אדגר חוזר לקורטני אקט

\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\* סצנה חדשה \*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*

הזמן: 18.1.1980

המקום: קורטני אקט

אדגר חוזר לכור מחצבתו, למקום הצייד האהוב עליו, המקום המלא בכל טוב הארץ, מלא באנשים עם פוטנציאל לעסקה.

ראשית הוא נכנס לתוך המועדון עצמו, אומר שלום לעובדים השונים, מתחיל לייצר קצת קשרים ויחס טוב עם הבעלים. עכשיו שארתור לא פה, הוא מאמין שהוא יוכל ליצור קשרים טובים באופן בלתי תלוי. דבר שכנראה עדיף בראיה ארוכת טווח.

המועדון, כעת שהסתיימו המהומות, מלא עד אפס מקום. אנשים ממלאים את המועדון ואת הרחוב שלפני המועדון. הקומה היחידה שאינה מלאה עד אפס מקום, היא הקומה השלישית (זכרון עיניה של דנה עולות בו לרגע, אך הוא מתעלם וממשיך). בקומה השניה יושבת לה פארפקט עם חבר מרעיה - אפשר לראות על הבמה הקטנה מימין הופעה של אחת מחבריה/חברותיה, אך לא נראה שפרפקט או הקהל מתעניין בזה.

בקומה הראשונה יש את הבר הגדול ואזור הריקודים המרכזי. כאן מאות אנשים דחוסים זה לזה, ריח הזיעה וההורמונים (והעניים של דנה) מציצות מכל עבר.

וברחוב, כמו ברחוב, עשרות צעירים ישובים מסביב. קולות של זוגות עסוקים עולים מפינות רחוב. סמים נמכרים בהינף יד.

אדגר רק צריך להחליט מהיכן הוא רוצה להתחיל היום את הציד...

ג'ק חושב על סילבר (ואקטיבית דוחק את עיניה של סבתו מתודעתו) כפרופיל של יעד שעשוי לענות נכונה על השאלה הנצחית. הוא מחפש אדם כבן 30 שיושב לבדו, או עדיף אדם שמבודד מעט מחבריו לשתיה, לבוש סביר (לא זרוק ולא מחוייט) וזאת מתוך המחשבה שכבר נוצרה תשובה לאדם בטווח הגיל הזה (דהיינו לא ילד) והוא עוד מקווה להשיג אותה (דהיינו לא זקן ציני או שויתר). היעד בו ג'ק מתמקד הלילה הוא לשחזר את הפעלת הכח, אך כרגיל, הוא ינצל הזדמנות טובה אם זו תקרא בדרכו. הוא יתחיל בסריקת הקומה הראשונה, תוך הקפדה להנות מהרעש וההמולה והובלת אנשים עמם הוא מדבר לבר, שם הם רוכשים הרבה יותר מידי שתיה...

ישנם גברים רבים שעונים לקריטריוני החיפוש של ג'ק. ליד הבר, הקירות וכמובן בחדר. לאחר קצת זמן ומחשבה הוא עוצר על אחד אשר נשען על הקיר האחורי. הוא בודד, מסתכל במבטי קנאה על גברים אחרים. קל לראות שהוא יהיה טרף קל...

https://www.wallpaperflare.com/people-man-alone-sitting-wall-book-bible-one-person-wallpaper-aalgh

ג'ק נותן לערב להתקדם לפני שהוא ניגש אליו ואז פשוט הולך אליו, נראה מעט שתוי ובעיקר נחוש לגרום לבחור לשתות ואומר: "מה גבר, גם לך יש ערב חלש? אני מתערב איתך שדחו אותי יותר הערב!"

הגבר מסתכל על ג'ק בעניים שקטות, "קשה לי להאמין בכך, " הוא מציין בקול עמוק, "אבל יתכן. מה קרה לך?" הוא תוהה

