recursal/Fanatic-Fandom huggingface dataset:
Саша Пауновић

**Саша Пауновић** (рођен 24. децембар 1970, Параћин) је параћински политичар који је служио као председник општине Параћин од 2004. до 2020. године и председник Извршног одбора Скупштине општине Параћин од 2000. до 2004. године.

## 1. функција

### Функција

Председник општине Параћин (26.4.2004- 8.9.2020.)

## 2. функција

### Функција

Председник Извршног одбора Скупштине општине Параћин (16.10.2000-26.4.2004.)

### Наследник

Војкан Ристић

Основну и средњу школу је завршио у Параћину. Дипломирао је на Електронском факултету у Нишу 1995. године. Војни рок је одслужио у Крагујевцу 1996/97. године. Током периода од 1997. до 2000. године радио је у пројектном бироу „ПроАрт“ као пројектант електроинсталација и као сарадник више различитих предузећа у пословима у вези са цртањем и пројектовањем уз помоћ рачунара. Од 2000. године је председник извршног одбора Општине Параћин, а од 2004. године председник општине и још увек је био на тој дужности. Децембра 2009. године изабран је за председника Сталне конференције градова и општина (СКГО). Поново је на последњој дужности изабраног децембра 2011. године, а на овој функцији био је децембар 2013. године. Тренутно је члан предсједништва СКГО у име Општине Параћин. За свој рад добио је 2009. године награду НАЛЕД-а Реформатор године, а 2013. годину и признање "Одговорно" Центра за истраживање, транспарентност и одговорност - ЦРТА за промоцију одговорности за јавно изговорену реч и транспарентну радничку општинску управу. Члан је Демократске странке од јуна 1992. године. Више пута је био члан градског одбора, обављао дужност председавајућег окружног одбора, био члан Извршног одбора Демократске странке, од 2002. године председник општинског одбора Демократске странке у Параћину у више мандата. На изборној скупштини Демократске странке Параћин у новембру 2013. године поново је изабран за председника. У децембру 2010. године изабран је члан члана Председништва Демократске странке и дужност је обављала до 2012. године. Сада је председник ресорног одбора Демократске странке за локалну самоуправу и државну управу. Ожењен је Александром и има сина Алексу и ћерку Лену. Члан је Политичког савета Демократске странке од новембра 2016. године. За потпредседника Демократске странке изабран је на избору Скупштине ДС 2. јуна 2018. године.

## Галерија

Пауновић и тадашњи градоначелник Параћина Предраг ТомковићПауновић говори на једном од протесних скупова 2000.годинеСаша Пауновић на својој инаугурацији градоначелника Параћина 2004.годинеСаша Пауновић у кабинету општине Параћин са компјутеромПауновић држи говор испред видео бим светлаСаша Пауновић Медија ЦентруСаша Пауновић слуша неко питањеПауновић предаје дужност градоначелника Параћина Милићевићу
Дејан Јовановић

**Дејан Јовановић** (рођен Параћин,1976.) је политичар и бивши заменик градоначелника Параћина

## Биографија

Рођен је 1976. године у Параћину.

Дипломирао је 2000. године на Економском факултету у Београду.

Од 2001. до 2004. радио је у фирмама ‘ГА’ у Београду и ‘Раваница’ у Ћуприји, а затим постао је директор филијала Ексим, ХВБ и Уникредит банака у Параћину. У исто време (до 2007) био је и заменик председника Општине Параћин. У периоду од 2005. до 2007. био је председник УО АД Галеника.

Био је члан Главног одбора странке Г17 ПЛУС.

Јуна 2007. именован је за директора Републичке агенције за развој малих и средњих предузећа и предузетништва, а 2008. за државног секретара у Министарству економије и регионалног развоја. Обављање функције државног секретара, Јовановић престаје да обавља 2010. године. Док функцију директора Републичке агенције за развој малих и средњих предузећа престаје да обавља јула 2008. године.

Марта 2010. постављен је на место директора Националне службе за запошљавање, а са те дужности разрешен је у мају 2013. године.
Љубомир Огњановић

**Љубомир Огњановић** (Поточац, 23. август 1923- 2005) је био председник СО Параћин од 1969. до 1974.године.

## Биографија

Рођен је 1923.године у Краљевини Југославији. Студирао је на економском факултету. Био је члан Савеза комуниста Југославије од 1946.године. Био је председник СО Параћин од 1969. до 1974.године. 1970их година је био активно друштвено-политички радник. Био је члан Међуопштинске конференције СК. Кандидовао се за председника СО Параћин 1974.године, изгубио је на изборима. Био је делегат друштвено-политичког већа Општина Скупштине СР Србије од 1974. до 1988.године. Преминуо је 2005. године.

## Галерија

Љубомир Огњановић држи говор, отприлике 1969.године.Љубомир Огњановић подноси образложење статуа општине Параћин, 5.марта 1974.године.Љубомир Огњановић седи за столом, 1976.године.
Јулијус Минх

**Јулијус Минх** ( 1873,Ртањ,Књежевина Србија – 1931,Ртањ,Књежевина Србија ) је био и индустријалац и председник општине Параћин 1918. године.

## Јулијус и његова породица (биографија)

Рођен је 1873.године на планини Ртањ код Бољевца. Син је индустријалца Самуила Минха. После ослобођења Србије, 1918. године, Јулијус се са својом породицом враћа у Србију, односно на Ртањ. Рудник бива оспособљен за рад и тиме почиње интензиван развој све до почетка Другог светског рата. Камени угаљ био је првокласан. Упоредо са експлоатацијом радила су се истраживања нових лежишта угља. У то време истражни радови су показали, да резерве угља на Ртњу осигуравају експлоатацију у наредних 20 година. У руднику је 1923. године било запосле но 550 радника и 15 чиновника и надзорника.Јулиус Минх и његова жена Грета су се после ослобођења Србије, 1918. године, вратили на Ртањ. Није им било лако. Све што су стварали годинама, било је уништено. Међутим, уз огроман рад и труд, рудник је повратио стари сјај. Камени угаљ је био одличног квалитета и власници су били задовољни. Рађена су и нова истраживања лежишта угља.

Када се разболео, Самуило Минх је отишао на лечење у Беч, где 1919. године умире у једном санаторијуму. Јулиус, као најстарији Самуилов син, преузима управљање рудником. Помажу му у томе браћа Адолф и Александар.Међутим убрзо стижу године кризе и 1931. године Јулиус Минх у свом стану у Београду извршава самоубиство због немогућности испуњења обећања датог радницима мада под никада разјашњеним околностима. Рудник су преузели његова супруга Грета и његова два брата Александар и Адолф. Супруга Грета је у знак сећања на Јулиуса подигла спомен капелу на врху Ртња.

