Džek Rubenštajn

"Ako otvoriš oči, i zatvoriš usta, mnogo toga će ti se kasti"

- Džejkob Rubenštajn

**Džejkob Leon Rubenštajn** (ne Rubin-štajn kamen, nego RubEnštajn, kao Reuben (son of Jacob), biblijski, kao... Hadži-Ruvim) nama poznatiji po ne tako jevrejskom imenu **Džek Rubi** (25/03/1911, Čikago - 03/01/1967, Dalas) , zvanično zanimanje "vlasnik" klubova i kazina, navodnici zato što znamo ko je pravi vlasnik, a nezvanično....pa.... vrlo značajna "istorijska" ličnost, upletena u ubistvo Kenedija (ovde se zove Džimi Šea), pokušaj ubistva Fidela Kastra, predsednika Belorusije, premijera Portugala, Gadafija, itd. (vidite Džo Lukadelo).

## Istorija

### 1900-te

#### 1910-te

Rođen u Čikagu, Ilinoj, kao peto od desetoro (preživele, ko zna koliko ih se rodilo pa umrlo) dece, od majke Fani Turek Ratkovski, takođe Jevrejke. Oba roditelja su mu rođena u Ograđenom naselju, nekoj vrsti Krajine za Jevreje, tampon zoni između Rusije i Evrope, to jest dva nemačka carstva. Tamo su ih pogromisale obe strane. Pa su pobegli. Ali novi početak ni iz čega, nije lak. Tukli su se i razvodili, desetak puta (kad li su onda stigli da naprave tuce i po dece...u tom...siromaštvu). Majka mu je na kraju završila u ludnici, kao i mnoge tada, a otac verovatno u zatvoru.

#### 1920-te

Te je i mali Džek, već sa 11 godina bio iza rešetaka, kao siroče iz hraniteljskih porodica, zbog istog zločina kao i Li Harvi Osvald. Zbog bežanje iz škole, verovali ili ne. Tada, u tim ozbiljnim vremenima se i za to išlo u zatvor. On može da priča da je bežao zbog diskriminacije, ali ko tad pa nije bio diskriminisan. I u okruženju gde nema diskriminacije, oni uvek završe kao pijavice društva. Irci katolici, crnci, Italijani, Jevreji, nebitno. Čim je izašao, naravno, postao je još gori. Tapkao na konjičkim trkama liste sa "dojavama", duplo ilegalno. A onda postao posrednik za đubrare (verujte to je tada bilo jako unosno. I sada je. Mnoge đubrarske sindikate drže neki od najvećih mafijaša na svetu), za sindikat u kome su bili, koji je sada jedan od najvećih sindikata, sa milionskim članstvom, verovatno zahvaljujući vezama sa Mafijom. Tada su đubretari prevozili đubre konjskih zapregama, pa im je on pomagao isluženim konjima sa hipodroma.

#### 1940-te

I on se, kao i mnogi, prijavio da ide u rat. Sicilijanci da bi ubili Musolinija, a Jevreji da bi ....

Zna se kakvi su se Jevreji vratili iz ratova. On, i njegova braća, su otišli u Dalas, Teksas, na drugi kraj Amerike, kada su videli šta se sve radi u ratu, i otvorili striptiz klubove, to jest javne kuće, i uopšte klubove za jeftinu zabavu, za prolazeće vojnike pre svega, iz Meksičkog zaliva gde su ih iskrcavali.

Prvo bi otišli da se još jednom "istresu" (istresu svoj stres, mislim, ne testise), kurvaju, pa tek onda kući, mami, ženi. Ološ. Tako je kasnije nastao i Las Vegas, "u pustinji na pola puta do Zapadne obale, ni iz čega", kako kaže Hajman Rot, po ideji njegovog sunarodnika Jevreja Moa Grina, to jest Bagzija. Ukrao ideju od Džeka Rubija. Ubrzo su mušterije postala i druga uniformisana lica. Policajci podmićeni kurvama, ima li šta gore. Rubija kurve nisu zanimale. On je bio homić.

            Imao je otvoreno dečka, nekog Džordža Senatora (to mu je prezime, ili umetničko ime, ko će ga znati), tada, 40-tih, kada se za to mogla izgubiti glava, ili čak ići u zatvor, kažem ja, ozbiljna vremena. U Engleskoj se do 70-tih išlo u zatvor zbog..."dupedavanja" (tako ga zove zakon, "buggery", ne ja).

