recursal/Fanatic-Fandom huggingface dataset:
Huset Germain

**Huset Germain** er en av de rikeste, mektigste og eldste dynastiene i Tussarix. Det er også det nåværende kongehuset av Imperiet, gjennom Hyanus og Alexa Kontrovers.

Deres landeiendommer strekker seg over hele Droumand, ettersom et medlem av denne familien er enten storfyrste eller -fyrstinne av Droumand. Deres opphav er fra det sørlige Tussarix, hvor de ikke bodde lenge. De flyttet snart til det østlige Droumand, hvor de bygde et lite slott. Med årene utviklet dette seg til å bli et palass.

Da Anette giftet seg med Fros Kontrovers, flyttet familien inn i det nye palasset i Le Ryxân. Som medlem av de kongelige, hadde huset direkte innflytelse på politikken og handelen i landet.

Med døden av Anette i Imperiets 180. år, var det opp til Hyanus og Alexa å videreføre denne grenen av slekten (den andre var Kontrovers-rekken). Da Alexa ble arrestert av Robespierres tropper, og Hyanus flyktet gikk det flere år før det så ut som at huset skulle gå videre. Hyanus giftet seg og tok da navnet Hyanus Germain de Floem. Rent offisielt døde huset Germain da Hyanus tok et nytt navn, men rent biologisk sett levde det videre.

## ***Familie***

1. gren
	* Storfyrste Édmound Germain de Droumand
	* Élise de la Fèrre, storfyrstinne de Droumand, hans kone
	* Anette Germain, deres datter
	* Élibert du la Fèrre, Élises søster
2. gren
	* Anette Germain
	* Fros Kontrovers, hennes mann
	* Hyanus Germain Kontrovers, deres sønn
	* Alexa Kontrovers, deres datter
Huset Wave

**Huset Wave** var et adelshus fra Flynn, Avalon. Familien var én blant mange adelsklaner på sin tid, men ble fort satt på plass og fikk vite sin posisjon som kong Ewalds undersåtter. De bar setet som ridder av Wave – som senere ble erstattet av posisjonen som greve av Olwyn-upon-Wave – og regjerte fra Villa Wave.

Da kong Ewald iverksatte en kampanje for å erobre Flynn og underkaste seg det, tok han Olwyn Waves kone, Seymour, som sin og etterlot Wave i hendene på Laurence Wave og hans hustru. Det eldste barnet, Monks, deres overtok ridder-setet, før det gikk over til dennes senere barn.

Det er usikkert hvor lenge huset Wave var i funksjon, eller når det døde ut.

## ***Kjente medlemmer***

* Aldhard Wave, husets grunnlegger
* Olwyn Wave, satte slekten i fare for utryddelse
* Laurence Wave, siste kjente Wave
* Monks Wave, familiens sorte får som "The Skinner"
* Barak Wave, husets siste registrerte leder
Hattie Gurich

**Hattie Avelina Gurich** (født **Jenza**) var en avalonsk kvinne av middelklassen – som hun hadde giftet seg inn i. Hun var konen til Ja'ames Gurich, som hun fikk fire barn med: Gúmiz, Roza, Waltraud og Luíseach Gurich.

Hattie var født og oppvokst på landsbygden, datteren av en bonde. Hun levde på gården frem til hun ble fridd til av grovsmeden Ja'ames fra byen Pa'arch. Som slave av jorden til en greve, måtte Hattie kjøpes ut av trelldommen – til en høy sum. Meningen bak denne loven var at landeierne ikke skulle miste arbeidskraften, og derfor var kjøpssummen høy. Dette var et virkemiddel for at burdgommene ville droppe å gifte seg med bønder. Ja'ames brukte allikevel en stor sum på å kjøpe fri Hattie.

Hattie og Ja'ames giftet seg i Pa'arch. De etablerte seg et liv der relativt raskt, og den ene ungen kom etter den andre. Mens døtrene fant seg ektemenn, valgte sønnen å ta seg en videre utdanning, og ble en sølvsmed. Sønnen fant seg en kone, og flyttet til Freton i det nordøstlige Avalon. Her ble levde han nøysomt, om enn rikere, enn resten av familien. Han hadde allikevel medlidenhet for moren, som bodde sammen med en mann som misunnet sin egen sønn for hans suksess, og sendte henne månedlige bidrag for at hun skulle klare seg. Hattie hadde lært litt om bylivet, og brukte derfor pengene sine på å pusse opp Ja'ames smie og etablissementet. Hun fornyet gradvis garderoben sin, og begynte å menge seg i de offentlige sektorer.

Da sønnen ble adlet av dronning Nerissa Worar, ble han baron i det sørlige Avalon – og en svært ettertraktet adelsmann sådan. Hattie var fornøyd over det han hadde oppnådd ved å redde hesten til prins Argus av Avalon – hendelsen som hadde fått ham adlet. Hun nektet allikevel å be ham om penger, men det unnlot ikke hennes ektemann, døtre, svigersønner og egen familie å be om det. Mangen valgte sågar å dra til slottet hans for å tigge om penger.

Hattie ble til slutt innhentet av alderdom.
Marie Pompadur

## Marie Pompadur,  markise de Ralix

**Marie Pompadur, markise de Ralix** var en aristokratisk kvinne som var født med privilegier. Hun var datter av en adelsslekt for lang til å spore opp. Hennes slektstre er dessuten vidt og bredt. Det som allikevel vet om Maries slekt er at hun hadde fire søsken – brødre alle som én – og med to foreldre, hvorav begge hadde to elskere på si. Marie kom til å følge i deres fotspor på alle mulige måter. Da revolusjonen brøt ut, tjente Marie som Robespierres elsker, sekretær og lokale diplomat.
Håpets land

***Håpets land*** er den første boken i *Elementene-*serien, og marker starten på den avalonske revolusjonen og hendelsene som skjer i forkant av den.

## ***Synopsis***

Etter å ha vært vitne til henrettelsen av familien sin, blir Kent Sparrow trukket inn i en revolusjon, innhyllet i en tåke av hemmeligheter, vold og kjærlighet.

