Epizoda V: Panny orleánské všechno zachrání

**Zasazení historické a časové**

Aurelianum je město v římské provincii Galie. S římskou říší už to ale není tak slavné jak to bývalo, je rozdělena na západní a východní a neustále ji válcují nějací barbaři, navíc se prý z východu blíží děsiví Hunové. Křesťanství je oficiálním náboženstvím říše a v Aurelianu má sídlo biskup Marcellus. Vizigóti na jihu, vedeni Theodoricem, jsou již pokřtěni a spojenci Římanů, zato Frankové na severu se teprve na to chystají. V samotném Aurelianu sídlí i nějací židovští obchodníci jako Izmael a říká se, že po vesnicích občas bydlí i lidé, kteří holdují starým tradicím. Ostatně, kdysi tu sídlil galský kmen Karnutů, na jehož území se scházeli druidi.

Nedaleko Aureliana ovšem leží i Miciacum, kde sídlí ten nejzajímavější národ v okolí - Alani. Je to íranický kmen z východu, který kdysi uprchl před Huny (byť někteří tam snad zůstali a spojili se), zatímco ostatní se později rozdělili při překročení Rýna na dvě části. Jsou o něco vyšší a štíhlejší než místní obyvatelstvo a mají řadu vlastních tradic, navíc nejsou pořádně ještě pokřtěni. Na krku nosí zvláštní přívěsky ve tvaru trojlístků a čtyřlístků. Vládne jim Goar a pocházejí z něj i tři dítka, Fardin, jeho sestra Mahsa a Morad, která jednou poslouchají Manele vyprávět příběh o dávném alanském hrdinovi Batrazovi, kterému patřil jejich posvátný meč, vystavený na čestném místě ve vesnici v kameni. K tomu měl Batraz ještě orla, který je symbolem královské moci a hrdinů, a smrtelným nepřítelem hadů, kteří jsou nepřáteli všech Alanů.

Nezbedná dítka následně při výpravě do lesa ztratí Mahsu a o něco později je do vesnice přivedeno malé, zdivočelé děvčátko a prohlášeno za Mahsu, byť je evidentně o dost mladší. Je to divné, ale všichni se s tím nakonec smíří. Nic jiného nezbývá.

**Tragická ztráta aneb dvě Mahsy**

O dvanáct let později jsou z dětí dospělí a šíří se zvěsti, že Hunové se opět blíží. Král Goar se nevrací z výpravy a na jeho místě vládne jeho mladý zástupce Sangiban, který je jejich přítelem z dětství. Brzy ho začnou podezírat z toho, že je zrádce a zařídil Goarovo zmizení, a že se tajně paktuje s Huny... a vůbec ze všeho možného. Jen ono dítko co vyrostlo v druhou Mahsu a je nyní Sangibanovou snoubenkou, ho brání. Situaci vzápětí komplikuje příchod mladé křesťanské dívky z Aureliana, která má od kněze Felixe za úkol Alany konvertovat, a která tvrdí, že je skutečnou Mahsou - a kdysi ji před lety někdo z vesnice vyhnal. Fardinova a Mahsina matka je nedlouho poté, co se o tom doslechne, nalezená mrtvá.

Skupinka Alanů se tak snaží pátrat po tom, co se tu děje. Staví se kostel, pod dohledem Teama, ale místní starousedlící nejsou nadšení z kácení starého posvátného stromu, na jehož místě má kostel stát. Zejména jedna bylinkářka, která pochází z Karnutů, a všichni mají pocit, že už se s ní setkali. Alanský posvátný meč je původem z jeruzalémského chrámu, alespoň podle místních židů. Mladší Mahsa je zdá se hodně zvláštní, často mizí do lesa a evidentně ji poslouchají vlci. Padají řeči o ďáblovi, ale když je dívka jednoho dne nalezena zcela mimo v zakrvácených šatech mezi roztrhanými těly řemeslníků, kteří měli stavět kostel, ujímá se toho sám biskup Marcellus. Dívka je evidentně vyvolená Bohem, který ji ušetřil.

**Vize svaté Ursuly**

Situaci ve městě pak zpestřuje i příchod další křesťanské vesničanky, Ursuly, která prý ve snech mluví s anděly a ti jí radí, jak uchránit město před Huny. Doprovází jí její kamarádka Cordula. Brzy se s Alany seznámí a ti Ursulu vezmou na návštěvu k jejich mudrci Kavemu, který sídlí na staré nekropoli a potřebuje pomoc si vzpomenout. Účastní se jeho vize a zdá se jim o děsivém muži, který Huny vede a obklopují ho krkavci. Je to snad Kaveho dávný nepřítel. V další vizi pak pátrají po totožnosti oné záhadné bylinkářky, co se do všeho plete a údajně je proklela. Vidí ji jako mladou ženu, která rodí osamocená dítě. Dítě pak zůstává v jeskyni s vlky a loví s nimi. Mladší Mahsa mluví o tom, co si pamatuje z dětství - jeskyni a ženu, která na ní mluvila galsky.

Druhý den ráno je mladší Mahsa spolu se Sangibanem pokřtěná, ve snaze naklonit místní křesťanské autority Alanům, kteří jsou coby pohani dost podezíraní. Navíc je přejmenovaná na Marii, díky první Mahse, která se s tou cizáckou, divnou holkou už nechce dělit o všechno, co jí ukradla, včetně jména. Pak se všichni vydávají do té jeskyně z vize a zjišťují, že je tam i dávné pohřebiště Karnutů, které kdysi Římané zmasakrovali. A také tam nacházejí zmučeného, umírajícího krále Goara, který evidentně padl do rukou pomstychtivé bylinkářce a který přiznává, že Maria je jeho a bylinkářčina dcera, kterou chtěl dostat do kmene, a tak ji nechal vyměnit za Mahsu.

Netrvá to dlouho a Hunové útočí. Morad padne při snaze zachránit Marii a Ursulu, na které předvoj Hunů narazí. Sangiban a ostatní Alanové jsou postaveni do první linie, protože navzdory veškerým snahám jim místní Římané vedeni Aetiem moc nevěří. Ursula přesně dle svých snů shromažďuje čisté panny, ale moc netuší, jak přesně mají ty Huny zastavit. Zuří lítá bitva, ale pak se stane zázrak - přijíždí Leo, arcibiskup římský alias papež, přivolaný zvěstmi o Ursule, a zjednává dočasné příměří. Vše začíná vyhlížet nadějně. Koná se svatba Marie a Sangibana, který je korunován novým alanským králem.

Pak se ale z porady mezi papežem a vůdcem Hunů, Attilou, vrací Fardin, který měl okamžik zvěčnit. Evidentně je z toho, co viděl, totálně šílený. Vzápětí nato jsou Alani i Ursula se svými dívkami vyhnáni za hradby Aureliana. Podle Sangibana jsou cenou za mír. Vzápětí se objevuje zuřivý Attila, muž z jejich vize, a hledá svého dávného nepřítele Kaveho. Sangiban se s ním snaží smlouvat, a zkouší mu nabídnout posvátný alanský meč, který do teď ubránili. Attila se mu ale jen vysměje a mečem ho probodne. Jeho muži se vrhají na Ursulu a její dívky, je to jejich kořist.

Alanům se podaří ještě utéci do lesa a k jeskyni, za kterou se skrývá skrytá galská vesnice. Nečeká je ale vřelé přivítání. Vesničané je nacpou do proutěné konstrukce, kterou následně zapálí. A byť se jim nakonec podaří prorvat se ven, vítězství je to krátkodobé.

Na nebi krkavci trhají orla a krajem se nese vlčí vytí.