Međutim, uopšte nije bio...feminiziran. U svom klubu je on lično radio kao izbacivač, više od 25 puta je hapšen samo zbog skoro fatalnog premlaćivanja mušterija, pa makar bili i policajci. Namerno je stavio dugačke stepenice na ulazu, samo da bi mogao da ih baca niz njih.

Pa je Mafija, za koju je počeo naravno da "radi", pomislila da je bolje da ga prebaci koju milju dalje, da im prebacuje drogu preko granice. Ni drogu kao ni kurve, nije koristio. Nije ni morao. Bio je prirodno lud i nestabilan. Na majku. Skinuo bi se go, i udarao po grudima kao gorila. Ubrzo se našao na čelu kazino-hotela Tropikana, na Kubi, u vlasništvu porodice Korleone, koji možemo videti kad ga Majkl i Fredo posete na Kubi.

Tamo je, tajno sa Džoom Lukadélom, sklopio dil da ga infiltrira među gerilce, kako bi ga Fidel privoleo, te da može da ga ubije, kad su kasnije, na Novogodišnju noć pobedili na Kubi, i isterali mafijaše (samo da bi oni preuzeli sve kockarnice i skupili mast (koju, naravno, nisu podelili sa narodom, kao ni komunisti kod nas u Jugoslaviji, tako znate da ih neko tu postavio, to jest Rusi, preko bivšeg predsednika, kog je Ruben Batista srušio pučem sa vlasti, koji je direktno slao pare Fidelu Kastru preko Lukadele)). Pucali su i ubili Fidela, ali se ispostavilo da je jedan od mnoštva dvojnika.

Lukadelo je za to, i za propalu Invaziju na Zaliv svinja, okrivio predsednika SAD (Kenedija, koji se ovde, da bi se sakrilo, zove Džimi Šea), i sad je došlo vreme da se on ubije. Jer su ga oni lično postavili na vlast. Vito Korleone i predsednikov otac su krijumčarili alkohol dok su svi oni bili bebe. Pretekao je Vita samo u jednom. Dva sina je nadživeo (tri, ako računate pogibiju u Drugom svetskom ratu najstarijeg, prvenca, juniora, za kog je potplatio Mafiju da ga pogura na predsednikovanje, ali je poginuo, dok je Džon Kenedi samo ranjen,dok je , navodno, spašavao tuce suboraca, pa može i on, što da se bace pare), mada mu je kasnije i cela familija izginula, na sumnjiv način, verovatno su još dugo dugo sarađivali sa Mafijom (videti i Sinatru i Merilin Monro), ipak su mu najzapamćeniji ubijeni sinovi. Vitu je ubijen samo Soni Korleone za njegovog života, i posle Fredo.

Fredo (Sem Đankana u pravom životu, poslednji "dečko" Merilin Monro, to je valjda ona što pada i prevrće se pijana i nagutana pilula na proslavi Prve pričesti malog Entonija Korleonea, kad ih zove pogodnim rasnim imenima), Fredo Korleone jeste učestvovao u atentatu na Kastra, ali ne i na predsednika SAD. To su organizovali isključivo sami Lukadelo i Džek Rubenštajn "Iskričavi".

Lukadelo, zamenik predsednika CIA-e, je rešio da preko još nekih jevreja agenata/saradnika Mafije angažuje Lija Harvija Osvalda, koji se upravo vratio iz Minska, gde je takođe od strane jevreja regrutovan (pravili su se da su mu slučajno kolege u nekoj fabrici rezervnih delova za televizore, a ustvari je to bila Ela German i kasnije prvi predsednik nezavisne Belorusije Stanislav Šuškevič) u malom stanu u Maloj Havani, Majami. Marita Lorenc, devojka koja je trebala da otruje Kastra pilulama sakrivenim u njenoj kremi, inače rođena u logoru, što će reći da je jedva bila punoletna kad je tridesetšestogodišnji Kastro uzeo za ljubavnicu, kaže da su onda svi oni zajedno, sa "dvesta kila gvožđa ", to jest velikom količinom oružja, otišli za Dalas.

Lukadelo je bio zadužen da se , kao klošar, infiltrira među publiku, ako se Osvaldu zatrese ruka, da on dovrši Kenedija, a Rubi je razvozio sve atentatore,

uključujući famoznog "ubicu sa zelenog brežuljka", maskiranog u policajca (nije isključeno da je to Al Neri) kog je nekoliko svedoka videlo kako ga dovozi iz Brestove ulice (nema veze sa njujorškom Brestovom ulicom iz horor filma), sa puškom iza tarabe, i bio je zadužen da zamrljavi dokaze, i naravno, da ubije Osvalda nakon svega.