## Галерија

### Портрети

Јулијус Минх, крајем 19. или почетком 20.века.Јулијус са својом браћом Александрем и Адолфом у рудникуЈулијус Минх прекрстио руке око 1925.годинеЈулијус Минх око 1930.године
Ђорђе Трајковић

**Ђорђе Трајковић** (20.век - ?) је био председник народноослободилачког одбора Параћин од 1953. до 1955.године.

## Биографија

Рођен је у Параћину, 20.века у породици која није могла много да му пружи, али му је васпитавајући га указала које су највеће вредности и квалитети човека. Од ослобођења се активно укључује у рад са омладином и захваљујући систематичности показује доста успеха у томе. Из редова Прве артиљеријске моторизоване бригаде I Армије у Нишу као савршен ђак бива крајем 1945.године демобилисан, Скојевац, проверених квалитета несређеним школским материјалним приликама, запошљава се у СФС, а затим (скоро збуњује број дужности и радних места). креће по задатку или преме афинитетима на ја много одговорне дужности. За протекли период Ђорђе Трајковић је обављао многе плаћене волонтерске функције у СК, у СО, у ССРН. Био је члан многих општинских, среских, регионалних и републичких форума. Као дипломиран економиста, поред друштвено-политичког рада, дао је и велики допринос у струци. Од заменика филијале СДК — Крагујевац до генералног директора Фабрике цемента „Нови Поповац", прешао је пут стручњака која је био изложен многим проблемима, проверавањима и искушењима. Као привредник, руководилац, самоуправљач и човек највише је допринео радећи у Фабрици цемента од јуна 1967. године зоне до око 1975.године. Инвестициони захвати. развој фабрике, решавање бројних питања и правилно усмеравање будућег развоја овог предузећа у општини Параћин, донеле су му најласканије епитете и бројна, признања ван ове средине његово именовање за помоћника републичког секретара и привреду СР Србије иде прилог већ формираних мишљења о њему.

## Галерија

Ђорђе Трајковић држи говор, отприлике између 1952. и 1956.године.Ђорђе Трајковић, фотографија у новинама *14 дана*, 1975.године.
Драган Митић

**Драган Митић** (рођен 9.септембар 1963,Параћин,СФРЈ) је бивши председник СО Параћина.

## Биографија

Рођен је у Параћину 1963..године.Дипломирао је на Економском факултету Универзитета у Нишу.Био је члан Српског покрета обнове до 2010.године.Члан је покрета Сви за Параћин од 2010.године.Функцију председника Скупштине Општине Параћин је обављао од 2008. до 2020.године.Био је шеф одборничке групе Сви за Параћин од 2016. до 2020.године,док је председник покрета Томислав Шалетић био заменик председника општине Параћин.
Јозеф Паулус

**Јозеф Паулус** (Немачка, 19/20.век-?) је био радник фабрике штофова и председник општине Параћин од 1941. до 1944.године.

## Биографија

Рођен је у 19. или 20.веку, у Немачкој. Преселио се у Параћин око 1930/35.године и постао фолксдојчер. У Параћину је имао малу ткачку радионицу. 1941.године је наводно потказао Светолика Дагачевца, исте године је постао окупациони председник општине Параћин. Престао је са градоначелништвом 1944.године, наследио га је Јосиф Миленковић.
La Plaine de Nos Ancêtres

La Plaine de Nos Ancêtres est considéré comme un lieu sacré par tous les animaux.

## Description

La Plaine de Nos Ancêtres est une vaste clairière bordée de rochers. En son centre se dresse un gigantesque acacia feuillu. Les roches laissent une petite ouverture juste assez large pour un éléphant.

## Utilité

Les éléphants se rendent à la Plaine de Nos Ancêtres pour y déposer les dépouilles de leurs camarades décédés. Cette clairière regorge de très anciens os. Les "voyants", c'est-à dire les éléphants qui ont des visions en touchant quelque chose, viennent pour éclaircir le passé de leurs anciens camarades.

## Agencement

Les cadavres des Mères et Pères Vénérables éléphants sont rassemblés autour de l'arbre central. Ensuite, chaque dépouille est déposée en cercle, la tête orientée vers l'acacia. Entre chaque corps, un petit sentier de sable garantit l'accès à chaque éléphant.
Милун Поповић

**Милун Поповић** (19/20.век - 20/21. век) је био књиговођа Задруге, директор банке и врхунски финансијски стручњак који је служио као председник општине Параћин 1922. године и од 1930. до 1933. године.

## Биографија

Рођен је у 19 или 20. веку, вероватно у Параћину.

На општинским изборима у Параћину 1922. године, од две најјаче странке (радикалне и демократске), победила је радикална. Њен кандидат је био Милун Поповић. Као председник општине хтео је, где је то било могуће, да подигне и паркове по Параћину. У том циљу је у задружну кафану сазвао скупштину грађана ради оснивања Друштва за улепшавање Параћина. Он је, као Параћинац, за свој завичај све саднице за паркове послао бесплатно. Ту је подигао са неким људима четири мостића солидне бетонске грађе, такође са бесплатно примљеним цементом од фабрике цемента из Поповца код Параћина.

Преминуо је у 20. или 21. веку, вероватно у Параћину.
Loyal

Loyal est un lion solitaire faisant autrefois partie de la tribu de Vaillant . Il se montre très protecteur envers Grand Cœur et il l'aide souvent. Loyal meurt dans un combat contre Titan lors de la bataille contre Piment Feuille de Cime qui se fait passer pour un Père Vénérable. Loyal est le père de Grand Cœur .

## Caractère

Protecteur, loyal, gentil, attentionné, aimant, déçu...

## Histoire

Loyal est un lion solitaire ayant autrefois appartenu à la tribu de Vaillant. Loyal fait la connaissance de Grand Cœur dans Nouvelle Alliance. Il lui dit qu'il était autrefois l'un des meilleurs amis de son père, Vaillant et qu'il cherchait le lionceau depuis très longtemps. Les deux deviennent vite amis car Loyal a invité Grand Cœur à s'installer avec lui dans son antre. Grand Cœur lui demande alors de "lui apprendre à être un vrai lion". Il participe à la discussion entre les Guépards et Grand Cœur pour que ce dernier récupère Tyran (le fils de Titan). Loyal sauve la vie de Grand Cœur lorsque celui ci se fait attaqué par les Guépards.

Dans Le Code d'honneur on apprend que Foudre la mère de Grand Cœur le connait, sur son lit de mort la lionne supplie son fils de ne plus revoir Loyal car il est "un transgresseur de Code". Grand Cœur le lui promet. Par la suite Grand Cœur se fâche avec Loyal.