For å hevne sin familie, slutter Kent seg til opprørerne. Sammen med dem, vekkes en indre flamme i ham, og Kent blir nødt til å finne ut hvem han er, hva han vil, og hva han var ment å bli.

Kent er dessuten på mange måter lik sine våpenbrødre, og på andre måter ikke; han må derfor veie ikke bare sin, men hele Avalons skjebne, på en gullvekt – mens korrupte byråkrater prøver å forstyrre balansen.

## ***Trivia***

1. *Håpets land* er den første offisielle boken som blir utgitt av Tollef. Han skrev to andre samlinger, men disse ble skrinlagt grunnet hans ønske å bidra med en ren fantasyroman, framfor å sette den i en post-apokalyptisk verden – som var den originale planen.
Guvernør av Feamath Peak

**Guvernør av Feamath Peak** er en avalonsk borgertittel båret av Feamath Peaks beskytter. Som guvenør av Feamath Peak, er en pålagt av hertugen av Flynn å beskytte og drifte byen. Guvernøren står nært knyttet til baronen av Whiterock, og i starten av Feamath Peaks historie var disse posisjonene én og den samme. Den mest kjente guvernøreren var Ansigar Chimp, den andre baronen av Whiterock – som holdt tittelen sammen med setet sitt som baron. Ansigar jobbet allikevel ikke alene, og store deler av arbeidet overlot han til hans venn Dries Low.
May Leutguard I

**May Leutguard I** (født **Weaver**) (ca. 410 – ca. 460) var en avalonsk dame av Alessia, som sammen med sin mann Lyndon, tjente under en av de første kongene av Flynn: Symeon I. Hun og Lyndon fikk kun ett barn, Alan, men adopterte en jente, Lavinia, da de syntes synd på henne for å vokse opp i rennesteinen. May var gjennom sønnen Alan, farmor til fire gutter: Ualan, Verginius, Ùisdean og Vibanus Agathon Leutguard.

Hennes andre barnebarn oppkalte sin førstefødte datter etter henne.
Hilara Dimitus

**Hilara Dimitus** var en avalonsk prestedatter som ble solgt som trell i veldig ung da moren ble anklaget for å bedrive hekseri og faren ble arrestert og henrettet for å ha skrevet rebelske tekster. Som trell, tjenestegjorde Hilara for lady Osmosis som en kammerpike.

Senere ble Hilara gitt firheten, og hun begynte å se etter en ektemann. Hun giftet seg med Zoxput Mejei, som hun senere fikk ni barn med – hun fant mannen sin da hun var ute på landsbygden og samlet inn eventyr til en venninne av seg som hun kunne fortelle til sin sønn.

Senere skrev Hilara ned flere skrifter om hennes opplevelser og tolkninger av hvordan elementene fungerer, samt deres innehavere. I hennes tekster kan man derfor lese om hvordan en ildtemmer kan gjenkjennes utav fysiske og personlige trekk. I disse tekstene skriver hun om forskjellige deler av livet sitt – alt fra da hun jobbet hos lady Osmosis til sine eldre dager.

Hilara og Zoxput regnes som to av Avalons største forfattere – den ene for Avalons sønner og døtre av den temmende arten, den andre for barns godkveld-eventyr.
Jean-Baptiste de Floronçée

**Jean-Baptiste Joachim de Floronçée, erkebiskop de Ville-Thérèse** var en pedofil geistlig som kom fra traktene i Coast, Tussarix, og var oppdratt i et strengt hjem. Han var sønn av en geistlig prestinne og hennes mann. Menn og kvinner i hennes stilling hadde ikke lov til å ha familie, men hun var biskop i Coat – så regelverket var ikke like strengt.

De Floronçée ble opplært i prestenes kunnskaper av hans mor, og ble fort en mektig mann. Han flyttet senere til erkehertugdømmet Tuss – hvor han jobbet i Ville-Thérèse. Her hadde han i oppdrag å gi paven penger ved hjelp av slaveri og mer til. Når han ikke brukte tiden sin på å gjøre paven til lags, tok De Floronçée med seg noen unggutter til sengen. Han ble snart oppdaget av en lærling, og denne brant ham på kjetterbål ikke lenge etter.

Etter sin død, ble Jean-Baptiste fratatt sin geistlige tittel på alle mulige måter, og slettet fra historien totalt. Hans familie ble sendt i eksil på Jipsir – hvor kongen hadde fått beskjed om å sette dem til å være prester ombord på skip, da disse hadde lett for å gå til grunne.
Laurent Côté

**Laurent Côté** var en imperialistisk skuespiller og maler som bodde i Le Ryxân, Tussarix. Han er mest kjent for sin rolle som første portrettering av Flininux, i stykket *Figari*. Han eide sin egen salong i bydelen Saint-Jacques de la Cité, og var derfor et must for alle dem som kom til hovedstaden. Han var en kunstner, og var kjent for mange av sine akt-bilder, noen var blitt skapt i enten Art Beaumont- eller Marron portrait-stil – men de fleste var med stilen Le Représentation.

Etter at han plutselig ga opp sin karriere som skuespiller, ble Laurent politiker, og senere også et medlem av Tussarix' hær. Under Robespierres regime, ble han – som så mange andre soldater som støttet keiseren – henrettet.

Laurent ble henrettet sammen med Germain Levesque og François St. Just.