"רק ההיילייטים האחרונים: סופסוף באה מישהי שחיפשה אותי! נכון שהייתה סופר זקנה ומעט קריפית, אבל באה אלי! ואז בא איזה צ'אד - יותר גדול, יותר יפה ויותר מסוכן ופשוט חטף לי אותה מהידיים" אדגר מניד בראשו, "איזה מזל מחורבן ואז" הוא מביט ישר בעיניו של הבחור, "שכבר די התייאשתי, פתאום תפסה את עיני איזו גברת מכובדת. אני אומר לך, הכל הלך מעולה, אני עושה את כל המהלכים הנכונים, חושב שיש לנו עסק ופתאום היא מסתכלת עלי עם עיניים כאלה, אתה מכיר?" הוא מסתכל על הבחור כמצפה לאמפתיה, "כאלה... Crazy eyes" אדגר עושה תנועות מעגליות עם האצבעות מול העיניים, "שזה לא היה נורא עד שהיא באה באיזו יציאה לא ברורה שהיא רוצה ממני ילד", אדגר מרחיק בידיו אישה דמיונית, "זו הנקודה שבה כבר זה היה יותר מידי. משם זה הכל היה רק ירידה תלולה לתהום.." הוא מחייך חיוך עגום לבחור. "אם לא ניצחתי בכמות אז לפחות באיכות.." הוא מחייך שוב. "מה הכי טוב שלך?"

אם הבחור משתף פעולה, אז אדגר מוליך אותו לבר

הבחור, שאדגר מגלה עונה לשם סרגי, משתף פעולה עם אדגר. ביחד הם הולכים לבר, שם סאבינה מברכת את אדגר לשלום ונותנת לשניים צייסר על חשבון הבית. אדגר גם משקיע במשקה נוסף לסרגי, והשניים הולכים להתיישב בקומה השניה ליד אחד השולחנות. ברקע רצה לה הופעה של הדראג קווין של הערב, אולם הרעש בקומה השניה הוא משמעותית יותר נמוך מזה שבקומה הראשונה וכך הם יכולים לדבר אחד עם השני. עם משקה ביד, סרגי מספר לאדגר "אני לא מחפש ילד. ככה שמזה אתה יכול להיות רגוע" הוא מחייך לאדגר "בן זוגי, סלאבטורה, נטש אותי לאחר שהיינו ביחד. הבעיה היא איך הוא נטש אותי. יש לנו דירה בצפון העיר ועל מנת שתהיה נקיה שכרנו מנקה... שבוע שעבר, בשישי, אני חוזר הביתה קצת יותר מוקדם ואני מגלה את השניים ביחד. אחד בתוך השני.... זו הבגידה שקשה לי להתגבר עליה...." הוא שוב מחייך בפיתוי לאדגר...

"אני חושב" אומר אדגר, "שאולי ניצחתי בקרב הזה אבל אתה לחלוטין מנצח במלחמה" ומרים את השתיה שלו "לחיי המנצח! לא שזו מלחמה שהיינו רוצים להמשיך בה, אה?" הוא קורץ לבחור. "הטקטיקה הרגילה שלי אחרי ימים קשים היא לשתות דברים חדשים, אתה זורם?".

אדגר ממשיך לפטפט ולהשקות את סרגי עד השיחה קולחת ונראה בטוח שהעכבות של האחרון הוסרו כמיטב יכולת האלכוהול לפני שהוא מסתכל לו עמוק לעיניים ושואל את השאלה החשובה באמת: "what is it that you truly desire?"

סרגי מקמט את מצחו במחשבה עמוקה. עוברים כמה שניות שבהם לא ברור לאדגר האם הכוח הצליח אם לאיו, כאשר סרגי עונה לו תשובה ובמקביל אדגר מזהה את ריבוא התקשורות השונות הנפתחות לפניו. קיים עודף מידע רב שאדגר צריך להתמודד איתו, אך לאחר הנסיונות האחרונים בנושאים אלו, הוא מצליח בכך.

ראשית הוא שומע את התשובה של סרגי "מה שאני באמת רוצה... זה את חואן. חואן זה המנקה. מי שסלאבטורה שכב איתו", נראה שסרגי מתבייש במה שהוא אומר אך בו בזמן, מרגע שזה ירד מליבו הוא ממשיך במרץ לספר על המראה של אותו חואן, שבו הוא חושק על למאד.

שנית, אדגר מזהה מספר רק של תקשורות ופרוטוקולים אשר מתקשרים מולו ברמות השונות של כל מרחבי השם שבתוכו - גוף, סקין, מיסטי והאל עצמו.

שלישית, הוא מזהה שנוצרות קווי תקשורת מול מקומות שונים בפרימיום, כפי שהוא זיהה בפעם הקודמת. כמה מהמקומות אף חוזרים על עצמם.