Dans Par le sang, Loyal va voir Céleste pour lui demander de l'aider à convaincre Grand Cœur que Piment est un faux Père Vénérable. Celle-ci accepte, ils vont le voir. Grand Cœur ne veux rien entendre et griffe Loyal au museau mais Loyal se contente de le regarder tristement et de reculer. Ensuite lors de la bataille contre Piment Feuille de cime (le faux Père Vénérable), Grand Cœur se bat contre Titan mais celui ci est beaucoup trop fort pour lui alors Loyal lui sauve un fois de plus la vie mais au prix de la sienne car il meurent sous les griffes de Titan. Lorsque Bravoure apprend la mort de Loyal à Grand Cœur, elle lui précise bien qu'il est mort en héro en ayant déjà bien amocher Titan. Lorsque Céleste touche le corp sans vie de Loyal, elle a une vision où elle apprend que Loyal est le père biologique de Grand Cœur.
Градоначелници Параћина са градоначелницима Параћина

## Ђорђе Трајковић

Ђорђе Трајковић са Милутином Милошевићем на свечаној седници СО Параћин 1976.године.
## Милутин Милошевић

Милутин Милошевић са Ђорђетом Трајковићем на свечаној седници СО Параћин 1976.године.
## Слободан Миливојевић

Слободан Миливојевић са Топлицом Недељковићем седи у скупштини општине Параћин 1974/75.године.Слободан Миливојевић са Миомиром Миловановићем Калетом на републичкој изложби у Српској Фабрици Стакла 1992.године.Слободан Миливојевић са Предрагом Томковићем на свечаној седници СО Параћин 2013.године.Слободан Миливојевић са Сашом Пауновићем на свечаној седници СО Параћин 2013.године.
## Топлица Недељковић

Топлица Недељковић са Слободаном Миливојевићем у скупштини општине Параћин 1974/75.године.
## Миомир Миловановић Кале

Миомир Миловановић Кале са Слободаном Миливојевићем на републичкој изложби у Српској Фабрици Стакла 1992.године.Миомир Миловановић кале пролази иза Предрага Томковића на конститутивној седници СО Параћин поводом краја режима Слободана Милошевића.Миомир Миловановић Кале присуствује говору Саше Пауновића на конститутивној седници СО Параћин поводом краја режима Слободана Милошевића.
## Предраг Томковић

Предраг Томковић са Слободаном Миливојевићем на свечаној седници СО Параћин 2013.године.Миомир Миловановић кале пролази иза Предрага Томковића на конститутивној седници СО Параћин поводом краја режима Слободана Милошевића.Предраг Томковић са Сашом Пауновићем шета на петооктобарским променама 2000.године.
## Саша Пауновић

Саша Пауновић са Слободаном Миливојевићем (који седи у публици десно) на свечаној седници СО Параћин 2013.године.Миомир Миловановић Кале присуствује говору Саше Пауновића на конститутивној седници СО Параћин поводом краја режима Слободана Милошевића.Саша Пауновић са Предрагом Томковићем шета на петоктобарским променама 2000.године.Саша Пауновић са Владимиром Милићевићем прича у канцеларији скупштине општине Параћин.
## Владимир Милићевић

Владимир Милићевић са Сашом Пауновићем у канцеларији скупштине општине Параћин.
Gracieuse

Gracieuse est une jeune lionne femelle faisant partie de la Tribu de Grand Coeur et par la suite la Tribu de Colosse. Comme son nom l'indique, elle un belle physiquement malgré des cicatrices sur son visage causé par **Titan** dans le quatrième tome.

Elle est amoureuse de **Grand Coeur.**

Supposition: elle deviendra peut-être la compagne de **Grand Coeur.**
Résumé ( traduit par @Pikanyan M et par Google traduction)

Un nouveau cycle 3 palpitant dans la série à succès Bravelands d'Erin Hunter ! Situé dans les hautes terres africaines et raconté du point de vue de trois animaux différents, c'est une aventure parfaite pour les fans dévoués et les lecteurs nouveaux dans le monde de Bravelands. Echo, un buffle d'eau, est choisi par le Grand Esprit pour diriger après un horrible accident, mais ne peut imposer le respect à aucun de ses troupeaux. Stride ( Foulée en traduisant littéralement ) le guépard cache des secrets à sa coalition qui pourraient le faire tuer pour déloyauté. Et Tailgrabber, une jeune hyène, cherche désespérément à trouver la paix entre son clan et les lions de Noblepride, même si cela marque une trahison de l'allégeance de longue date des hyènes au Grand Dévoreur.

Alors que les structures qui guidaient autrefois leur vie commencent à s'effondrer, chacun de ces trois alliés improbables pourra-t-il résister à la tempête à venir ? Pleine d'aventures épiques et d'intrigues palpitantes, cette aventure ravira les lecteurs qui aiment les séries Animal Tatoo et les Royaumes de Feu, ainsi que la légion de fans dévoués qui ont fait d'Erin Hunter un phénomène à succès.
Слободан Миливојевић

Слободан Миливојевић (Параћин, 25/26. септембар 1931. - Београд, 9. октобар 2023.) је бивши српски политичар и бивши председник Скупштине Општине Параћин.

## Биографија

Рођен је 1931.године у Параћину. Дипломирао је на ветеринарском факултету. Био је директор ООУР-а „Агроекс-порт" Параћин. некада је био посланик Привредног већа Скупштине Србије,некада је био активни друштвено-политички радник, члан СКЈ-а од 1948. године. Председник ловачког удружења Параћин је био у 20.веку. Био је председник СО Параћин од 1974. до 1982.године.

## Галерија

Миливојевић на свечаној седници дана општине Параћин 2009.годинеСлободан Миливојевић са фотографом Миливојем Миленцетом Илићем 2014.годинеСлободан Миливојевић (у средини), некадашњи председник општине Параћин (1974 - 1982) и Небојша Бока Обрадовић, први директор Хале спортова (1977) 2017.годинеМиливојевић присуствује свечаношћу поводом 40 година од изградење Хале спортова Параћина 2017.годинеМиливојевић са Томковићем на свечаној седници општине Параћин 2013.године
Директор Позоришта Параћин ''Параћин''

Марко Шћепановић
(СНС)
 Странка
 Седиште
 Основано
 Први
службеник
назив
 Веб-сајт

## Списак управника Позоришта Параћин

Пре директора позоришта Параћин, овом установом су управљали управници позоришта Параћин.

