Gibberlingové aneb Divousové

## Vlastnosti

Gibberlingové jsou malí noční humanoidi, kteří obývají mnohé oblasti Faerunu. Jejich druh pochází z Dalekého světa, místa šílenosti, Pandemonia, nacházejícího se za známými rovinami světů.

# Vzezření

První dojem z gibberlingů je vlnící se masa srsti a masa. Pandemonium, jedna z rovin světů, je ve skutečnosti hmota vybledlých zhrbených humanoidů se špičatýma ušima, černými hřívami a šklebícími se obličeji. Jejich oči jsou černé s odleském šílenosti.

# Jejich lokalita a společnost

Je velmi těžké si představit socialní strukturu gibberlingů. Nený zde prostor pro žádný smysl, organizaci ani individualitu. Ačkoliv mají alespoň primitivní smysl pro komunikaci mezi sebou, tak nemají žádný rozeznatelný jazyk. Jedinou nadějí na přežití, pokud narazíte na tlupu gibberlingů, je využít jejich strachu z ostrého světla. Gibberlingové často obývají husté lesy a podzemní průchody vyhýbajíce se tak ostrému světlu jakéhokoliv zdroje. Také se dosti bojí ohně. Pokud na ně narazíte přes den, gibberlingové se probudí, ale ve většině případů se krčí ve strachu z ostrého světla, které je obklopuje.

## Způsob boje

Gibberlingové útočí ve velkém počtu vydávajíce ze sebe zvuky strašidelného vytí, cvakání, skříkání a pomateného povídání. Tento pokřikující dav je zcela neorganizovaný a pohybující se v náhodném směru. Často nosí krátké meče různých variant v jejich nepřiměřeně dlouhých rukách bez jakýchkoli tetování či okras. Jsou také otravní a tupí. Kde se dostavají ke svým mečům je neznámo, přičemž by bylo logičtější, kdyby u sebe nosili tupé nástroje vyrobené z kostí.

Tato horda, která je neustále v pohybu, se zpomalí jen na tak dlouho, aby zabila cokoliv na co narazí a pak zase pokračuje v jejich neutuchající krvežíznivosti. Vždy bojují až do samé smrti. Veškeré jídlo, které se jim dostane do cesty pozřou včetně padlých ze svých řad a pokud narazí na nějakou neopevněnou budovu nebo objekt, obecně ji vždy vyrabují.

# Ekologie

Pokusy najít doupata gibberlingů vedla vždy nevyhnutelně k podzemním průchodům, kde se jejich stopa nakonec ztratila v nejhlubších kamenných prohlubních a výklencích jeskyní. Můžou být lehce vystopovatelní, jelikož za sebou zanechávají stopu chaosu a ničení a dají se lehce odhalit jelikož leží klidně jen kousek pod povrchem. Gibberlingové se pohybují na povrchu a stále se zahrabávají pod zem, aby se schovali během dne a to je právě ta doba, kdy jsou nejzranitelnější. Podzemní gibberlingové se zahrabají do země nebo si jen tak lehnou na zem a schoulí se do klubíčka, pokud nastane doba odpočinku. Probouzí se okamžitě a to celá skupina naráz vřeštíce, povykujíce a brebentějíce tím nejděsivějším způsobem.

Gibberlingové potřebují nesmírné množství jídla na podporu jejich mánické noční existence, proto ohlodají na kost všechny a všechno, co se jim dostane do cesty. Jejich kožich je obvykle plný vší a jiných škůdců, kteří se do něj dostanou v průběhu spánku, kdy jsou zahrabáni v zemi a to pak způsobuje, že je jejich kůže odporná a bezcenná. Gibberlingové s sebou nenosí žádné poklady nebo jinak užitečné předměty. Ve zkratce, gibberlingové neslouží žádnému účelu a ani žádnému známému pánovi, ale dokážou v noci zajistit náhodnou smrt.