רביעית, ואחרון, הוא שוב רואה את אותו חדר כחול שבו יש מראה כחולה, ושוב יש בו את התחושה הברורה שבאם הוא ירצה הוא מסוגל לעבור לשם

אדגר מחווה רגע לסבינה ומבקש ממנה שתדאג לסרגי לעוד משקה כי הוא צריך או לשכוח מאחד בשם חואן או שעדיף, שיגדל זוג וילך לכבוש אותו. בזמן הזה ג'ק מתעד את כל התקשורת שרצה סביב אותו פרימום מסתורי ובמרחבים השונים שלו כדי לבסס עוגן או לפחות תבנית שהוא יוכל להשתמש בה במקרה הצורך.

ואז עובר דרך המראה.

אדגר שומע מאחוריו את סרגי אומר בתהיה "אדגר? לאן הלכת?" כאשר העולם הפיזי נעלם ממנו.

כעת אדגר תקוע במעין לימבו. מצד אחד הוא כבר אינו בעולם הפיזי, אך הוא גם לא מצליח לעבור לעולם הכחול. תוך זמן קצר הוא מבין את שקורה. כמויות עצומות של מידע יורדות (downloading) אליו משרתים בפרימיום, אל תוך מרחב השם "גוף". חלקים מסיביים של קוד "גוף" מוחלפים על ידי קוד חדש, וההורדה וההתאמה לוקחות זמן. לאדגר יש זמן רב לבחון את אותו עולם, אך הוא לא מסוגל לגעת בו.

כעבור מספר שעות (!) ההורדות, ההתקנות והעדכונים הסתיימו. אדגר מזהה שכל הארוע הזה הוא חד פעמי, ובפעם הבאה הכל ירוץ חלק ומהר יותר. מצד שני קיימת בעיה שחסר לאדגר זכרון פיזי לשמור את כל המידע. בסך הכל מדובר בכמות מידע גדולה וכרגע הוא פשוט מלא לחלוטין. רוטינות מתחילות לבצע ניקויי מידע בתוכו על מנת לשחרר מקום, אולם אלו דורשות זמן. בתקופה הקרובה, הוא מבין, שהוא לא יכול להוריד קוד גדול נוסף. פשוט נגמר לו המקום.

בכל מקרה, לאחר שכל העדכונים הסתיימו, הוא מצליח לחוש את אותו חדר כחול. כעת הוא יכול להסתובב בו ולבחון אותו לעומק. ויש הרבה מה לבחון:

ראשית: דרך המראה הוא יכול לראות את קורטני אקט ולדעתו הוא יכול כרגע לחזור לשם בחזרה.

שנית: החדר בו הוא נמצא - בחדר עוברים חוטים הכחולים בהם הוא יכול לזהות מידע שעובר. פסי תקשורת שקיבלו מימוש פיזי (כחול), מימוש שלדעתו, מייצגות את התקשורות שבכלל מרחבי השם שלו. החדר עצמו מכיל מיני דברים שאפשר לחקור אותם. יש ארוניות שמכילות מידע? שולחן שעל אפשר לעבוד? הכל חדש ולא ברור.

שלישית הוא מזהה שיש אפשרות לנוע. ולא סתם לנוע. אפשר לנוע לאורך אותם חוטים כחולים, אשר משמשים גם כמעין "מסדרונות" בהם הוא יכול לנוע "פיזית" (?). בקצה הרחוק שלהם אדגר מזהה את הכתובות שהיו בפרימיום. כתובות שעד לאחרונה הוא יכל רק לתקשר איתן דרך פרוטוקולי תקשורת וכעת הוא יכול לתקשר איתן... בצורה כחולה (?), בתנועה? במחקר עמוק יותר?

רביעית הוא מזהה שיש כאן פסים כחולים ומסדרונות שמתקשרים בתקשורת של האל מכונה. אלו פסים כחולים כהים ומסדרונות כהים יותר. כרגע הדלתות לאותן מסדרונות נעולות, כיוון שהוא לא מאפשר לעצמו תקשורת לאל מכונה, אולם כמו שהוא יכול לתקשר עם האל מכונה, כעת הוא יכול גם לטייל ב"גופו" הכחול אל אזורי הפרימיום של האל מכונה עצמו! ברור לו שהדבר מאד מסוכן, כמו כל תקשורת עם האל מכונה, אך גם ברור לו שזה נותן לו אפשרויות שהוא לא חשב עליהן קודם!