## ***Merkbare kunstverk***

Élise Yvette
 *Élises utukt*
 (Le Représentation)Gaia
 *Gaias datter*
 (Le Représentation)Juno
 *Vindfulle Juno*
 (Le Représentation)Ukjent kvinne
 *Kvinne i Sør-Tussarix*
 (Marron portrait)Vest-Tussarixisk adelskvinne
 *Ung arving*
 (Marron portrait)Ane og Åne
 *Forbudt kjærlighet*
 (Art Beaumont)
Guvernør av Syndbyckerrlias Citadel

**Guvernør av Syndbyckerrlias Citadel** er en avalonsk borgertittel båret av Syndbyckerrlias Citadels leder. Den har vært i posisjon av tre kjente personer: Wigberht Haimo, Adela Sigiland og Harvis Thrud. Som guvernør av citadellet, er en pålagt av kongen (senere hertugen) av Flynn å stille forbrytere til regnskap – hvilket skulle skje ved at et råd av menn skulle bedømme om forbryteren handlet riktig.
Lilla Sparrow

* Claire Wilson (svigerinne)
* Earl Sparrow (nevø)
	+ Ellie Boyle (niese-i-loven)
* Prudence Sparrow (niese) †
* Kent Sparrow (nevø)
* Leo Sparrow (nevø)
* Clara Sparrow (niese)

**Lilla Sparrow** var en opprører og forhenværende bonde. Lilla var datter til Abigail og Michael Lee Sparrow lillesøster til Humphrey, Travis og Tristan Sparrow. Lilla er svigerinnen til Claire Sparrow og Reginald Woods; gjennom førstnevnte er hun tante til seks barn, og gjennom sistnevnte er hun tante til Lilla Woods – som er oppkalt etter henne, men det var Tristan som kom opp med forslaget.
Guvernøren

***Guvernøren*** var en bok skrevet av marskalk du Nivv. Marskalken var guvernør av Ville Juno. Han var svært populær blant folket. Mye av denne populariteten kom fra hans godhet til folket. *Guvernøren* ble publisert i flere eksemplarer med folket og andre guvernører som målgruppe. Den oppmuntret folket til å bli mer politisk aktive, men også for hvordan guvernører skulle te seg for å vinne folkets tillit – og på denne måten bli husket slik man ønsket.

Boken solgte i over flere eksemplarer, og for dem som ikke kunne lese eller hadde råd til å kjøpe boken, dro William ut selv til bygder og byer for å lese høyt selv. Folk dro flere mil for å høre ham – eller bare så mye som *se* ham. Pengene som William fikk inn for boken sin, ble brukt til å bygge en skole for analfabete.
Julius Vernon

**Julius Leopold Vernon** (ca. 210 – februar, 249) var en avalonsk ridder av Cromwell og grunnleggeren av huset Vernon, et adelshus som – tross sin korte levetid – satte sitt merke på kongeriket Flynn. Han var sønn av to skipsredere, som begge handlet med både sydlige og nordlige byer for Flynn.

Julius vokste opp i et rikt miljø og fikk en ordentlig utdanning, hvilket gjorde ham til en dyktig handelsmann. Da den vordende kongen derfor la ut på et felttog for å erobre områder for landet sitt, nølte ikke den unge Julius å melde seg inn i hæren som en strateg: han hadde øye for ressurser han kunne bruke for handelvirksomheten sin i kjølvannet av felttoget. Han hadd ingen militær erfaring, og var derfor ikke en av Ásketills nærmeste rådgivere. Det betydde allikevel ikke at Julius var en betrodd mann, for hans forslag områder å okkupere var nyttige for å skaffe hæren hans mat.

Da felttoget avsluttet i 232, var Julius vitne til kroningen av Ásketill som fulgte. Han ble kort tid etter adlet til ridder av Cromwell og gitt setet i Rådet som ga ham ansvaret for hovedstadens handel både på til lands og til vanns. Han ble snart kjent som **Julius Samleren**, et tilnavn han fikk på grunn av hans nettverk av menn og kvinner som ga ham monopol på alle varer i hovedstaden. Han brukte sin posisjon i Rådet til å kjøpe produkter for lave priser og selge dem til ublu priser. Han hadde tatt imot stillingen sin fra kongen med stor hengivenhet, og ble derfor irritert da han så seg nødt til å legge mer og mer fokus på statens økonomi da kong Herleifr I steg på tronen. Det var derfor ikke vanskelig å be Julius om å slutte seg til Flaroum-konspirasjonen da han ble spurt. Han ble dessuten lovet å kunne beholde rikdommene sine og beholde monopolet, så lenge han støttet konspirasjonen.

Flaroum-konspirasjonen ble allikevel avslørt av monarkens tidligere prylegutt, og Julius ble myrdet på Flynn Palace under det som senere ble kjent som Blodkrone-attentatet.
Hélène Lefèvre

**Hélène Lefèvre** (Imperiets 146. år – 22. mai, Imperiets 186. år) var kammerpike og tjener hos huset Elbée fra hun var ca. 9 år og frem til sin død som 40-åring. Hun hadde en interesse for Pierre Grimal, en tjener på samme gods; dette ble allikevel ikke noe av, da Pierre giftet seg med en landsbypike ved navn Désirée.

I løpet av sin tid på herregården ble Hélène vitne til fødselen av Armand, Sophie og Valère-Joseph d'Elbée. Hun fant de to eldre søsknene svært sjefete og oppblåste, mens sistemann var beskjeden og sky. Hélène ba oldfruen om å være guttens barnepike, hvilket hun ikke fikk innvilget – da de hadde Madame Noir til det. Noir lot imidlertid Hélène få lov til å være med og oppdra den lille gutten.

Hélène var hadde vokst opp i et strengt miljø, og som datteren av en handelsmann, og søsteren til ni andre søsken visste hun også hvordan Mendeley hadde det da han ble eldre. Mens søsknene hans ble kurtisert og dullet med, og klargjort på sine oppgaver som forvalter av Elbée – da hovedsakelig Armand, da han var eldst, og Sophie siden hun var mellomst. Mendeley vokste opp i skyggen deres, og derfor tok Hélène og Pierre seg av gutten så best de kunne.

Da Mendeley var ni år bestemte Hélène og Pierre seg for å overraske gutten. Hverken oldfruen eller butleren fikk greie på det, men de ville ikke brydd seg heller. Hélène og Pierre tok med seg Mendeley på sirkus. Da han ble eldre, skjønte Hélène hvordan Mendeleys søsken kom til å bli: konservative og gammeldagse. De kom til å gjøre vondt verre når en av dem ble forvalter av Elbée. Derfor, foreslo Hélène for Pierre at de burde ta Mendeley med seg på Lulan-markedet. De gjorde så, og Mendeley skjønte hvor ille tredjestanden hadde det. Disse opplevelsene satt igjen i Mendeley da han ble voksen – hvilket senere fikk ham til å slutte seg til Føniksordenen.