Na svedočenju se pravio lud i naivan, iako nije bio. Naivan. Lud je bio svakako. I rekao je da je, davao neke oglase za svoj klub, kao što po običaju sve sam radi, pet ulica daleko od predsedničke rute, kada je, kao, čuo pucanj. Pa se, kao, pred svima iznervirao. Namerno je baš tad otišao u novinsku agenciju, da ga svi vide. Kako se nervira. Još se i sa njihovog telefona javio, sestri i klubu. Da ima i to zabeleženo. Očit maher. Izabrao je namerno te novine, jer je neki desničar, al desničar Jevrej, baš u tom broju pozivao na ubistvo predsednika, pa je kao došao i to da im kaže, da ne okrive slučajno sve Jevreje.

Postoje fotografije gde se vidi ispred magacina za udžbenike iz kojeg je pucao Li Harvi, samo nekoliko minuta kasnije, kako je znao gde baš da ode, iako je on tvrdio da uopšte nije bio ni blizu, ali onda kada su ga pitali zašto se jedan "takav rodoljub, koji je satima grcao u suzama po atentatu" nije zapravo pojavio u publici, on je rekao da je zauzet poslom.

Pratio je Osvalda do bioskopa gde se sakrio (predsednika Linkolna je atentator ubio u pozorištu, pa se sakrio u knjižaru, a ovde obrnuto. Kola u kojima je ubijen Kenedi su se zvala Ford Linkoln, a sekretarica Linkolna se zvala Kenedi). Policija nije mogla da ga prati, ali Rubi je znao. Čak je viđen i u bolnici da potvrdi smrt predsednika. On kaže da je tada još bio u novinskoj agenciji, ali tamo kažu da ga nije bilo oko 25 minuta, pre nego što su ga ponovo ugledali. Dopisnik iz Bele kuće, Set Kantor je svedočio da ga je video u bolnici gde je odvezen Kenedi. Povukao ga je za sako i pitao nešto, a Set ga je prepoznao, jer je radio za dalaske novine u mladosti. Tu je bio da potvrdi smrt, ali i da izbriše dokaze.

Zvanična policijska kamera ga je usnimila, kako prerušen u novinara, sa sve aparatom sa ogromnim blicom, stoji u policijskoj stanici gde ispituju Osvalda. Kada je okružni tužilac napravio lapsus lingve i nazvao Lija Harvija članom Komiteta za oslobođenje Kube, Rubi je taj "novinar" koji nije mogao da izdrži i ispravi ga "Mislite Komitet za jednaku šansu Kube", ona prva je bila anti-Kastrovska.

Ali, ko je to mogao znati. Osim ljudi koji su direktno u tome učestvovali. Sve to ima snimljeno. Lokalni TV prezenter ga je prepoznao i kasnije na suđenju govorio kako laže da je bio uznemiren ubistvom.

Nepunih 45 sati kasnije, ušao je opet, na dojavu naravno, od krtica iz policije, gde će i kada da izađe L. H. Osvald, pustili ga, sa pištoljem, kolt kobra 38 mm, u desnom džepu od sakoa,

kroz sporedni ulaz iz zadnje ulice, čak i da su ga uhvatili on bi rekao da je reporter, i da samo hoće ekskluzivu, sećaju ga se od prekjuče. Pre toga, u 11:17 ujutru, na brzinu je prebacio ogromnu sumu novca, pozdravio se sa svojom jazavičarkom Šibom, koju je ljudima predstavljao kao svoju suprugu,

ostavio je u kolima, i za samo 4 minuta od zvaničnog transfera novca, ubio Osvalda. Vrlo tesan raspored. Vrlo dobro isplaniran. Transfer, transfer Osvalda je zapravo kasnio pola sata, jer se neki istražite nenajavljeno pojavio, i zadržao ga. Verovatno da se uskladi sa Rubijem, haha. Njega čekaju, a ne on njih. On je to, naravno, iskoristio za odbranu, kao, slučajno se našao tu (nije valjda da verujete da je potkupio inspektora da mu doda 30 minuta).

Toliko malim kalibrom, i SAMO jednim metkom, doduše iz nerazumljivo velike blizine, baš su ga štitili korumpirani policajci, pogodio je Lija Harvija kroz levo 11. rebro, pa kroz aortu I VENU, kroz želudac, pa u dijafragmu, gušteraču i jetru, sve dok se nije zaustavio iza desnog bubrega. Tolicnim kalibrom. Osvald nije imao šanse da preživi. Jauknuo je, vezan se zgrčio, pao na zemlju, i više ništa nije rekao.

