Řád Samaritánek

*"Ať už šlo o drobná tělesná poranění, dlouhodobá zjizvení či duševní nemoci, jeptišky z Řádu Samaritánek vždy dokázaly najít způsob, jak bytosti daných problémů zbavit či je alespoň zmírnit."*

## Obecné

Řád Samaritánek je největší ženský klášter v celé Caladrii a zároveň se jedná o první čistě medickou školu. Není tedy s podivem, že se sem vydávají lidé ze sousedních ostrovů i z Říše, když je trápí fyzické či psychické problémy. Dodnes sem rodiny umisťují dívky na výchovu a na učení.

Současnou hlavou Řádu je Enera, již postarší věrná služebnice Starých Bohů a zároveň vrchní medička města Storgrove.

## Historie

Historie Řádu Samaritánek sahá až do prvních let 5. století, kdy se na ostrově Farlig začínají tvořit první osady. V té době žila na ostrově i mladá dívka Thea, která ze všeho nejvíce milovala přírodu a trávila v ní všechen volný čas. Své pravé rodiče nikdy nepoznala, zahynuli již v jejím dětství při plavbě na sousední ostrov a žila tudíž jen se svou babičkou, která byla místní ošetřovatelkou/alchymistkou. Jednoho večera řádila strašlivá bouře, to však samozřejmě nezabránilo Thee jít se podívat po okolí, do své oblíbené zátočiny poblíž osady. Když se tam dostala, všimla si, že na pláži leželo vyvržené tělo. Zvědavost jí přemohla a šla se podívat na tělo zblízka. Naskytl se jí tak pohled na mladého, pěkného muže, který však nevykazoval žádné známky života. V tom udeřil blesk do blízkého stromu, Thea se lekla, zakopla o kámen a upadla přímo na tělo. Pravděpodobně tím nárazem se uvolnilo něco v hrudi mladého muže a ten se náhle probral a lapal po dechu. Když se trochu vzpamatoval, všiml si, že vedle něho sedí s vytřeštěnýma očima právě Thea. Když se jejich pohledy setkaly, okamžitě oba pocítili nutkání poznat toho druhého víc. Thea vzala mladého, zesláblého muže k sobě do osady. Postupně mu pomáhala nabrat síly a starala se o jeho četné rány. Díky společně strávenému času zjistila, že se jmenuje Mais, a že cestoval lodí z Říše na ostrov Mork s cílem objevit a získat vzácné suroviny a nerosty. Během té společné doby mu stihla ukázat svá oblíbená místa v okolí osady a bezhlavě se do sebe zamilovali. Když se Mais po pár týdnech plně zotavil, přiznal svou lásku Thee a řekl jí, že s ní chce strávit zbytek života, tady na Farligu, ale že se musí nejdříve dostat zpět do Říše a vyřídit nějaké záležitosti. Při odjezdu Mais slíbil, že se vrátí, protože zde nechává své srdce, které nyní patřilo Thee. A tak Mais odjel. A Thea už ho nikdy neviděla. Každý den však nepřestala doufat, že se Mais vrátí. A tak se už nikdy do nikoho jiného nezamilovala. Po pár letech od rozloučení s Maisem umírá Theina babička, a Thea se tak stává novou místní ošetřovatelkou. Netrvá dlouho a dostane se k ní do péče sirotek - holčička. A Thea ji učí všem svým znalostem, které v průběhu let nabrala. Vzhledem k probíhajícím nájezdům a nesvárům mezi Říší a Severem se k Thee dostávají další sirotci, holčičky. Chlapce si totiž nechávají místní domobrany pro sebe, aby z nich udělali vojáky. A tak Thea s pomocí místních zakládá nedaleko své osady (nyní známé jako Storgrove) klášter/medickou školu pro dívky. O dívky se Thea stará jako o své vlastní děti, a proto není s podivem, že většina z nich zůstává v klášteře i po dovršení dospělosti, aby jako jeptišky zasvětily svůj život pomoci druhým. Thea umírá v kolem roku 560 (v té době nezvykle vysokém věku) a předává vedení nad řádem své první svěřenkyni. Od té doby Řád nabírá stále další a další dívky a jeho sídlo se v průběhu let značně zvětšuje.

## Filozofie

Řád Samaritánek je ryze ženského charakteru, a pokud se dívky po dovršení dospělosti rozhodnou zde zůstat, musí slíbit, že uchovají svou duši i tělo čisté pro vyšší potřeby, jako to udělala zakladatelka Thea, proto se jim často říká jeptišky. Tyto ženy, které se rozhodnou zůstat, hlásí víru ve Staré Božstvo, a to především k Myrně - bohyni života a spravedlnosti, a bohyni Wyrassil - bohyni země, přírody a obnovy. Vzhledem k tomu, že se jedná o školu, tak po celá léta od samotného vzniku schraňují jeptišky knihy, mapy a svitky z celého širého okolí. Díky tomu dokázal řád vybudovat největší naučnou knihovnu na celém Severu. Její obsah je však dostupný pouze jeptiškám.

Klášter disponuje i svou vlastní zahradou, kde jeptišky pěstují běžné i velmi vzácné bylinky potřebné pro léčení. Díky pěstebním schopnostem funguje řád jako samostatná jednotka, která si nechává dovézt pouze věci, které sami neseženou.

Léčebná část kláštera je přísně oddělena od vzdělávací části kvůli možným konfliktům. Jelikož jeptišky slibují před samotným vstupem do Řádu panenskou čistotu, tak raněné vojáky a další pacienty ošetřují pouze již zasvěcené členky, nikdy ne mladé dívky v učení, které by se mohly nechat snadno svést svými city z cesty. Jedinou výjimku tvořila chráněnkyně samotné současné hlavy kláštera, Denain, která si vždy postavila svou hlavu a jeptišky věděly, že by je v tomto stejně neposlechla.