ג'ק אמנם התכונן לחדר הכחול אך ציפה שזה יעשה בדעתו בלבד. לכן לפני שג'ק מנסה לעשות משהו בחדר, הוא קודם בוחן את עצמו, בשלבים - נראה שהוא עבר פיזית לרובד המידע (תואר עבודה לבינתיים) הזה והוא חווה דברים שמתפרשים כפיזים עבורו אז הדבר הראשון הוא להבין באיזה מצב צבירה הוא מצוי במרחבים השונים שלו, בשלב זה גוף ושד - החל מדברים פשוטים כמו מהאם יש לו ידיים ושאר חלקים ושל איזה גוף וכלה בניתוח מערכות תקשורת פנימית וסנסורים.

כאשר אדגר בוחן את עצמו, הוא רואה את עצמו כגוש כחול כהה אשר בתוכו עוברים פסים כחולים. הפסים האלו הם תנועות מידע בתוכו עצמו. יש לו הרגשה שהוא יכול לטייל בתוך רובד המידע שלו עצמו, אך הוא לא בטוח כיצד לעשות את זה ולאיזה תוצאות רקורסיביות זה יביא אותו.

בכל מקרה יש לו ידיים, גוף, רגליים וראש. בדיקה מהירה מעלה שאפשר לחוש גם את איברי המין שלו. וכך הוקל לאדגר עד למאד.

כאשר הוא מתרכז בעצמו הוא מזהה את ארבעת מרחבי השם שלו. הוא יכול לזהות שמרחב השם "גוף" השתנה מקצה לקצה. הממשקים נשארו כפי שהם, כך שיש לו חווית גוף זהה לכרגיל, אולם הקוד שמאחורי הממשקים השתנה לחלוטין. מרחב השם  "סקין" נשאר דומה לזה שהיה. כך גם מרחב השם של "מיסטי". אולם מרחב השם של "האל" גם הוא השתנה, התעבה, התרחב על למאד וכעת מכיל קוד רב חדש. נראה שרוב התקשורת החוצה מאדגר לעולם הכחול שמסביבו נעשית במרחב השם "האל". כל ההבנות האלו מלוות בהבנה שהוא עדיין מתקשר עם המערכות הפנימיות שלו בצורה דומה לזו שבעבר וגם הסנסורים נשארו עם אותם ממשקים (אם כי בחלקם הקוד השתנה).

ג'ק חושד שהוא יכול לבלות פה ימים ועל כן, לפני שהוא נוגע במשהו חדש, הוא בוחן את האפשרות, עכשיו שנראה שהקוד החדש במקומו, לחזור לחדר מבלי להפעיל כוחות בעולם החיצון.

https://television.mxdwn.com/news/disney-to-cancel-unannounced-tron-series/

כאשר ג'ק בוחן את החדר, הוא רואה דרך המראה את הקומה השניה בקורטני אקט. רק מזוית שונה מזו שהוא הגיע דרכה. זה נראה שהזוית עכשיו היא מאחד הקירות, במרחק של כעשר מטר מהיכן שהוא הגיע לחדר הנוכחי. כאשר אדגר חושב על כך, הגיוני שמעבר דרך המראה יעביר אותו לצד השני. וכנראה יש גם הפעלה דרך פעולה אצלו במרחב השם.... וכאן הוא נתקע. כי הוא לא בטוח היכן יש את הפעולה הזו. הוא יכול לחפש אחריה אך זה יכול לקחת זמן רב. לעבור דרך המראה נראה פשוט ומיידי...

ג'ק רושם לעצמו שעליו לאתר את הפעולה המדוברת במרחב של עצמו וכבר מתכנן ניסוי לטובת העניין, כולל הפעלת כוחות אחרים. בינתיים עם זאת, הוא כבר פה והוא חוקר את החדר עצמו. הוא בודק את הריהוט ואם הוא לא מזהה כלשהן פונקציות חשודות, אפילו מנסה אותו. מישהו עיצב את החדר ובעליל בעל תודעה אנושית אז ג'ק מנסה להבין מה הפונקציונליות שעשויה היתה להיות לעיצוב. אחרי שעה של בהייה, הוא ניגש לערוצים שמגיעים לפרימום. כרגיל, הוא מנסה לעגן את המקום שבו הוא נמצא בתודעתו, עם כתובת אם ישנה ורלטיבית לכתובות אחרות.