(рођен у 20. веку)
(рођен 1956)

## Списак директора Позоришта ''Параћин'' Параћин

(рођен 1956)
(рођена у 20. веку)
(рођен у 20. веку)
Здрава Прича (2019/20-2021)
Српска напредна странка (2021-)
Булдожер Револуција у Параћину

Место:
 Акција
грађанска непослушност,
грађански отпор, барикаде, оштећење имовине,
 Повод
Цензура медија
Међународне санкције
Ратови у Југославији
Аутократска владавина
Политичка корупција
Политичко насиље
Полицијска бруталност
 Исход
* Пад Миомира Миловановића Калета и чело Скупштине Општине
* Предраг Томковић је 16. октобра постао Председник Скупштине Општине Параћин
 **Демократска странка - Параћин*** **Подршка:**
* Демократска опозиција Србије
* Социјалистичка партија Србије Параћин
* **Подршка:**
* Социјалистичка партија Србије (на државном нивоу)
* Савезна Република Југославија
 Предраг Томковић
Саша Пауновић
Слободан Радовановић Папа
Љубиша Јовановић
Александар Милојковић Цане
 Непознат број жртва и губитка
Драгиша Ђокић

**Драгиша Ђокић** (19/20.век - 20/21.век) је био председник Скупштине општине Параћин од 1967. до 1969.године.

## Биографија

Рођен је 19. или 20. века, вероватно у Параћину. Био је на бројним функцијама као што су: председник Радничког савета Српске фабрике стакла од 1950. до 1951. године, председник Скупштине општине Параћин од 1967. до 1969. године, секретар Општинског комитета Савеза Комуниста Југославије седамдесетих година (вероватно је био и 1969. године) 20. века, директор Електропривреде Србије у Параћину седамдесетих година 20. века.

Године 1979. године је преминуо.
Витомир Иванишевић

**Витомир Иванишевић** (Кочани, 1.децембар 1932. - 1999) је био председник СО Параћин и директор Српске фабрике стакла.

## Биографија

Рођен је 1. децембра 1932. године у Кочанима. Дипломирани је инжињер. Био је директор Српске фабрике стакла шездесетих и седамдесетих година 20. века, некада је био члан Кошаркашког клуба ''Борац''. Био је председник Скупштине општине Параћин од 1986. до 1989. године.

Године 1999. је преминуо.

## Галерија

### 1983.

Витомир Иванишевић (стоји на траву, пети с лева) са својом породицом, 1983.године.
### 1986.

Витомир Иванишевић (3. с лева) са добитницима Октобарских признања на тадашњи Дан општине Параћин, 13. октобра 1986.Витомир Иванишевић држи говор на петој заједничкој седници свих већа СО Параћин, 7. октобра 1986.Витомир Иванишевић додељује Октобарско признање Властимиру Милутиновићу, 13. октобра 1986.
### 1987.

Витомир Иванишевић (3. с десна) на Комеморативном скупу, између 1. септембра и 17. септембра 1987. године.Витомир Иванишевић са председницима братских градова Општине Параћин: председником Крапине и председником Мурске Суботе, на тадашњи дан Општине Параћин, 13. октобра 2023. године.Витомир Иванишевић на Заједничкој седници свих већа СО и Скупштине СИЗ Образовања и културе, између 27. октобра и 12. новембра 1987. године.
### Непознати датум

Витомир Иванишевић са својом супругом.Витомир Иванишевић, фотографија у општини, отприлике између 1985. и 1989.године.Витомир Иванишевић плеше са својом ћерком Јеленом Иванишевић Ристић, отприлике 1980их или 1990их.
Југослав Лукић

**Југослав Лукић** (рођен Параћин,28.фебруар 1967.) је политичар,ловац и бивши заменик градоначелника Параћина.

## Биографија

Рођен је 1967.године у Параћину.Студирао је на незнаном факултету.1990.године се учланио у Социјалистичку партију Србије и наравно постао политичар.За заменика градоначелника Параћина изабран је 2013.године тајним гласањем у СО Параћин после оставке Радомира Милутиновића.Данас је политичар из СПС-а и ловац.
Хаџи-Дина Микић

**Хаџи-Дина Микић** (1852-1936) је био председник општине Параћин 1898. године.

## Биографија

Рођен је 1852. године, вероватно у Општини Параћин. 1898. године је био председник општине Параћин и основао је цркву Свете Тројице у Параћину исте те године као њен ктитор. Преминуо је 1936. године, вероватно у Параћину.

## Галерија

Хаџи-Дина Микић, вероватно са својом породицом у каснијим годинама, 1800их/1900ихХаџи-Дина Микић за време свог хаџилука, највероватније у својим каснијим годинама, 1800их/1900их.
Томислав Шалетић

**Томислав Шалетић** (рођен 19.септембар 1952,Параћин,СФРЈ) је бивши заменик градоначелника Параћина.

## Биографија

Основну и средњу школу завршио у Параћину, дипломирао на Машинском факултету у Београду 1980. године. Војску служио у ШРО-авијације и био први у 31.-ој класи.

Од 1981. године до 1985. године радио у ФТМ ''Пролетер'' као конструктор, шеф техничке припеме и шеф оперативне припреме.

Од 1985. године до 1992. године радио у МИП- ТИМО Ћуприја као шеф производње и заменик директора. Од 1992. године до 1997. године радио у ''Никроопреми'' доо Параћин као директор. Од 1997. године до 2009. године радио у фирми ''Технокомерц'' доо као директор. Од 2009. године до 2010. године радио у ЈП Дирекција као помоћник директора.

Од 2010. до 2014. године радио као директор ЈКП ''Параћин''. Од 2005. године председник ССОП у више мандата.

Изузетна спортска каријера, играо активно рукомет, шах и бриџ, са богатим искуством у сфери ваздухопловства, као падобранац са око 300 скока, пилот једрилица са око 200 сати налета, пилот авиона са око 1700 сати налета и звањем инструктора моторног летења. Вишегодишњи репрезентативац Србије у прецизном и рели летењу и учесник Светског првенства у прецизном летењу 1994. године у Карловим Варима (Чешка).

Обављао је функцију председника Ваздухопловног савеза Србије и Ваздухопловног савеза Југославије од 1994.-1998. године.

Ожењен супругом Душицом и има сина Марка и ћерку Марију.
Венедикт Цреповић

Палата Црепа Вукославића

**Венедикт Цреповић** је био српски властелин и митрополит липљански у 15. веку.

Венедикт му је монашко име, а не зна се какво му је било световно. Био је син властелина Црепа Вукосавића, а претпоставља се да је рођен осамдесетих година 15. века.

