Koun sisällissota

### Lopputulos

Itäinen armeija voittaa, Hakuryuu nousee keisariksi, läntisen armeijan johtajat vangitaan, Kou liittyy Seitsemän meren liittoon ja siitä tulee Sindrian vasallivaltio

Taistelijat| Läntinen armeija* Kouen Ren
* Koumei Ren
* Kouha Ren
* Hakuei Ren
* Kougyoku Ren
* Shou En
* Seishuu Ri
* Kin Gaku
* Kokuton Shuu
* Dorji
* Bator
* Boyan
* Meihou Kan
* Reirei
* Jinjin
* Junjun
* Koubun Ka
* Judar
* Seiryuu Ri
* Kokuhyou Shuu

Seitsemän meren liitto* Takeruhiko Yamato
* Darius Leoxses

**Koun sisällissota** on Koun keisarikunnassa tapahtunut lyhyt konflikti, jossa maa ajautui sisällissotaan kahden ryhmittymän välillä: Neljännen prinssin Hakuryuu Renin johtaman itäisen vallankumouksellisen armeijan ja ensimmäisen prinssin Kouen Renin johtaman läntisen armeijan.

## Taustat

Pian Koun keisarikunnan muodostamisen jälkeen Al-Thamen -niminen järjestö sai siellä merkittävästi valtaa. Järjestön johtaja Gyokuen Ren oli Koun ensimmäisen keisarin, Hakutoku Renin, vaimo, ja tämän neljän lapsen äiti.

12 vuotta ennen sisällissotaa Gyokuen järjesti keisarin ja heidän kahden vanhimman pojan salamurhat. Koun valtaistumelle nousi ensimmäisen keisarin veli Koutoku Ren, joka adoptoi ensimmäisen keisarin eloonjääneet lapset, Hakuein ja Hakuryuun. Valtaistuimen alkuperäinen perijä Hakuryuu päätyi perimyslistan pohjalle Koutokun omien poikien taakse.

Ainoastaan iskuista eloonjäänyt prinssi Hakuryuu tiesi Gyokuenin olleen murhien takana. Seuraavat 12 vuotta hän käytti kostonhimoisena suunnitellen ja taistelutaitoja harjoitellen, tavoitteenaan jokin päivä täyttää veljeltään tämän kuolinhetkellä saaneensa tehtävän kostaa heidän kuolemansa Gyokuenille, sekä irrottaa Kou Al-Thamenin ja Gyokuenin vallasta ja palauttaa se ensimmäisen keisarin jälkeläisten hallintaan. Lisäksi hän vastusti Kouenin ajatusta siitä, että koko maailman tulisi taipua Koun vallan alle.

## Tapahtumien kulku

### Sodan alku

Koun sisällissota sai alkunsa Hakuryuun aloitteesta, kun tämä valloitti Koun keisarikunnan oraakkelin Judarin avulla syrjäisen sotilastukikohdan maan itäosissa. He aivopesivät tukikohdan sotilaista itselleen pienen armeijan, ja lähtivät pari viikkoa myöhemmin kohti Koun pääkaupunkia Rakushouta. He hyökkäsivät Rakushouhon, ja surmasivat silloisen keisarinnan, Gyokuenin. Silloin Hakuryuu julisti vallankumouksensa virallisesti alkaneeksi.

### Sodan osapuolet

Vallankumousjulistuksen myötä maa jakautui kahteen leiriin, itäiseen ja läntiseen.

Itäisiin joukkoihin kuului noin 20 % Koun sotajoukoista, ja heidän tukikohtansa oli Rakushou. Suurin osa valtiosta oli kuitenkin Kouenin johtamien läntisten joukkojen puolella, joiden tukikohdaksi tuli maan länsiosissa sijaitseva Balbadd. Osan mielestä Hakuryuu oli kruunun todellinen perijä ensimmäisen keisarin ainoana elävänä poikana, kun taas toiset kannattivat toisen keisarin vanhinta poikaa Kouenia.

Paria vuotta aiemmin Hakuryuu oli solminut sopimuksen Seitsemän meren liiton johtajan kuningas Sindbadin kanssa siitä, että kun Hakuryuu aloittaisi vallankumouksensa, hän saisi Seitsemän meren liiton tuen. Hakuryuu ei aluksi aikonut hyödyntää heidän apuaan, vaan se oli hänelle varasuunnitelma. Alibaba ja Aladdin saapuivat Rakushouhon ennen taisteluiden alkamista mutta päätyivät taisteluun Hakuryuuta ja Judaria vastaan, kun eivät suostuneet auttamaan Hakuryuuta vallankumouksessaan. Judarin näennäisesti kuoltua taistelussa Hakuryuun leiri menetti puolet vahvuudestaan. Siksi Hakuryuu joutui turvautumaan varasuunnitelmaansa.

### Sotastrategiat

Kun Kouen, Koumei ja Kouha saavat kuulla Hakuryuun vallankumousjulistuksesta, Kouen tekee päätöksen, että he tulisivat taistelemaan Hakuryuuta vastaan. Hakuryuu lausui julkaisemassaan keisarillisessa ediktissä:

*"Lyön petturi Kouenin. Kouen Ren on saanut asemansa laittomasti pettureilta Koutoku Reniltä ja Gyokuen Reniltä. Kouen Ren kokoaa laittomasti yksityisarmeijaa Balbaddissa, ja täten hänet tulee pysäyttää välittömästi. Kaikki tätä ediktiä vastustavat teloitetaan pettureina."*
Päiviä myöhemmin Kouen Renin armeija kokoountui läntisillä tasangoilla Tenzan vuoriston itäpuolella. Armeijan sotajohto asettui Kanan-tasangolle. Kouen itse jäi Balbaddiin, jossa hänet julistettiin keisariksi. Sieltä käsin hän käskee sekä pohjoista että läntistä armeijaa. Kanan-tasangolla komentajana toimi Koumei. Hänen mukaansa Kouenin leirin sotavoimat ovat nelinkertaiset Hakuryuun voimiin nähden, ja suurin osa maasta on Kouenin joukkojen vallan alla. Lisäksi Kouenin puolella on käytössään seitsemän metalliastioiden käyttäjä, ja Hakuryuun puolella vain yksi, Hakuryuu itse. Kenraalit ovat varmoja voitostaan, mutta Kouha muistuttaa, että vaikkei Hakuryuulla ole paljon tukijoita Koun keisarikunnan sisällä, samaa ei voi sanoa muista valtioista ja Koun valloittamista alueista. Kouha ja Koumei painottavat voiton olevan ehdottoman tärkeää, sillä muuten heidät kaikki tultaisiin teloittamaan, ja Kou syöksyisi taas sotien ja epävarmuuden aikaan.

Hakuryuun puoli asettui Kanan-tasankojen itäiselle reunalle. Kananin tasangot ovat maailman laajin tasankoalue, jolla Koun, Gain ja Gon väliset sodat oltiin perinteisesti käyty jo vuosisatojen ajan. He tulivat pois kanjonista, lähettäen länsipuolelle selvän viestin: taistelu tultaisiin käymään itse tasangolla.