ג'ק לוקח נשימה עמוקה, מניח יד על ערוץ שמנמן במיוחד ונע.

ג'ק מתעכב ראשית על הריהוט. קיים ריהוט רב בחדר - שולחנות וכסאות, ארוניות, בר עם משקאות, תמונות, טלוויזיה, דלתות ומסדרונות, קירות שעליהם יש קווים כחולים ועוד.

הארוניות, כך הוא מגלה, מתחלקים לארבעה חלקים... בבדיקה שלהם הוא מגלה שכל אחת מהארוניות מתאימה לאחד ממרחבי השם שלו. וכאשר הוא בודק את הספרים שיש בתוך הארוניות, הוא רואה שיש שם מידע שמגיע ממנו עצמו. לוגים שונים, קוד וצילומים שמגיעים מהעניים שלו עצמו.

הבר והשולחן מאפשר לו לעשות פעולות שבדרך כלל הוא עושה פנימית אצלנו. להפעיל רוטינות. בשולחן הוא יכול להפעיל רוטינות חיפוש, ובבר הוא יכול להפעיל רוטינות שמשפיעות על קצב הלב וכדומה. התמונות השונות מראות אותו עצמו במצבים שונים. לדוגמא יש תמונה שמראה את אדגר כשהוא נלחם עם חרב. בתמונה אחרת אפשר לראות את אדגר כשהוא שם יד על מחסן. נראה שהתמונות מאפשרות לאדגר גישה ליכולות השונות שלו. אולי אפילו הוא יכול להתאמן שם באותן יכולות.

הטלוויזיה מאפשרת לו לראות את מה שהוא ראה בעבר, ולהסתכל על עברו בעיין חיצונית.

מהון להון נראה שהחדר מבטא, כך אדגר חושב, את עצמו ומאפשר לו גישה לכל מיני דברים בתוכו הוא עצמו. רק בצורה מוחצנת!

קיימים עוד דברים מרתקים בתוך החדר, אולם אדגר עוזב אותם, מנסה לזכור את הכתובת שלו, הוא מוצא אותה גם כתובה על השולחן, משמשת כמעין מפה. ואז הוא מניח יד על ערוץ שמנמן במיוחד ונע עליו.

התנועה בתוך הערוץ מוזרה. מצד אחד הוא מרגיש שהוא זז, אך מצד שני הוא מרגיש שהוא עומד במקום. קצת כמו שקורה במעלית שקופה היכן שאתה רואה את העולם נע סביבך, בזמן שאתה עומד.

התנועה מהירה ביותר, ואדגר מזהה שיש פרטים רבים בדרך שעוברים עליו במהירות, התפצלויות וחיבורים לקווים כחולים אחרים, מעבר דרך חדרים אחרים, אולם הוא עצמו נע לאותה כתובת שהייתה בכניסה לערוץ עצמו.

הוא נוחת בתוך חדר עצום מימדים. במרחק אפשר לראות כניסה מוארת לתוך... משהו. קווים כחולים נעים לאורכו של החדר, מאירים אותו. מתוך אחד מאותם קווים כחולים, אדגר צנח והופיע כאן. אפשר לראות מבנים כחולים שנעים סביב הכניסה. המבנים דמויי תיבות והם מרחפים בחלל החדר, חלקן נמוכות חלקן גבוהות. המבנים מרחפים סביב הכניסה, לעיתים מתקרבים יותר ולעיתים פחות. מדי פעם אחת התיבות ממש נוגעת בכניסה, אורות נוגהים נעים הלוך וחזור, ואז התיבה מתרחקת.

https://www.wallpaperflare.com/tron-tron-legacy-wallpaper-qpiqa

איפשהו ברקע, ג'ון תוהה האם העיצוב הפנימי של ג'ק - מלאך לשעבר, מושפע מהיותו בסהכ אווטאר של בן אדם ולכן העיצוב הפונקציונלי כה אנושי או שיש פה אמירה מעניינת לגבי האל מכונה?