Under den tussarixiske revolusjonen ble Elbée-enes herregård stormet av revolusjonære. Mendeley lå ennå og sov da de trengte seg inn, og Hélène hørte spetakkelet stormet hun ut i salen. En av de revolusjonære tok henne i øyesyn, og overfalt og voldtok henne. Hun ble slått i svime for å unngå å gjøre motstand. I én uke forholdt de revolusjonære seg på herregården, og i løpet av den tiden ble hun holdt fanget – på lik linje med familien. Også, som med resten av kvinnene av tjenerskapet, ble hun voldtatt dag og natt.

Da uken var omme ble hun, Pierre, tjenerskapet og Elbée-familien brakt til Le Ryxân for å bli forhørt av revolusjonstribunalet. Hélène ble – på falske anklager – funnet skyldig i å gå til sengs med menn som støttet revolusjonen, med det formål å befri sine arbeidsgivere; i tillegg ble hun anklaget og funnet skyldig i å true og skade en alminnelig borger av Lulan, da hun mente hun hadde høyere rang enn ham. Hélène benektet alt, men ble sendt til giljotinen allikevel sammen med de hun ankom Le Ryxân med.

Liket hennes ble dumpet på Le stockage du cadavre de la capitale, og ble etter revolusjonen identifisert av markise du Floem. Hélènes lik ble dermed stedt til hvile på Hôtel de Fiubet, hvor de uskyldige ofrene av revolusjonen ble stedt til hvile – og historiene deres arkivert for fremtiden.
Lilla Woods

**Lilla Woods** (født **Jane-Elizabeth Snow**) var adoptivdatteren til Reginald og Tristan Woods.

Lilla Woods var det mellomste av syv barn, hvilket førte til ate hun ble for det meste ignorert av familien sin – om dessuten ofte ikke tiltalte henne med hennes navn, **Jane-Elizabeth**. Denne oppdragelsen førte til at Woods ble veldig sjalu og konkurransepreget, med en følelse av å alltid bli hørt og lagt merke til.

Da foreldrene døde, ble den seks år gamle Lilla og søsknene overført til Rocksons barnehjem. Hun ble fratatt navnet sitt av bestyreren, og omtalt som "bøllepiken". Her utagerte hun voldelig mot de andre barnehjemsbarna, og hun ville fort ha blitt et offer for et voldelig gateliv når hun ikke lenger kunne være på barnehjemmet – hadde det ikke vært for ekteparet Woods.

Ettersom Tristan og Reginald Woods ikke kunne få et kjødelig barn, adopterte de Lilla. Jentungen hadde ikke noe navn, så de døpte henne Lilla – oppkalt etter Tristans søster. Jenten viste seg med årene å ha samme naturlige talenter som Tristan – en sans for økonomi og handel – og både han og Reginald brukte tiden sin på å lære henne matematikk og handel, samt kurser og myntenheten. Gleden tok imidlertid da Lilla døde av en langvarig sykdom, knappe 12 år. Da en patolog undersøkte liket hennes, kunne det stadfestes at hun hadde dødd av kreft. Etter dette, hadde familien en begravelse, og kisten hennes ble begravd ved siden av graven til Tristan Sparrow på familiegården.
Keiserlig gemal av Tussarix

**Keiserlig gemal(inne) av Tussarix** er en tittel båret av den sittende keiseren av Tussarix' ektefelle.

Gemalene har ingen konstitusjonell status eller makt, men mange har hatt en betydelig mengde innflytelse på sine ektefeller. Da Marie II Germain giftet seg med Hugo av Tussarix, var hun fremdeles arving til Droumand og Gaëtane, og administrerte disse landområdene i sitt navn; dette gjorde at keiser Hugo kunne bære *de jure* titlene hertug av Droumand og jarl av Gaëtane da disse tilfalt Marie. På denne måten kunne derfor gemalen skaffe seg innflytelse ved å avse inntektene sine for ektefellen – og på denne måten være med å styre landet.

I det politiske livet, var gemalen utestengt på alle mulige måter: de skulle produsere barn og få ektefellen til å fremstå på en god måte. De hadde ingen stemmerett i lovforslag etablert av Regnbuens Bord, ei heller i Høyeste Råd – da dette var reservert den regjerende monarken. De var en gallionsfigur og økonomisk støttespiller, intet mer.

Da Marie ble enke i 23. april 4081, mistet hun tittelen til svigerdatteren Anette IV. I slike tilfeller, skulle den gamle gemalen tituleres som **HKH enkekeiser(inne) av Tussarix** med sin adelige tittel – i Maries tilfelle var dette *hertuginne* og *grevinne*.

Dagens gemalinne av Tussarix var Anette V, før hun ble myrdet og erstattet av Féliçienne.
Hemhiss Speli

**Hemhiss Speli** var et menneske fra Eden som på et tidspunkt hadde samleie med vokteren Xzapfintus. Som et resultat av dette, fødte hun deres datter Melania.

Ifølge mytologien skal Xzapfintus hatt samleie med Hemhiss og en annen kvinne og fått to barn – Melania og Fros. Ingen av barna kunne ikke bli funnet, for Vokterne ville ha drept dem på flekken: en fare som vil true dem. Derfor valgte Xzapfintus å suge livskraften ut av barna sine, men som et produkt av en Vokter og et menneske hadde sønnen og datteren den fordelen å ikke bli skadet av mørket. Xzapfintus valgte med sine evner, å gjøre ungene immun mot mørke ved å erstatte hjerte deres med en mørk kjerne. De ville bli gjenfødt om igjen og om igjen. På denne måten kunne Xzapfintus se ungene vokse opp om igjen og om igjen – men uten at de husker noe av de tidligere livene sine.