Имао је сестру Анисију Цреповић (мада неки извори наводе да му је то била кћер). Био је митрополит липљански, односно *новобрдски* или *грачанички* (претпоставља се од 1453.) са седиштем у манастиру Грачаница, а касније (од 1455, после пада Новог Брда) и у манастиру Враћевшница.. Био је ктитор цркве Матере Божије у селу Лешју код Параћина.

По његовом налогу је са грчког на српски преведен (1426) Шестоднев Јована Златоустог, а он сам је превео другу књигу Беседа Јована Златоустог. Као игуман Лешјанског манастира, био је у делегацији која је по налогу Ђурђа Бранковића ишла да купи мошти апостола Луке 1452. године.

Умро је у манастиру Светог Павла на Светој гори у Грчкој, 1459. године.
Књижевни клуб „Мирко Бањевић“ Параћин на Светосавском песничком маратону додељује награду Венедикт Цреповић за најбољу духовну песму.
Богдан Ђорђевић

**Богдан Ђорђевић** (Глоговац, 18/19.век - 19/20.век), познатији као Татар Богдан је био окружни начелник Параћина од 1833. до 1839. године.

## 1. функција

### Функција

Окружни начелник Параћинског округа (1833-1839)

### Наследник

Лазар Симић (први познати као градоначелник)

## Биографија

Рођен је 18. или 19.века у Глоговцу, у општини Јагодина. Био је слуга код Милосава Здравковића - Ресавца, који га је предложио Кнезу Милошу да однесе поверљиву пошту. 1830. године донео је у Србију турске хатишерифе којима је она постала кнежевина. Према причама, он је пут од Цариграда прејахао за свега пет дана, како би што пре донео овај важан документ у своју земљу. Иначе, пут ове удаљености трајао је у просеку између десет и петнаест дана.

Богдан је био татарин Милоша Обреновића, а током владавина Александра Карађорђевића и уставобранитеља био је срески и окружни начелник од 1833. до 1839.

Ђорђевић Богдан није заслужан само то што је Србија постала кнежевина, већ је, као срески начелник учинио много тога и за Параћин.

Он је имао своју воденицу у Параћину која је радила од 1833. године. Ипак, она је функционисала само две године јер је кнез Милош желео да Србија производи квалитетније брашно, те му је био потребан модернији млин. У својој књизи „Привреда Параћина – од млина до савремене индустрије“, Христина Михић и Естела Радоњић Живков објашњавају како је због тога воденица Татар Богдана престала са радом.

Можда највећи допринос Богдана Ђорђевића Параћину, али и целокупном школству Србије је оснивање прве јавне женске основне школе у Кнежевини Србији управо у Параћину, 1845. године. Он је, као начелник српске управе упутио молбу Попечитељству просвешенија и Јовану Стерији Поповићу, који је тада био министар. У молби је тражено да се у Параћину допусти школовање и женске деце. Девојчице су се школовале најпре у истој школи као и дечаци, али је неколико година касније женска школа добила своју зграду. Та зграда била је кућа коју је поклонио управо Татар Богдан. Преминуо је у 19. или 20. веку, можда у Параћину.
Скупштинско-општинско председниковање Миомира Миловановића Калета

Миомир Миловановић Кале је служио као председник Скупштине општине Параћин од 1989. до 2000. године. Када је изабран 1989. године као члан Социјалистичког савез радног народа , преузео је ту функцију у новембру 1989. године у својој 40. години, у то време Општина Параћин је имала је по попису становништва из 1981. године више од 63 100 становника.
Локални избори у Параћину 2023.

## Анкете

1. ↑ 1.0 1.1 Лидер организације АВЕ Параћин, Драгослав Ђорђевић Гале је у приватној поруци на питање ,,Да ли ће се ваша Ваша организација АВЕ Параћин кандидовати?'', одговорио: ,,Не излазимо на изборе, постоји вероватноћа да ћу ја бити део неке опозиционе листе, али као независни кандидат''.
2. ↑ 2.0 2.1 Страница чланова Доста је Било у Параћину је одговорио у приватној поруци: Нећемо изаћи на локалне изборе, то је наша тренутна одлука''.
3. ↑ Неизјашњени
Далибор Митић

Рођен је у Параћину 1978. године. Дипломирао је на Правном факултету у Београду и од 2008. године је помоћник председника општине Параћин. Ожењен је и отац Анђеле и Ђорђа.

Паралелно са Правним факултетом похађао је Школу за цивилно друштво и демократију „Политеја“ и Школу за друштвене и политичке лидере „Периклес“. Положио је правосудни испит 2007. године и од тада је оснивач адвокатске канцеларије „Митић”. Завршио је специјализацију из области права детета, преступништва младих и поступање са малолетним починиоцима кривичних дела, при Правосудном центру за обуку и стручно усавршавање. Обављао сам различите функције у области социјалне и здравствене политике у Параћину. Покренуо је рад Туристичке организације општине Параћин и развој туризма. Као помоћник председника општине заслужан је за одобравање и спровођење великог броја развојних пројеката.
Живи градоначелници Параћина

## Временска линија

До: 1738 - Крај капетанства Косте Димитријевића
 Од: 1805 - Почетак војводства Илије Барјактаревића
До: 1813 - Крај војводства Илије Барјактаревића
 Од: 24. август 1815 - Почетак нахијске кнежевине Милосава Здравковића
До: пролеће 1828 - Смрт Илије Барјактаревића
 Од: пролеће 1828 - Смрт Илије Барјактаревића
До: 1832 - Почетак нахијске кнежевине Јована Вељковића
 Остало је у припреми.
Стеван Стојковић

**Стеван Стојковић** (Србија, 1920. - ?) је био председник Народноослободилачог одбора Параћин од 1954. до 1956.године.

## Биографија

Рођен је 1920. године у сиромашној занатлијској породици и остао је рано без оца почео да учи сурову школу живота и изучавајући занат, најпрe код параћинских трговаца, а затим у Београду. Сусрет са пролетеријатом и упознавање са њиховим идеалима борбом определила га је за увек. Друговање са Јанком Лисјаком и његовим сарадницима у „Змају” још више га је зближила са напредним радницима тако да је у 16. год живота постао члан Синдиката металских радника Југославије. Године 1939. Стеван Стојковић је учесник штрајка аеронаутичких радника, после чега је провео два месеца у затвору. Тешка искушења на која је стављен наш народ 1941. године затекла су га као организатора прикупљања помоћи за породице логораша, а потом и за партизане. Опасност која је вребала на сваком кораку била је стимуланс да се истраје. Године 1943. постао је кандидат СК и долази у Параћин да после илегалне групе Стојанке Радошевић, формира нову групу, у чему је и успео. По повратку у Београд бива, ухапшен и после тортуре у Специјалној полицији бива пребачен у логор Бањици, а затим у злогласни Матхаузен. Повратак у слободну домовину и жеља да да све од себе донео је и разочарење јер се тешко разболео дуго био на граници живота и смрти. После опоравка својом активношћу и ангажованошћу деловао је просто охрабрујуће, инспиративно. Од бројних дужности задатака набројаћемо само неке. Основао је предузеће „Пролетер", био директор банке, председник ССРН, а осим тога налазио времена и имао пуно разумевања за рад КУА, рад спортских орга зарија, Градског позоришта. Иако, је био пензионер, и 1975.године је био активан ангажован у раду интересних заједница. Одликован је Opденом рала и Медаљом заслуга за народ у 20.веку.