Odveli su ga u podrum, odakle su ga ambulantna kola odvezla u istu onu bolnicu gde je umro predsednik, i uz borbu od dva sata, izgubili. Rubija su odmah prepoznali (prekjuče nisu, a sad jesu). Neki detektiv je uzviknuo "Rubi, skote", pred kamerama. Čudno kako je baš ključni trenutak pucnja uhvaćen aparatom. Foto reporter je čak dobio i Pulicerovu nagradu za to. Mnogi su mu i aplaudirali. Naročito kad je izjavio da je to učinio iz patriotizma, i da Džeki ne mora da dolazi na suđenje, i da je plakao 4 sata za predsednikom. Poručnik Bili Gramer je rekao da ih je Rubi čak pozvao telefonom i rekao im da će ga ubiti. Oni su se znali od ranije, definitivno mu je prepoznao glas, i čikaški jevrejski naglasak. Koliko može biti čikaških Jevreja u Dalasu.

U odbrani, kada su ga pitali da li nešto može da ugrozi suđenje, mislivši na njegovo zdravlje ili slično, on im je odgovorio da njega može da ugrozi samo neki čovek imena Dejvis (to je verovatno jedan od mnogih pseudonima Džoa Lukadéle).Na suđenju je počeo da plače kada su objavili minut ćutanja za pokojnog predsednika, ali kada je istekao, smejao se grohotom i rekao "Dobar sam glumac, a?"

------------------------------------------------‐-----------------------------------------

Više puta je tražio da razgovara nasamo sa članovima Vorenove komisije, Vorenom i Fordom (koji su kasnije i sami postali guverner Kalifornije (i ministar Pravde)/predsednik Amerike) i sa tadašnjim vanrednim predsednikom Lindonom Džonsonom, i da će samo njemu reći punu pozadinu iza atentata.

Nisu mu dali. I osuđen je na smrt. Kasnije se saznalo da je jedan od osnivača te komisije bio prvi komšija naslednika Al Kaponea, Tonija Akarda.

Zato ga je Mafija i izabrala. Zato što su znali da boluje od raka pluća i da će umreti pre nego što se suđenje i okonča. Otac ga je nadživeo. Zameniku šerifa Dalasa, je na samrti pri rukovanju dao ceduljicu, na kojoj je pisalo da su u ovo uvučeni najviši zvaničnici.

Iako je veče pre atentata bio na intimnoj (ne-gej) večeri sa Džozefom Kampizijem, zamenikom glavnog dalaskog Dona, Džozefa Ćivela, tri Džoa (ne mešati sa Tri Đuzepea, prvim prvcatim mafijašima), i iako ga je stalno posećivao u zatvoru, bar jednom nedeljno, komisija je izjavila da Rubi nema nikakve veze sa Kozom nostrom. Ćivela je bio rođak i sa Karlosom Marćelom, i sa Santom Trafikanteom, sa kojim je Rubi krijumčario oružje na Kubi, i sa Frenkom DeSimoneom (Tom Hagen ovde). Rubi je lično svake godine slao 90 kila sicilijanske kobasice za praznike. To je kao neka šifra za Sicilijance. Nadamo se da nije gej šifra.

##### VikiPuzija

U filmu Irac, "Debeli Toni" (Entoni Salerno) jedan od onih iz stare garde koji je dobio prezime po gradu iz kog je, kao Vito, pominje Rubija, Marćela, i Sema Đankanu (Freda Koleonea), kako se tajno dogovaraju da skinu onog kurvinog sina sa trona na koji su ga postavili.

U filmu Rubi iz 1992., igra ga Deni Ajelo, koji ovde igra jednog od Rozeto braće, ali i Dona u TV mini seriji Poslednji Don, što se pomalo kosi sa kanonom. Deni Ajelo igra i svog rođenog oca u Serđo Leoneovom Bilo jednom u Americi, gde radi za Bagzija Sigela (Moa Grina).

Salvatore Bonano, sin Džozefa Bonana, Džoa Banane (tamo banana znači poludeli, went bananas, pomajmunisati), na kom je zasnovan Vito Korleone, napisao je u svojoj autobiografiji Ne da mi omertà, priznaje da je Sem Đankana uz nagovor Frenka Sterdžisa odobrio ubistvo predsednika. Nadamo se da nije samo zbog ljubomore oko Merilin Monro.

Slično Džeku Rubiju, ubicu predsednika Linkolna ubio je Korbet Boston, a Džo Kenedi se ovde zove Korbet Šea, i iz Bostona je.