Etter Vokterkrigen hadde Hemhiss dratt sammen med sitt folk da de flyktet fra Eden. Som en siste straff hadde gudene valgt å dele menneskene ved å sende dem til forskjellige destinasjoner. Hemhiss – som hadde tatt form av en slange – koloniserte Pan-Taka med yngler mens hun våket over sin datter. Som datter av en gud og et menneske, ville Melana bli gjenfødt helt til guden kalte henne til seg igjen. Hver gang Melania døde, ville Hemhiss vente til Melania ble født på nytt – da ville et pikehvin skjære gjennom hodet hennes slik at Hemhiss kunne finne datteren sin født på nytt.

Under Tredje Æra hadde Hemhiss skapt et nært forhold til sin datter – som kun kjente Hemhiss som et kjæledyr. I Pan-Taka var slanger sett på som guddommer og voktere av personen de omgikk seg med. Da Melania flyktet til Avalon for å støtte opprørerne, ble Hemhiss med henne. Som kjæledyret til Melania, tjente Hemhiss som spion.
Konge av Tuss

**Konge av Tuss** var en tittel båret av den tidligere enevoldsherskeren av Tuss, og kunne bare holdes av en mann. Det er antatt at setet ble etablert av Renaud Tussarix' far, Hugues, men dette er usikkert: skrifter går ikke lengre enn til ham. Under Hugues, var nasjonen splittet inn i mange grevskaper, og måtte konstant nedkjempe adelsfamilier som utfordret hans autoritet. Dette førte til flere gisselsituasjoner eller andre uroligheter, og Hugues' sønner ble ofte brukt i Tuss' maktspill.

Setet ble holdt av hans sønn og barnebarn, men ble etter dette omgjort til setet som erkehertug, da barnebarnet samlet Tussarix til én nasjon og kronet seg selv til keiser; de sittende vasallene fikk titler som hertuger, som skulle skille dem fra fyrstene sør for Tuss – en mer formalitet for å skille mellom dem som hadde vært lojale under kongen fra starten av samlingen, og hvem som måtte overtales.

## ***Konger av Tuss***

En liste over menn og kvinner som holdt posisjonen som konge av Tussarix. Tittelen ble erstattet med posisjonen som erkehertug da Paul I av Tussarix underla seg Tussarix og kronet seg selv til keiser.

\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_

Pierrick fikk flere barn sammen med sin hustru Lucienne I: enten døde disse unge, ble giftet til medlemmer av Valois-hoffet eller ektet med rivaliserende grever for å sikre kontroll i grevskaper rundt om i kongeriket. Det finnes imidlertid ingen journaler eller krøniker som holder tritt med disse seremoniene, og det er ukjent hvor mange barn Pierrick fikk, og hvor mange av dem som ble slaktet av keiserinne Marie-Agalé i sin tid da hun kapret tronen fra keiserinne Montansier.

Kronikørers skrifter motstrider hverandre og hvem som var hans legitime etterkommere er usikkert. Den mest prominente tusarske kronikøren fra Paul Is tid, Paul de Boiserre, understreket likevel hvor legitim Pauls linje var, og oppga en rekke forgjengere som regjerte som konger av Tuss før ham, og nedtegnet deres historier i *Tusarkrøniken*. Han utelater likevel gapet mellom Pierrick av Tuss og Paul I, hvilket etterlater

Paul omgjorde tittelen konge av Tuss til erkehertug av Tuss da han kronet seg selv til keiser av Tussarix. Bakgrunnen for at han tok keisertittelen var først for å heve seg over kongedømmene i Tussarix, og han tok erkehertugtittelen for å vinne over sine egne adelsmenn ved å "favorisere sine allierte" med å gi dem høyere rangerte titler enn kongene han underkastet seg.

## ***Trivia***

1. *Tuss* er hentet fra navnet *Tussarix*, som er adaptert av det indiske *Tushar –*som på sanskrit betyr "kald, frost, snø" – sammensatt med det tyske *reich*"rike, nasjon", adaptert til *rix.*
Ira Colton

**Ira Colton** (480 – 544) var en snikmorder og kongelig agent. Hun var bastarden av Farvaldr IIs droste: Gaius Gregorius. Hennes lojalitet lå med pengene, hvilket var grunnen til at hun forrådte Ewald-søstrene – hennes originale oppdragsgivere under en konspirasjon – for kongens lommebok.

Iras historie før tiden som snikmorder er ukjent, men det er allikevel mulig å spore mordene på rådsmedlemmene Kieron Kobbel og Ellanher Trosoloi tilbake til henne. Mordene ble i så tilfelle bestilt av kongen, som ønsket å sette inn to mer konservative menn inn i deres stilling. Mens Trosoloi ble drevet til å ta sitt eget liv på grunn av informasjonen Ira klarte å samle opp på ham, ble Kieron myrdet ved at Ira snek seg inn i soverommet hans som en prostituert og hadde samleie med ham; hun brukte svetten hans til å suge ut alt vann i kroppen hans – og ved hjelp av framtvungen blodtemming var det et tomt skall av en mann som ble funnet av tjenerstaben neste dag.

En gang mellom 512 og 514 ble Ira kontaktet av Catherine Ewald om å utføre et attentat på kronprinsesse Theodora og prinsesse Juliana Theodora Ewald. Ira takket ja til kontrakten, men da konspirasjonen trakk ut i langdrag ga hun dem vekk til kongen – hun fryktet for å bli oppdaget, men visste også at han kunne betale henne uendelig mer enn søstrene. Farvaldr II var intetanende om hennes innblanding i konspirasjonen, og fikk Ira til å arrestere søstrene på Villa Ewald og bringe dem til hovedstaden for sin henrettelse.

Etter brenningen av Catherine, Anne-Vallery og Henrietta Ewald, fikk Ira en kompensasjon av kongen som strakk nok til at hun kunne dra ut på landet og begynne et nytt liv. Hun mottok og utførte allikevel enkelte oppdrag for dronning Theodora IV og senere kong Farvaldr III i hans kamp mot borggrevene i øst.
Marie II av Tussarix

**Marie II av Tussarix** (født **Marie Vivienne Alexandra Germain**) var en keiserinne av Tussarix gjennom ekteskapet med sin mann Hugo Émile av Tussarix, som hun fikk sønnen Léopold med. Hun fødte Léopold en tvilling, men denne var dødfødt – på lik linje med hennes senere fire barn. Gjennom sønnen sin, er hun svigermoren til Anette IV, og bestemor til Hyanus I og hans fjorten søsken.