## Галерија

Стеван Стојковић, званична фотографија у општинској канцеларији Параћин, отприлике између 1953. и 1957.године.Стеван Стојковић држи говор, у 20.веку.Стеван Стојковић (лево) на 100-тој премијери у послератном периоду позоришта Параћин, 25.фебруара 1967.године.Стеван Стојковић на степеницима смрти Матхаузена после 30 година, 1975.године.
Цреп Вукославић

Палата Црепа Вукославића

**Цреп Вукославић** (*Чреп*) је био српски властелин из друге половине XIV века који је имао погранични (*крајишки*) посед око утврђења Петрус, код данашњег Параћина.

Његов отац, жупан Вукослав, добио је ту област која је контролисала везу Поморавља (Ћуприје и Параћина) са долином Тимока преко Честобродице од цара Душана (краљ 1331—1346, цар 1346—1355). Почетком своје владавине, током седме деценије XIV века, он је са братом Држманом водио спор са манастиром Хиландар о повраћају цркве Пресвете Богородице у Лешју са поседима које је њихов отац поклонио манастиру 1360. године. Пошто је посед услед лошег вођења и небриге запустео, браћа су тражила да им се он врати. Кнез Лазар (1371—1389), чији је Цреп био вазал, пресудио је у њихову корист, али се спор наставио и окончао тек 1411. године. Тада је Лазарев син Стефан (кнез 1389—1402, деспот 1402—1427) на државном сабору у Јагодини доделио Хиландару друге поседе уместо тих, које је вратио Цреповом сину Венедикту Цреповићу.

Као крајишки властелин, Цреп је 25. децембра 1380/1381. године са својим суседом Витомиром, потукао Османлије на реци Дубравници код Параћина. Иако је у питању вероватно био само јачи османски пљачкашки одред, битка на Дубравници представља први већи сукоб Срба са Османлијама након Маричке битке 1371. године. Његово учешће у каснијим окршајима (код Плочника и на Косову), се не помиње у историјским изворима.

Поред оца Вукослава и брата Држмана, који се касније замонашио под именом *Дионисије*, познато је да је Цреп имао сина познатог под монашким именом Венедикт (*кир Венедикт Цреповић*) који је имао ћерку, монахињу Анисију умрлу 1426/1427. године.

Цреп је највероватније подигао манастир Сисојевац, а међу његовим прилозима се помињу дарови светогорским манастирима Лавре светог Атанасија и Великој Лаври, којој је 1375/1376. године поклонио села Мутницу Горњу, Петру Горњу и трг *Паракинов Борд* (данашњи Параћин).
Владимир Милићевић

**Владимир Милићевић** (рођен 13.март 1978,Параћин,СФРЈ) је месар,фотограф и тренутни градоначелник Параћина.

## Биографија

Рођен je 1978. године у Параћину. Потиче из старе и угледне параћинске породице Милићевића из Врапчана. Основну и средњу школу завршио je у Параћину, а након тога и дипломирао на Пољопривредном факултету, Универзитета у Београду. Након преузимања породичног посла, производње и прераде меса, којим се породица Милићевић бави 30 година, својим залагањем, вредним и упорним радом, успео je да прошири пословање и подигне стандарде на виши ниво.

Владимир се бави уметничком и комерцијалном фотографијом. Учествовао je на преко 100 међународних изложби фотографија, у преко 20 земаља. Освојио je више од 50 награда. Аутор je самосталне изложбе “Светлост и тама” које je премијерно приказао Параћинцима и која je била једна од најпосећенијих самосталних изложби у граду. Самосталне изложбе имао je и у Алексинцу и Куманову.

Владимир Милићевић председник je кошаркашког клуба Параћин од 2017. године, када je и кошаркашки клуб Параћин остварио највећи успех, пласманом у Прву Српску лигу. Ожењен je, и отац двоје деце.

## Галерија

Владимир Милићевић као фотограф на Малинском фото фестивалу 2018.годинеМилићевић са својим замеником градоначелника Миланом СимићемАгро круг интервију са Владимиром МилићевићемКанал М интервију са МилићевићемМилићевић седи у кабинету општине ПараћинСаша Пауновић Милићевићу предаје дужност за градоначелника Параћина
Драгољуб Аранђеловић

**Драгољуб Аранђеловић** (Параћин, 21. октобар 1873 — Београд, 4. мај 1950) је био српски правник, професор и политичар.

## Биографија

Гимназију и Правни факултет, завршио је у Београду, а 1904. докторирао у Ростоку (Немачка). Исте године изабран је за доцента на Правном факултету у Београду, а 1906. постао је ванредни, а 1921. редовни професор на том факултету. Предавао је најпре римско право, а затим грађанско право и грађански судски поступак.

Уз науку бавио се и публицистиком и политиком. Био је народни посланик, а од јуна 1911. до јуна 1912. министар правде у Србији.

### Публициста

Писао је чланке, монографије, приказе и уџбенике из предмета које је предавао на универзитету, а с немачког је превео аустријски грађански законик. Неко време (1906—1910) је уређивао Архив за правне и друштвене науке.

### Правник

Као правник припадао је конзервативној струји, држећи се углавном аустријске правне доктрине. Заузимао се за пуну рецензију аустријског права приликом рада на изједначавању законодавска у предратној Југославији, а нарочито за време шестојануарске диктатуре. Један је од главних редактора, предратног југословенског грађанског судског поступка, ванпарничког поступка, стечајног поступка, Закона о принудном поравнању ван стечаја и судског пословника.

Био је у више наврата арбитар Југославије у међународним судовима, а нарочито у мешовитим судовима који су расправљали спорове између Југославије и Немачке, Аустрије и Мађарске, о имовинским питањима у вези с Версајским миром и другим уговорима у миру.

### Политичар

Као политичар припадао је Радикалној странци, а после Првог светског рата до 6. јануар 1929. приклања се Протићевом крилу Радикалне странке, залаже се за федеративно уређење Југославије и у опозицији је према владама.