ג'ק מתקרב לכניסה, מנסה להבין מה משמעות התיבות. הוא ניגש לרוטינה של הכח "like I built it" מתוך כוונה להפעיל אותו על הכניסה והציפייה לראות את אחת התיבות נאה לכיוון הכניסה

ג'ק מניח את ידו על אחת התיבות, אך לצערו הכח שלו עדיין בראשיתי מידי והוא מקבל הודעת עדכון על "like i build it", התמחות תוכנה, תוספת 3%. מצד שני, כאשר הוא שם את היד על הקופסא, נפתח לה חריץ במרכז הפאה, קול נעים וגברי אומר "אנא הכנס את חבילת מידע למען זיהוי". במקביל לקול, אפשר לראות את המשפט כתוב מעל החריץ.

ג'ק מהנהן לעצמו, רושם לו עוד כמה הערות מנטליות (בין היתר להחליף את הקול של המענה למשהו נשי) וניגש לכניסה המוארת

כאשר אדגר מגיע לכניסה הוא רואה חדר כחול עצום מימדים. כמה מטרים פנימה עומד לו רובוט אדום קווים בצורה של האות חית עם רגליים. הצבע האדום מעביר באדגר אותות סכנה. כמאה מטרים לתוך החדר ניתן לראות בניין כחול צבעים בצורה פרמידה, ולפני הבניין נוחתת חללית אדומה קווים.

https://www.pinterest.com/pin/73324300153149269/

https://www.deviantart.com/therenegade01/art/Tron-Legacy-Throne-Ship-586659071

אדגר נשאר באזור הכניסה, מנסה להבין מה עושים הרובוט והחללית, ולאיזה רפרנס כל המראה הזה קשור, הוא בטוח שהוא ראה משהו כזה בעבר (בעתיד?)...

האם משהו הישויות האדומות הללו מזכיר לו את האל מכונה, או את האולם של האל מכונה שליד הכניסה למשרד הכחול?

הוא משווה את הצורות - אך אין בהם שום דומות לאל מכונה. לא הצבעים, לא המבנים. הכל כאן נראה מאד שונה. עוד דבר שהוא שם לב שהדברים כאן הם לא אנושיים במהותם. העולם עצמו מלא דברים וחיים, ועד עכשיו הוא לא ראה אפילו אדם בודד. גם הגדלים של הדברים לא מתאימים לגודל אנושי -  הכניסה הייתה עצומת מימדים, חלק מהתיבות בכניסה רחפו גבוה מכדי שיהיה קל לגעת בהם וכדומה.

ג'ק נסוג לאחור, מנסה לעכל את כל מה שקורה פה. הוא חושב שאולי כדאי לחזור למשרד הראשון, להתחיל לבנות את התמונה מקטן ולחבר את הכל חזרה למקום הזה. הוא מקפיד לתייק את מה שהוא רואה כדי לשחזר זאת לאחר מכן וחוזר לערוצי המידע, באולם הקודם על מנת לחזור למשרד

ג'ק שם ידו על אותו ערוץ כחול ממקודם וללא בעיה חוזר אל החדר ממנו הוא יצא לפני דקות ספורות.

בחזרה במשרד הכחול, ג'ק בוחן קודם את המועדון מבעד למראה ומנסה להעריך כמה זמן חלף. לאחר מכן, הוא ניגש חזרה לשולחן בודק כמה אחורה הולך המידע שמאוחסן שם (רק גותהם, גם לוס אנג'לס או אולי משהו אחר?). דבר אחרון שהוא מתכוון לעשות זה ללמוד את המפה שעל השולחן וינסה להתאים את מה שכתוב שם לאלמנטים שהוא מכיר מעצמו.

ג'ק בודק את הזמן הפנימי שלו - לפי הזמן האישי שלו, עברו 1:29:34.0361 דקות מאז הכניסה שלו למשרד הכחול. כשהוא מסתכל דרך המראה, קשה להיות בטוח. אין ספק שעבר זמן. אנשים באו והלכו. אבל לא ברור עד כמה. כרגע, כשהוא מסתכל דרך המראה, הזמן בין המשרד לבין המועדון נראה זהה.

כאשר הוא בוחן את הארוניות של המידע הוא מזהה ארוניות שחוזרות לילדותו בארה"ב 2060. למעשה הוא מזהה תיעוד של מידע החל מ 2032. זה כנראה הזכרון המוקדם ביותר שלו כילד בן שלוש לערך.