Marie var datter av den tussarixiske hertugen Charles-Thomas Germain og den jipsirske vicomtessen Marianne Zübeck-Weigand, som på denne måten brakte jipsirsk blod til kongehuset Kontrovers da Marie giftet seg med Hugo Émile.

## ***Full tittel***

Etter ekteskapet sitt med Hugo Émile, var hennes fullstendige tittel: *Marie II, av Minervas nåde, keiserlig gemalinne av Tussarix; erkehertuginne av Tuss, generalguvernør av Le Ryxân, hertuginne av Pelirius, visehertuginne av Droumand, vicomtesse av Gaëtane.*

Etter ektemannens død mistet hun tittelen som keiserinne og titlene som erkehertuginne og generalguvernør, og ble redusert til: *Marie II, enkekeiserinne av Tussarix; visehertuginne av Droumand og vicomtesse av Gaëtane*.

## ***Trivia***

1. *Marie* er den franske formen av *Maria* som er en opprinnelig latinsk og gresk form av det hebraiske kvinnenavnet *Miriam*. Betydningen av navnet er omstridt, men betyr muligens "elsket", "opprørsk", "bitter", "vakker" eller "perle".
2. *Vivienne*
3. *Alexandra*
4. *Germain*
5. *Kontrovers*
Helen Weaver

**Helen Weaver** (født **Marquand**) er oldfruen på huset Enigmas herregård og slott. I sin tjener-stilling, har Helen overoppsyn med herskapet og tjenerskapet. Helen var konen til en skredder ved navn Christopher, og datteren av to gartnere.

## ***Biografi***

### **Temming**

* Natur

Som tjener og medlem av tredjestanden, er Helen tvunget til å skjule sine krefter. Hun er allikevel vågal nok til å gå med å med grønne blomster på sjalet sitt. Hun begynte i tjenerskap som gartner, og jobbet seg gradvis oppover rangstigen. Som oldfrue, har hun ikke tilsyn med blomstene lenger, men hun velger enkelte ganger å bruke kreftene sine for å sette nytt liv i visne blomster, eller for å sette dem i en ønskende posisjon.

### **Tidlig liv**

Helen var født av to gartnere, som tjenestegjorde for handelsmenn i deres hager. Ettersom gartnerne ikke var særlig ettertraktede av den lavere standen, fikk de et spark bak da Helens foreldre oppdaget at hun kunne temme natur, og bruke kreftene sine til å skape flotte blomsterdekorasjoner og forme busker til allslags dyr.

På et tidspunkt ble Helen anbefalt for baron Enigma, og både hun og foreldrene fikk seg jobb der. Helens søster, Abigail, var lam, og kunne derfor ikke gjøre stort. Husets frue aktet allikevel å hjelpe den lille piken, og skaffet henne jobb på herregården deres, som syerske. De to søstrene jobbet tett sammen, og ved flere anledninger reddet Helen søsteren sin fra å bli sparket – dette førte derimot til at mye av lønnen hennes minsket.

## ***Trivia***

1. Selv om Helen ikke opptrer eller nevnes i flere bøker, så betyr ikke dette at hun er død.
Morrígan

**Morrígan** er navnet på én av de fire Oldtidsgudene som levde i Første Æra. Hun er datter til titanen Hyanus, og er konen til sin egen bror – Ares – og moren til Åne. Morrígan er farmor til Aquila, og oldemor til Elementvokterne. Vokterne bekjempet henne i år null av Første Æra, og hun delte skjebne med sin bror, Helios.

Etter en stor kamp mot oldebarna, ble Minerva og Ares bundet til Oververdenen. Kroppene deres ble omgjort til store kontinenter, og ødela alt av liv som en gang hadde vært. Morrígan og Helios gråt over sine tapte elskere, og tårene deres ble til store hav. Deretter forsvant de to sporløst.

Elementvokterne valgte å skape to nye individer som skulle bedekke jorden med mennesker: Abbas og Sabba. I det stille hadde derimot Morrígan og Helios skapt dragen Salipho. Dette gikk allikevel ikke ustraffet hen, og vokterne bandt dragen til kontinentene for å hindre Ares og Minerva å slippe fri. For å frigjøre dragen, valgte Morrígan og Helios å skape våpen med like krefter som vokterne – og disse ble spredt over hele verden. Hevnen ville komme for en dag …

Morrígan er gudinnen for krig og intriger, og flyr over slagmarken – i form av en kråke – og bestemmer hvem som skal dø og hvem som skal leve for kjempe senere.

## ***Trivia***

1. Morrígan har navnet sitt etter den irske gudinnen, og er den eneste som har et slikt navn i *Elementene.*
2. Den som er avbildet er ikke Morrígan, da hun ofte ble avbildet med et kråkehode.
Lady Osmosis

Denne artikkelen omhandler store avsløringer fra **{{{1}}}**.  Les videre på din egen risiko.

## Biografisk informasjon

### Fødsel

9. mars, 1463, A.Æ.
 Osmosis, Bluerock; Avalon

### Død

4. oktober, 1515, A.Æ.
 London, Avalon

## Familieinformasjon

### Slektninger

Huset Eutychus* Lady Osmosis (mor) †
* Lord Osmosis (far) †
* Sir Eutychus (bror)
* Jon Eutychus (ektemann) †
* Emyl Eutychus (sønn)
* Styx Eutychus (sønn)
* Andru Eutychus (sønn)
* Ogden Eutychus (sønn)

Calvin (uekte nevø)

## Sosial informasjon

### Yrke

Adelskvinne
 Slavehandler
 Smugler

**Lady Osmosis** var en avalonsk markise fra Bluerock, og var den eldre søsteren til sir Leudoberct. Hun var herskerinnen til den forhenværende trellen og senere forfatteren Hilara Dimitus, som hun ga friheten da hun ble oppmerksom på kammerpike O'Darah – som kunne legge lady Osmosis' hår i en annen fasong enn den Hilara kunne prestere.