После шестојануарске диктатуре 1929. године Анђелковић сарађује са режимом краља Александра, који га због тога награђује, поставивши га за сенатора.

## Библиографија

* Предавања из грађанског судског поступка (са Ж. Перићем), Београд 1912—1920;
* Грађанско процесно право, Београд 1932—1934;
* Општи део облигационог права, Београд 1936;
* Предавања из Римског права, Београд 1938;
* Наследно право (последње издање са М. Беговићем), Београд 1940.
Љуба Стаменковић

**Љубисав Стаменковић ''Љуба''** (1919-20/21.век) је био председник општине Параћин од 1956. до 1960. године.

## Биографија

Рођен је 1919. године у Параћину од оца Димитрија и мајке Севде из старе и познате српске породице Пандуровића. Основну школу завршио је у Параћину, ниже разреде гимназије у Ћуприји, а више и матуру у Београду. Спорт као прво опредељење коме је остао веран до краја живота започео је у подмладку Параћинског фудбалског клуба 'Јединство". Потом од 1932. до 1939. играо је за "Југославију'' у Београду. До краја живота, у складу са могућностима, бавио се спортом и доприносио његовом развоју. посебно фудбала. Друго животно опредељење је синдикални покрет, кроз који је своје дубоко социјалистичко и демократско опредељење из најраније младости, а коме је остао доследан до краја живота успевао најбоље да усклади са временом у коме је живео и радио. То опредељење га је чврсто сврстало у антифашистичке организације и токове у заробљеништву, и у сарадњи са француским покретом отпора у заробљеничком погору. По повратку из заробљеништва као службеник Српске фабрике стакла у Параћину постаје 1945/46 секретар синдиката.а потом председник синдикалног већа Параћина. Изабран је за директора Српске фаб- рике стакла у Параћину 1952. год. коју дужност обавља до 1957. год. када је изабран за председника Скупштине општине Параћин. Ову дужност обављао је до 1. априла 1962. године а од тада до пеизионисања. 1981. године као зналац два светска језика (немачки и француски) био је на више високих синдикалних функција у земљи и иностранству. Активност Љубе Стаменковића у синдикалном покрету током 40 годишњег рада оставила је светао и значајан траг зналца и прегаоца по убеђењу. богате културе, изузетна ширина и огромне личне енергије са способношћу организације уз интензивно окупљање стручних кадрова и њихову мотиваију за даље усавршавање, успевао је да свој визионарски поглед на родни Параћин, развој града и индустрије, незапостављајући пољопривредно залеђе, уз многа неразумевања и отпоре спроведе у дело. Српска фабрика стакла израсла је у гиганта са тада најмодернијом опремогл и технологијом. Производња је скочила за 300% на 24 000 тона шупљег стакла. Урбанизација града, кеј поред реке, модернизација болнице, опредељење за модеран балет, две нове средње школе, економска и техничка са више смерова, приступ решавању инфраструктурних проблема, интензивна модерна стамбена изградња биле су увек водиље Љубе Стаменковића. Веома јаке стручне екипе и тимови у свигл областима са масом,онда стипендиста данас експерата расутих широм земље и иностранства, само су део остварених визија и идеја подхрањиваних љубављу за родни Параћин и његове грађане Љубисава Љубе Стаменковића, неуморног прегаоца, спортисте и борца увек и свуда.

## Галерија

Љуба Стаменковић, отприлике између 1955. и 1961.године.Љуба Стаменковић држи говор, априла 1975.године.Љуба Стаменковић изгледа пише новогодишњу жељу, децембра 1975.године.
Званична интернет презентација општине Параћина

**Званична интернет презентација општине Параћина** је званични веб-сајт општине Параћин,који је основан 1997.године.На том веб-сајту можете наћи много о општини Параћин.

### Списак линкова веб-сајта

paracin.com (1997-2000)

paracin.co.yu (2000-2002)

paracin.org.yu (2002-2010)

и paracin.rs (2010-тренутно)

Тренутни линк: paracin.rs

## Архива веб-сајта

У архиви веб-сајта можете видети историју изгледа веб-сајта. Кликните датум за који би желели да би видели тадашњи изглед веб-сајта. Можете и кликнути на слику или текст који се могу кликнути и можете да измотате са мишем чак до доле од веб-сајта.

(кликните на било
који датум)
10.5.2000.
23.8.2000.
30.5.2002.
17.2.2003.
26.3.2003.
29.7.2003.
22.3.2004.
28.8.2004.
 5.2.2005.
9.9.2005.
18.5.2006.
2.9.2006.
22.2.2007.
13.10.2007.
9.1.2008.
24.2.2008.
29.1.2009.
8.2.2010.
14.7.2011.
14.9.2013.
4.7.2014.
23.2.2016.
2.4.2018.
 22.9.2020.
25.11.2020.
децембар 2020. (тренутни изглед)
такође видите тренутни изглед у Веб Архиви (где је и архивиран):web.archive.org/web/20210218204432/https://www.paracin.rs/
Берд

**Берд** (1980 - крај 1980-их) је био шарпланинац

1981-1982

## Биографија

Берд је рођен 1980.године. Дошао је код Аранђеловића када је имао око 2 месеци. Расе је шарпланинца. Био је пас чувар стана 44 Солитер 2,Персидине куће и плаца на Карађорђево брдо. Са Лурсом је живео кратко време. Олга Аранђеловић га називала ,,Мечкица''.

### **Бердово становање**

 Врапчане
 Центар
 7.јули

## Галерија

Берд у двориште код Персиде,1981Берд у двориште Персиде,1981
Рочко

Рочко(2001-2011) је био мешанац.

Рочко

## Биографија

Рочко је рођен 2001.године у Параћину.Скоро цео живот је проводио у Црници са својим најбољим другом Ачком.Рочко је много волео Ачка и стално су се играли.Рочко је умро неколико месеци после Ачка.

## Галерија

Рочко са Ачком у ЦрнициРочко у ЦрнициРочков портретРочко са Ачком у Црници
Isenu

**Isenu** - Polski filozof, pediatra, polityk, podolog, poeta, pedofil oraz gracz serwera ProgresywnyMC. Jest znany ze swoich głębokich przemyśleń na tematy społeczno-polityczne.

### Historia

Isenu był graczem serwera podczas 1. edycji. Był znany ze swojego "nietypowego" zachowania. Rozmowa z nim wyglądała podobnie do rozmowy z nowo powstałym AI, a mianowicie co chwilę zapominał o czym była rozmowa, oraz nie rozumiał co trudniejszych stwierdzeń.