מפת השולחן מחולקת לארבעה חלקים. דבר שאינו מפתיע את ג'ק כל ועיקר. כאשר הוא שם את ידו על חלק, זה גדל והוא יכול לזהות את החלקים הפנימיים שלו. לוגים מופיעים בצורת מסמך, קווי תקשורת בצורה של עיגולים עם קו שיוצא מהם וכדומה. למעלה בכל חלק יש אזור חיפוש שבו הוא יכול להכניס מידע לחפש על פי שם רוטינה, לוג, טקסט וכדומה

ג'ק מבלה פרק זמן בבחינת המפה, מחפש אלמנטים שהוא לא מכיר או נקודות יציאה לא ממופות. במקביל, הוא מאתר את לוח הבקרה של עצמו ובודק את מצב הזכרון שלו, האם יש לו גיבוי לתשתית הקודמת ואפשרות רולבק ולבסוף ממפה את כל השינויים שקרו בעקבות העדכון כדי לאתר חדרים או פונקציות שהוא עוד לא ראה.

לפני שהוא הולך, ג'ון מעלה זכרון של הוריו ושל דוד מו. על אף גל ההתרגשות שזה מעורר, הוא מנסה לאשש האם זה משהו שהוא יכול לזכור בעצמו. לאחר רגע של אדריאן רק עם פחות דמעות, הוא מעלה את כל הזכרונות שקשורים לכניסה לחוזה ולעולם של אלקוויד ומנסה לאתר ספציפית האם מצויין שם שכל הזכרונות שלו יסרקו למערכת וכללית, הוא משנן את כלל המסמכים בזכרונו הצילומי של ג'ק. במעמד הזה, הוא גם ינסה לשים לב האם ישנה כלשהי רמיזה לרובוט והחללית האדומים, בבסיס ירח, משרדי החברה, פרסומים ישנים או כל דבר אחר.

אדגר מגלה שהמפה שעל השולחן מציגה את המידע שיש בתוכו בצורה גרפית בהווה. היא מציגה את המידע צורה שאולי נוחה יותר להבנה ולחיפוש עצמי. אך היא לא נותנת אפשרויות שלא היו קיימות בו קודם. מצד שני היא כן מאפשרת לו לשים לב, בקלות רבה יותר, לאוסף העצום של קשרים שיש לו עם המציאות. אפשר לראות אילו רוטינות מופעלות בכל רגע ועד כמה הם לוקחות כוח מעבד (CPU). הרבה זרמים (streams) נכנסים ויוצאים ממנו בכל רגע נתון והם מופיעים ונעלמים גרפית כך שקל לזהות את קיומם את הופעתם ואת העלמותם.

מצד שני זה לא נותן לפתע אפשרויות חדשות כמו גיבוי ואחרות. המפה גם לא מראה לו שינוייים שקרו. היא רק מראה לו בצורה נוחה את מה שקורה לו כעת. בעזרתה אפשר לנסות ולהבין את עצמו יותר טוב. ברגע בו הוא בודק את עצמו. הוא בהחלט רואה רוטינות רבות שהוא לא שם לב אליהם, והן מרכזיות - רוטינות הגוף השונות בעיקר. קל להתעלם מהם, אולם הם חשובות ודורשות הרבה זכרון וכח עיבוד.

הזכרונות עולים בג'ון בקלות. הוא לא איבד אותם. הוא אינו בטוח לגבי נושא הזכרונות, האם אמרו לו שיסרקו אותם או לא, כי השאלה בכלל לא עלתה באותו הזמן... הוא גם לא מוצא בזכרונו או בחיפוש המהיר בארוניות רמזים לרובוט והחללית האדומים.

בצר לו, ג'ק עוזב את המשרד, יש לו הרבה על מה לדבר עם החברים וגם נראה לו שהזמן בחוץ רץ לעומת החוויה האישית שלו. הוא ניגש למראה ובודק האם מישהו מסתכל לכיוון. כאשר האופק נקי, הוא זורק מבט לאחור, כבר מתכנן לשוב. הוא מוודא שהכיסוי שלו במקום ופוסע חזרה לקורטני אקט.

ג'ק פוסע למועדון. כשהוא בודק את הזמנים במועדון הוא מגלה שהם מתאימים לזמנים שעברו עליו בתוך העולם הכחול. נראה שהמהירויות בין שני העולמות קרובים אחד לשני.

\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\* סוף סצנה \*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*