Senere oppdaget Hilara at lady Osmosis, hennes bror, Maude Waldomar, Leopold Romentus og Kobbel-tvillingene sto i spissen for salget av slaver og treller i det sørlige Avalon – en geskjeft som var forbudt.

Mens Maude og Fritz sto for salget av treller, sørget Leopold og Corin for å holde offentlige etater ute av spillet – samtidig som en god del av fortjenesten gikk til storhuset Sacheverell for å holde tett ovenfor kongen og dronningen av Avalon.

## ***Biografi***

### **Tidlig liv**

Født **Tanya Dortiana-Croxon Eutychus**, ble lady Osmosis født av Chrysanthe og Nicanor Eutychus. Hun var den eldre søsteren til Leudoberct Eutychus.

## ***Relasjoner***

### **Bluerock-konspiratører**

Leudoberct Eutychus
 (konspirator)Fritz Kobbel
 (konspirator)Corin Kobbel
 (konspirator)Leopold Romentus
 (konspirator)Maude Waldomar
 (konspirator)Monica Verz
 (konspirator)Huset Sacheverell
 (konspirator)
## ***Trivia***

1. *Tanya* er kortformen for *Tatjana*, som er av ukjent opphav
2. *Eutychus* er den latiniserte formen av det greske navnet *Ευτυχος (Eutychos)*, som er avledet fra det greske *ευτυχης (eutyches)* som betyr "heldig".
3. *Osmosis* kommer fra det engelske ordet for *osmose*, hvilket er en prosess som fører til utligning av forskjellen i konsentrasjon mellom to løsninger ved at det oppløste stoffet siver (diffunderer) fra den svakere til den sterkere oppløsningen.
Konge av Jipsir

**Konge av Jipsir** er en tittel båret av de forhenværende enevoldsherskerne av Jipsir, Underverdenen. Dette var en posisjon som bare kunne gå til en mannlig arving, som det var vedtatt av den første kongen. Alexander I av Jispir var en tussarixer – og selv om han fikk keiserriket bort fra Jipsir – mistet barnebarnet hans setet til Otto Zübeck.

Med den jipsirske revolusjonen som fulgte fallet av Imperiet, gjorde det jipsirske folket opprør mot kongemakten. Alle medlemmene av huset var i skuddlinjen, hvorav bare prinsesse Karta Viktoria av Jipsir klarte å unnslippe med livet i behold. Hun ble opphevet til tronpretendent av Jipsir av dronningen av Arusius, hvilket gjør at Zübeck-ene (det vil si det nålevende huset Visconti) kan vinne tronen tilbake om Diktaturet avskaffes.

## ***Første konger***

Da Hasenkamper-familien ble gitt posisjonen som visekonger av Jipsir fra kronregent Micheline Qancey, hadde de all makt på øyen. Etter at flere av Edmund Hasenkamper sine barn døde i posisjonen, var oppslutningen rundt dem svak. Det var først da Franziska, datter av Jipsir og hertug Antoine av Arcie sammen fylte maktvakuumet, og satset på løsrivelse fra Tussarix, at kongeriket Jipsir grunnlegges.
Gregor Vantuss

**Gregor Markus-Ottokar Vantuss** (5. februar 147, T.Æ. – 19. mars 183, T.Æ.) var en jipsirsk-tussarixisk vicomte og bror til dronning Karlietta II. Han var arving til huset Vantuss' områder og inntekter, men oppnådde aldri å få dem – da han ble offer for den jipsirske revolusjonen.

Ved utbruddet av revolusjonen, flyktet moren fra landet for å ta imot Suzanne IIs hjelp med å støtte adelige som mistet sine hjem til borgerne av de forskjellige landene. Gregor og brødrene valgte, sammen med faren, å bli igjen – sta i sin tro på at sin sosiale status ville beskytte dem.

Gregor døde i forsvar av herregården sammen med de to brødrene og faren sin.

## ***Trivia***

1. *Gregor* er den tyske formen av det greske navnet Γρηγόριος (*Grigórios*), som betyr "vaktsom".
2. *Markus* er et mannsnavn som mest sannsynlig har sitt opphav fra krigsguden Mars, og oversettes derfor ofte med "sterk kriger".
	* Fra latin er det også forbundet med et ord som betyr "hammer", og navnet kan oversettes som "en slagkraftig mann"
3. *Ottokar* er den tyske formen for *Odovacar*, som betyr "rik og vaktsom".
4. *Vantuss* er et familienavn kombinert med det nederlandske ordet *van* "fra" eller "av" og *tuss* som i Tussarix.
Lord Griffith

**Lord Guts Griffith** var guvernør av Citadellet, Ballywalter, Nord-Irland. Han var et symbol de rojalistiske styresmaktene i Jordøyene. Han hadde fem barn som bare er kjent som lordene Pocket, Star, Rex og Church, og lady Maria. Alle barnene har fått bygder oppkalt etter seg. Hans kone har overoppsyn med jødene nord for Citadellet. Han er alltid omringet av et hoff, og han bedriver mesteparten av tiden sammen med hoffet sitt i Regionmarkene – hvor han bedriver jakt. Når hoffet er bortreist, bedriver han tiden med å inspisere sine tropper, lage treskulpturer eller prøve å framkalle og binde den irske gudinnen Morrígan.

Lord Griffith døde under angrepet på Citadellet.
Huset Zübeck

**Huset Zübeck** er navnet på det siste kongehuset av Jipsir, før kongedømmet blir omformet til et diktatur. Det ble ledet av Otto VII av Jipsir, hvor sønnen Sigmund-Robert var arving gjennom Ottos fjerde kone. Hans første kone, Karlietta II, hadde bare født jenter, men det var allikevel Karta Viktoria som overlevde dem alle etter revolusjonen og ble tronpretendent av Jipsir.

