Hylätty pentu (Sammaltäplä)

Hylätty pentu kertoo...

Varapäällikkö: Tomukynsi, musta kolli

Parantaja: Silkkihäntä, kermanvärinen naaras

**Soturit:**

Hunajaturkki, kermanvärinen naaras: Silkkihännän kaksonen

Sinisydän, vaalean siniharmaaraidallinen naaras

Lehtihohde, valkoisen ja mustankirjava naaras

Liekkiturkki, mustan ja kellanpunaisenkirjava naaras

Kultapilkku, kullanruskeapilkullinen naaras

Tammijalka, tummanruskea kolli

Valkoviiksi, valkoinen kolli, naamassa mustia läikkiä

Hämykynsi, yöhön sulautuva, tummanharmaa kolli

Kinoskäpälä, mustan ja ruskeankirjava kolli, jolla on valkoiset käpälät, rinta ja häntä

Vatukkasilmä, harmaa kolli

**Oppilaat:**

Apilatassu, nenäkäs, ärsyttävä kilpikonnakuvioinen naaras

Hiillostassu, komea, itsevarma harmaan ja mustankirjava kolli: (Hiillostassu, Apilatassu ja Hopeatassu ovat sisaruksia)

Hopeatassu, hiljainen, ujo hopeanharmaa naaras

**Kuningattaret:**

Saarniusva, tumma, kilpikonnakuvioinen naaras: Kukkapennun (todella monen värin kirjava naaras), Kastepennun (kaunis, harmaa naaras), Mäntypennun (punaruskea kolli) ja Varpuspennun (tummanruskea kolli) emo

Minttusulka, vaaleanruskea, täplikäs naaras: Ruskapennun (ruskea kolli) ja Aamupennun (emonsa kopio, naaras)

**Klaaninvanhimmat:**

Varjoviiksi, musta kolli

Sadesiipi, vaaleanharmaaraidallinen naaras

## Esinäytös

Saarniusva läähätti, kun supistukset ravistelivat häntä.

Silkkihäntä, klaanin parantaja paineli hänen vatsaansa.

- Nyt tulee ensimmäinen, kermanvärinen naaras naukui.

Vuoteelle putkahti punaruskea kolli, mutta seuraava oli jo tulossa. Kohta kollin vieressä oli tummanruskea kolli ja kaunis, harmaa naaras.

- Vielä yksi, parantaja opasti.

Kun pentu liukui sammalvuoteelle, Silkkihäntä näykkäisi sikiöpussin auki, ja asetti pennun muiden joukkoon, Saarniusvan vatsan viereen.

Saarniusva katseli pentujaan. Ensimmäisenä syntynyt, punaruskea kolli voisi ehkä olla Mäntypentu. Toiseksi tullut tummanruskea kolli ehkä Varpuspentu. Kolmas, kaunis vaaleanharmaa naaras... Saarniusvan sydän oli pakahtua rakkaudesta. Naaras oli todella kaunis, joten hänen nimensä olisi varmaa. Nimi olisi Kastepentu.

Saarniusvan sydäntä lämmittänyt tunne oli poissa, kun hän katsoi neljänteen pentuunsa. Pentuun, jota hän ei voisi ikinä tunnustaa omakseen. Viimeisellä naaraalla oli ruma turkki. Läiskiä, pilkkuja, raitoja ja täpliä niin monilla väreillä että kokonaisuus oli suorastaan kauhea! Pennun nimi olisi Kukkapentu, Saarniusva päätti. Siksi, että kukka oli kaunis mutta katoava. Ehkä jo pelkkä nimi tappaisi pennun. Toivottavasti.

## Luku 1

- Katso emo!

Kukkapentu heräsi Mäntypennun ääneen. Naaras avasi silmänsä ja katsoi veljensä touhua.

- Hih, Kukkapentu tirskahti. Näytät ihan tyhmältä!

Mäntypennun suu mutristui: - Emoooo! Kukkapentu kiusaa!

Saarniusva käänsi päätään kohti Kukkapentua: -Ole hiljaa! Kun Mäntypentu näyttää hienoja liikkeitään, sinä et rupea ilkkumaan. Itse et osaisi varmastikkaan mitään. Emo loi halveksivan katseen Kukkapentuun.

Kukkapentu katsoi maahan. Hänhän oli vain pikkuisen härnännyt Mäntypentua!

- Varpuspentu! Saarniusva huudahti huolestuneena. Et kai sinä putoa?

Kukkapennun veli Varpuspentu keikkui pentutarhan seinässä sojottavasta oksasta: - Auta minut alas! veli pyysi.

Saarnisva kiirehti auttamaan Varpuspennun alas: - Pelkäsin kauheasti että sinä putoat! Emo toisteli Varpuspennulle.

- Emo!

Tällä kertaa kutsuja oli Kastepentu.

- Niin rakas?

Kukkapentu katseli ympärilleen. Saarnisva ja Kastepentu olivat jääneet juttelemaan, kun taas Varpuspentu ja Mäntypentu leikkivät keskenään. Pentutarhan toisella puolella nukkui vielä vaaleanruskea, täplikäs naaras Minttusulka. Hänellä ei ilmeisesti ollut pentuja, vaan hän kuulemma odotti niitä.

Yhdellä seinustalla makasi Lehtihohde, joka oli Apilapennun, Hiillospennun ja Hopeapennun emo. Kyseiset pennut leikkivät emonsa valvovan silmän alla.