Елен

**Елен**, дочка Ізгальдіни, народилася у далекому XXVI столітті. Вона була дуже тихою дитиною і не завдавала мамі жодногоклопоту. З дитинства її намагалися оточити красою та природою. Вона росла у чудовому замку, що знаходився на схилі гори. Від замку доріжка спускалася до озера, яким у будь-яку пору року плавали прекрасні білі лебеді. Елен любила приходити на берег цього озера та розмовляти з лебедями. Вони розповідали їй про далекі країни, де вони іноді літали, і Елен мріяла побувати там.

З вікна її дитячої відкривався чудовий краєвид на високі гори з білими, покритими снігом, вершинами. Вона дуже любила дивитися як вранці промінчики сонця виблискують на цих вершинах, а вечорами промені сонця перетворюють білі вершини на рожеві. На схилах гір ріс листяний, там було безліч тварин - білки, зайці, олені, лисиці, барсуки, птахи співали на гілках дерев. Елен знала у цьому лісі кожну стежку та кожне деревце. Під час прогулянок вона випитувала у всіх мешканців лісу останні їхні новини. Іноді вона допомагала їм залагоджувати якісь їхні звірячі проблеми: годувала, давала матеріал для будиночків або гнізд та ін.

Безтурботно серед природи пройшло її дитинство. Птахи, звірі, гори, дерева та трави були її найкращими друзями. У них вона навчилася жити в гормонії з природою, поважати та берегти її.

Ще вона любила читати. Численні полиці з книгами були в бібліотеці замку, і вона проводила там дуже багато часу за читанням книг про далекі країни та звичаї інших народів, про природу та про сучасні технології. Елен захоплювалася астрономією та фізикою. Вона дуже любила читати книги таких великих учених як Галілео Галілей, Альберт Ейнштейн та Коперник. У ясні ночі вона пропадала на даху замку, спостерігаючи в суперпотужний телескоп за зоряним небом. Вона із захопленням розглядала карти зоряного неба. Під час подорожей вона теж постійно брала з собою телескоп, щоб подивитися на зоряне небо в іншій півкулі. Елен хотіла стати астрономом. Але їй також подобалася і фізика. Часто вона цілими днями пропадала в лабораторії свого дядька Ленона, який був вченим. Він розповідав їй про закони фізики та показував різноманітні досліди.

Коли настав час йти до школи, мама відвезла її на чудовий острів, де знаходилася магічна школа La perfección. У цій школі навчалися усі діти магусів. Там їх вчили, читати, писати, різним хитрощам та мудростям магічного мистецтва. Там Елен познайомилася зі своєю найкращою подругою Магдою та найкращим другом Рохасом. вони разом проводили весь вільний час – робили уроки, гуляли, влаштовували різні дрібні витівки. У школі Елен була найкращою ученицею. вона найкраще оволоділа магічними мистецтвами, знала 10 різних мов, окрім мови тварин і рослин. Вона могла за годину зробити будь-яку справу, яку їй доручали. Її не дитяча організованість, поступливість і майстерність дивували всіх навколо.

Після закінчення школи вона оселилася в Нарланії, в замку, де жила Ізгальдіна, і почала допомагати матері в управлінні державою. Вона була її найкращим помічником, і навіть могла, іноді, дати пораду, як краще вчинити.

Коли Елен виповнилося 20 років, вона вступила до університету, де вивчала сучасні технології робототехніки. Те, що вона любила читати та вивчала сучасні технології, допомогло їй стати розробником кращих роботів у державі. Її роботів купували навіть жителі інших планет, оскільки там ще такої майстерності в їхньому створенні не досягли. Навіть після закінчення університету вона продовжувала вчитися сама.

І, звичайно, коли Ізгальдіне знадобилося відлучитися на Дагальтеру за дуже важливими державними справами, кращим правителем для Нарланії, ніж Елен не потрібно було і шукати.

Ізгальдіна призначила Елен своєю спадкоємицею і відлетіла на Дагальтеру. Елен стала гідною, мудрою та справедливою правителькою Нарланії. Ізгальдіна завжди пишалася нею і дуже сумувала за нею, коли на довго покидала Землю