарност знаходиться в межах Q-34, але "Покажчик обраних назв" на стор. 210 розмістив його на R-35.
5. Сторінки 205 і 209: Покажчик "Сірі гори" є сумішшю покликань на Сірі гори, що розташовані за координатами I-35 та Сірі гори Півдня (розташовані за координатами В/Ж-30), що викликає певну плутанину.

## Джерела

1. ↑ Дж. Р.Р. Толкін, Володар перснів, Братство персня, *Перстень вирушає на Південь*