### Osiągnięcia

Isenu podczas swojego pobytu na serwerze zdążył dołączyć do większości gildii z pierwszego świata przynajmniej 2 razy. W samej Zjednoczonej Republice Meblościanki był przynajmniej 4 razy.

Ciągła demencja Isenu była jednym z powodów, dla którego Zucchini chciał dodać tagi gildii na serwer, aby już nikt nie zapominał, że się znajduje w jakiejś gildii.

Gracz (o dziwo) utworzył też własne miasto, w którym zamieszkało nawet parę innych osób. Wioska nosiła nazwę Isenowice, genialna nazwa wywodząca się od nicku założyciela.

Samo miasto jednak nie przetrwało długo, gdyż Isenu (znowu) zapomniał, że miał jakieś miasto i jego cuboid został przejęty przez Szymlepa, który utworzył tam własną osadę i nazwał ją Berlinstan.

Następnie miasto zamieniło się w klasyczny obóz koncentracyjny (a przynajmniej na taki miał wyglądać), co było w stylu Szymlepa.
Gradonačelnici Paraćina Wiki

## Добродошли на веб-сајт ,,Политика Параћина''

На овом веб-сајту се налате информације о Параћинским политичарима , информације о локалним изборима у Параћину (од 1950.) и спискове људи који су вршили неку дужност (нпр. Списак председника СО Параћин). Аутор овог веб-сајта није Општина Параћин, већ Милан Јовановић (61) из Јагодине који се са породицом преселио у Параћин пре 20 година. Кад су у питању градоначелници Параћина, ту имају и градоначелници који нису били политички градоначелници већ и обор кнезови, капетани нахије, капетани дистрикта и слично.
## Претражите име било којег политичара из Параћина

Градоначелник Владимир МилићевићБивши градоначелник Саша ПауновићБивши градоначелник Предраг ТомковићБивши градоначелник Миомир Миловановић КалеБивши градоначелник Слободан МиливојевићБивши градоначелник Јулијус МинхДа би видели списак свих политичких страница на овом сајту, кликните ,,**Политичке странице**''. Када кликнете ту, кликните на страницу коју хоћете, имена страница су само **плава**.
Мица

Мица (2009.-15.мај 2014.) је била вучијак.

Мица око 2009.године

2011-15.мај 2014

## Биографија

Рођена у Крагујевац 2010 или 2011.године.Мица је била врло паметно и добро куче.Кад јој газда каже да иде да купи пиво, она иде да купи пиво.Газда ју је продао фирми Матоне,где је власник Горан 2012.године.Она је увек спремна да дочекује Горана.Нажалост удавила се и угинула у поплави 2014.године.
Флојд

Флојд(22.фебруар 1993-2001) је био доберман.

Флојд

1993-2001

## Биографија

Флојд је рођен 22.фебруара 1993.године у Параћину.Флојда су много више звали ''Лаки'' од ''Флојд''.Флојд је волео много да се игра.Једног дана заменика директора Црнице је хтео да удави и Атанасије Аранђеловић директор Црнице је позвао неког пијаног да га убије.Флојд је убијен због дављена директора Црнице.

## Галерија

Флојд у Црници 1993.годинеОпис Лакија по Маји АранђеловићФлојдов портретФлојд и Атанасије Аранђеловић,око 1995Флојд и Олга Аранђеловић,око 1995
Маза

Маза(око 2002-2009) је била доџ.

Оригинални приказ Мазе цртежом

око 2002-2009

## Биографија

Маза је рођена око 2002.године у Параћину.Била је црни доџ са белим шапама и глава јој личила на бордер колија (вероватно јој бордер коли мама или тата).2009.године је дошао Астра.После неколико дана долазка Астре се десило то да Астра удави Мазу,Маза је нажалост угинула 2009.године
Ника

Ника (Крагујевац ,2013 - ?) немачки је овчар.

2014-2017

## Биографија

Ника је рођена у Крагујевац 2013.године. 2014.године продата је у фирму Матоне у Параћину. Пошто се Мица задавила у поплави, купљена је Ника која је и такође постала нови пас чувар фирме Матоне 2014.године. 2016.године дошао је Рекс,Пеки,пилићи и кокошке,тада је Ника добила пуно пријатеља. 2016. је такође постала маћеха. Једног дана,2017.године Ника је нестала. Сматра се да је отишла јер се заљубила у Рекса.

## Ника данас

Ко зна да ли је Ника жива или мртва. Ника је отишла са Рексом, можда су они данас чувари неке куће или фирме, или можда луталице.
Малиша

Малиша(2017-25.април 2020) је био патуљасти пинч.

Малиша

март 2018-25.април 2020

## Биографија

Рођен 2017.године.Отац му је Пинки, а мајка му је пас од једне што млеко даје њеној газдарици. Крајем 2017.године, двомесечни Малиша је дошао у МБ4. Крајем марта 2018.године, његов отац и претходник је Пинки угинуо и онга је наследио. Живео је кратко време са Пинкијем и кратко време са Шапком. Пас чувар је био 2 године. 25.априла 2020.године, Пинки је шетао и угризао га један самојед, затим се вукао до куће и цвилео. Када је довукао до дворишта, угинуо је од угриза.

## Смрт

*Детаљније:Атентат Малише*

Малиша је угину 25.априла због угтиза самоједа у комшилуку.

## Галерија

Малиша са својим најбољим другом ШапкомМалиша у своје дрориштеМалиша лежи у своје двориштеМалиша се одмараМалиша лежи на травиМалиша о искршње корпице
Азра

Азра (2016-?) је Пас чувар фирми Матоне.

Азра

2017-2022

## Биографија

Рођена у Параћину 2016.године. Отац јој Брик, а мајка малино. Дошла је у фирми Матоне 2017.године. Азра се једног дана окотила 2018.године, али су убрзо угинули. 2020.године окотила се и родила је 9 кучића. Данас живи са Брундом и Луном.

## Галерија

Азра са цветићом на глави 2018.Азра поред мотора 2019Азтино прво легло 2018Азра скаче 2017Азра поред своје кућице 2020Азрино друго легло 2020Азрин лични портрет 2020
Меда

Меда(рођена Параћин,27.новембар 2020) је мешанац.

Меда око 20.децембра

## Биографија

Меда је рођена 27.новембра 2020.године.Меда је ћерка Луне и Бека.Унука је Азре.Меда се прво звала Најк,пошто су мислили да је мушко,али сазнало се да је женско па су јој дали име МЕДА.

## Галерија

Меда сиса млекоМеда гледаМеда излазиМеда шетаМеду држи у руке радника фирме Матоне