Королівство Україна (СПН)

**Королівство Україна** — історична держава, що існувала на території сучасної України і мала монархічну форму правління.

     Є першою історичною державою українців сучасного зразку. Існувала з 1813 (проголошення незалежності від Російської імперії) до 1890 (проголошення республіки).

## Історія

У квітні 1812 року до Києва підходила французька армія Наполеона. Українці підтримують Велику Армію, яка йде визволяти Україну (у Великій Армії нараховується близько 50 000 українців на той момент) від Росії та панщини. Тож у Києві 17 квітня збирається Верховна рада Українців, що стає координаційним штабом України. Головою ради став Петро Розумовський, який вирішив, що потрібно встановити українську адміністрацію на території підросійської України. Тим часом починається битва за Київ, українці заподіюють шкоду росіянам у тилу. Верховна рада таємним указом наказує колаборантам на усій території України встановити українську владу. Деякі губернські адміністратори самі приєднуються до України, деяких заміняють силою. Також селяни починають масово розкріпачуватися і грабувати поміщиків. Загалом українська влада встановлюється в частині Київської, Чернігівської, Харківської, Курської, Новросійської губерній. Російська влада розуміє, що це "п'ята колона", але нічого вдіяти уже не може — 23 квітня Наполеон входить до Києва і зустрічається з представниками Верховної ради, включно з Петром Розумовським. Наполеон підтримує українців у прагненні до незалежности, тож 27 квітня 1812 року Верховна рада, взявши на себе повноваження тимчасово парламента, видає "Маніфест до українського народу", у якому проголошує незалежність України і окреслює її кордони. Україна стає королівством, а тимчасовим регентом Верховна рада призначила 3 травня командира українських загонів Великої Армії Михайла Милорадовича. Також маніфест говорив про бажання Верховної ради посадити на трон когось із Бонапартів, скасування кріпосного права, наділення селян землею, оголошення Росії війни. Про підпорядкування Україні оголосили усі губернії, на які претендувала Україна, а також Таврійська, і Берестейщина. Російська влада намагалася боротися з українцями, але селяни, отримавши землю згідно з Маніфестом, відважно йшли у бій. До кінця травня українські повстанці спільно з Великою Армією захопили усю територію України і навіть частину Криму і Кубані. Поки Наполеон йшов на Москву, українці боролися з росіянами на території України і постачали їжу Великій Армії. Михайло Милорадович брав участь у захопленні Москви. 17 грудня 1812 року був підписаний Пермський мир; від України його підписали Михайло Милорадович і Петро Розумовський. За ним Україна, крім задекларованої території, отримала південь Орловської губернії, усю Курську, Воронезьку, Кубанську і Бессарабську губернії, Крим і частину Області війська Донського. Частина з цих територій не були українськими — Куршина, Воронезчина і Доншина, але Наполеону було потрібно ослабити Росію, тож лідери України погодилися взяти ці території. Після миру з Росією Україна не брала участі у війнах з Британією та іншими ворогами Наполеона, але українські леґіони Великої Армії брали в них участь, кількість військових була щонайменше 20 000. У новоутвореної України відразу виникли проблеми у відносинах з Польщею, оскільки та бажала приєднати до себе Волинь і Поділля, а Україна — Холмщину. Під наглядом французьких військ на території Волині, Берестейщини, Поділлі, а також на окупованих територіях Галичини, Буковини і Закарпаття 3 лютого був проведений референдум щодо того, до якої країни хоче потрапити населення регіонів. Несподівано для поляків більшість населення (73,31%) проголосували за Україну. Тож на основі цього 27 лютого 1813 року був підписаний Холмський договір, за яким Україна отримує Холмщину і Польща-Литва (саме так тоді вона стала називатися) визнає суверенітет України у цих кордонах. У 1814 році почалися пошуки родичів Наполеона на трон, і ідеальним кандидатом став Жером І (колишній король Вестфалії). Заради українського трону він відрікся від трону Вестфалії і 7 жовтня 1814 року був коронований у Києві як король України.

11 грудня 1814 року була прийнята конституція Королівства Україна.

В Україні почався розвиток економіки, освіти науки, культури. Був розроблений стандарт офіційної української мови на основі "Енеїди" Котляревського з урахуванням південних, північних, західних і східних говорів української мови. 7 липня 1817 року була заснована Королівська Академія наук України. З'явилася система виборів до Верховної ради, навчання стало обов'язковим до 15 років. Відкривалися заклади середньої освіти.

12 жовтня 1817 Україна стала однією з країн-засновниць Міжнародівки — першої міжнародної організації.

25 березня 1821 року почалася Грецька революція. Міжнародівка засудила придушення революції, тому 30 червня 1821 року вона схвалила проведення на території Османської імперії спеціальну військову операцію для встановлення миру. Україна також прийняла участь у ній, і оголосила війну Османській імперії. До 1827 року йшла війна, але 11 серпня 1827 був підписаний Константинопольський мирний договір, який завершив війну і розділив Османську імперію.

24 червня 1860 року Ярема І помер, 20 жовтня 1860 як король України був коронований його старший син Йосип під іменем Йосип І.

Протягом усього 19 століття Україна вела мирну політику, але у 1866 році проти України починається війна: 16 березня 1866 Росія оголошує війну Україні під проводом повернення території Куршини, Орловщини, Воронезчини. Російські війська окуповують Орел і йдуть на Вороніж, і 24 березня 1866 Румунія (об'єднані князівства Валахії та Молдови) оголошує війну Україні. Україна не очікувала війни від двох країн-членів Міжнародівки, тому почала через неї давити на них. Румунія і Росія давно готувалися до війни, тому швидко окупували значну територію України. Міжнародівка вимагає від них припинити війну, але вони наполягають на проведенні референдуму на територіях, на які претендують. Україна заявляє про порушення її суверенітету, але Міжнародівка вирішує провести референдум, тому 3 травня настає перемир'я і під наглядом комісії Міжнародівки на території Бесарабії і "Нової України" проходить референдум, на якому більшість населення голосує за приєднання до Росії та Румунії. Доншина, Орловщина, Воронезчина, Куршина відходять Росії; Бесарабія (без Буджаку та Хотина) — об'єднаному князівству.

11 квітня 1888 року року на виборах велику кількість місць отримала Республіканська партія, що ставила своєю метою перехід до республіки. Хоча вона не мала більшости місць, її підтримала Соціял-демократина партія, і головою ради міністрів був призначений республіканець Микола Драгоманов. Республіканізм почав набирати обертів з 1870, коли у Франції було проголошено республіку, а монархію багато хто вважав символом імперіялізму і старого порядку. 18 березня 1891 року, після смерти Йосипа І, був проведений всенародний референдум, на якому було поставлено запитання: "Чи хотіли б Ви скасування монархії в Україні і запровадження республіки, перетворення Королівства Україна на Українську Республіку?". 73% громадян відповіли схвально, тож 27 березня 1891 року Верховною радою був виданий акт проголошення Української Республіки і прийнята нова конституція.