## ***Merkbare medlemmer***

* Leonard Zübeck, husets grunnlegger
* Florentin Zübeck, en prest som skulle sikre husets overlevelse
* Hartmann Zübeck, sikret tronen fra Alexander III
* Otto VII, husets siste konge
* Karta Viktoria Zübeck; husets siste gjenlevende medlem, tronpretendent av Jipsir

## ***Trivia***

1. *Zübeck*er avledet av det tyske navnet *Bach*, hvilket er et topografisk navn fra det høytyske *bach* "strøm", og gitt til en person som bor nær en elvestrøm.
2. Huset Zübeck ble 1785 år gammelt. Det hadde setet som konge av Jipsir i xxxx år.
	* Huset ble etablert da Leonard Schwarzenberg ble adlet av Alexander I etter utdrivelsen av de tussarixiske adelsmennene etter Koloniopprøret, og tok slutt da den siste Zübeck av navn avgikk ved døden – og etterlot seg en sønn med farens navn.
	* Hvis tronpretendenten gjenvinner tronen over Jipsir, kan Zübeck-navnet bli gjenopprettet. Dette krever imidlertid at Diktaturet blir avskaffet.
Kan Fukumoto

**Kan Fukumoto** is (ふくもと かん, *Fukumoto Kan*) is a Japanese animation director of hentai films such as *La Blue Girl* and *Twin Angels*, as well as direct-to-video adaptations of erotic games such as *Teacher's Pet*, *Words Worth* and *First Kiss Story*. His real name is Kiyomu Fukuda.

## Works

* *La Blue Girl* (1992 OVA), Director
* *Lady Blue* (1994 OVA), Director
* *New Angel* (1994 OVA), Drawing Continuity (ep 2)
* *Twin Angels* (1995 OVA), Director
* *Mystery of Nonomura Hospital* (1996 OVA), Supervision
* *Advancer Tina* (1997 OVA), Director
* *Pia Carrot 2* (1998 OVA), Director
* *Teacher's Pet* (1999 OVA), Director
* *Kakyuusei* (1999 TV series), Storyboard (ep 1), Episode Director (ep 7)
* *Words Worth* (1999 OVA), Director, Storyboard (eps 1, 2, 4, 5)
* *First Kiss Story* (2000 OVA), Director
* *Inma Seiden* (2001 OVA), Director
* *La Blue Girl Returns* (2001 OVA), Supervision
* *Class Reunion Again* (2002 OVA), Director
* *Taboo Charming Mother* (2003 OVA), Director

## External Links

* Kan Fukumoto at Anime News Network's encyclopedia
* Kan Fukumoto anime[*permanent dead link*] at Media Arts Database (in Japanese)
Hermine de Roifeau

**Mademoiselle de Roifeau** var en tussarixisk hoffdame som tjente under de første monarkene av det samlede Tussarix, fortrinnsvis keiserinne Isabelle. Hun var også elskeren til keiser Paul I, som hun fikk fem barn med – hvorav første ble tatt inn i som arving da kronprins Paul II ble sendt bort fra palasset sitt: Louise, Charlotte, Jacques, Constance og Jean de Roifeau.

Keiseren fikk henne malt, og gjorde henne til hans elsker på heltid da keiserinne Isabelle ble myrdet. For å unngå at løsungene hans skulle komme og plage ham, ga han Roifeau-ene et gods i Lulan – samt en månedlig stønad for at han skulle kunne komme dit uavbrutt, samt at de skulle klare seg.

Etter at keiseren ble myrdet, fylte hans sønn i rekken. Under en fest som ble satt igang for hans kroning, ble mademoiselle invitert sammen med sine barn. På festen anerkjente Paul II sine halvsøsken som en del av hans familie – hvilket innviet dem i kongehuset Tussarix.

Mademoiselle de Roifeau tjente resten av livet sitt som keiserinne Gabrielle Is hoffdame, frem til hennes død i 981.
Madame Blanc

**Camille Blanc, baronesse de Pludet** – bedre kjente som **Madame Blanc** – (Imperiets 123.. år - Imperiets 186. år, 66 år) var en aristokrat fra kurfyrstedømmet Floem, og var ekspert i etikette. Hun eide *Université de l'étiquette du Podarix*, og eide derfor en skole hvor mange aristokrater sendte sine barn – både sønner og døtre – for at de skulle lære seg etikette. Hun selv ble allikevel ofte sendt bud på av fyrstene og hertugene rundt omrking i Podarix – for dem som ønsket privatundervisning av henne.
Karon av Limbo

**Karon av Limbo**, også kjent som **Limbos båtsmann**, var en titan uten andre krefter enn udødelighet. Han var fergemann på elva Styx – hvilket betydde at han skulle frakte de døde til Underverdenens porter.

Da Limbo ble angrepet av Érmessenda, hadde det allerede blitt født flere titaner, og disse ble snart drept. Elementvokterne klarte allikevel ikke å ødelegge en verden som allerede ble brukt av døde. De skapte derfor Karon, en vokter som kunne lede de døde gjennom Limbo – over syresjøen, og videre til Underverdenens porter – som ble bevoktet av Karem, Karons hund.

Karon, Limbos båtsmann, seilte derimot ikke dem som ikke hadde verdisaker på seg. Om en ikke hadde penger nok til å betale båtturen, ville vedkommende bli kastet i syresjøen. De ville bli holdt nede av Karons padleåre, inntil de endelig døde. Om en døde i Limbo, ville en for alltid vandre rundt om en hvileløs sjel. Én gang hvert 1000. år ville derimot Elementvokterne åpne portene for Underverdenen, og alle som befant seg i Limbo ville få sjansen til å bli gjenfødt på nytt som en underverdener. En risikerte allikevel å bli angrepet og spist av Karem – og ville bli gjenfødt som en hvileløs sjel, og ville først få en ny sjanse 1000 år senere.
Louis Levesque

**Louis Levesque** var far til Îpranvix, og kan beregnes som Du Floem-familiens grunnlegger. Charles Levesques sønn, Louis, fikk ansvaret om å forsørge resten av familien da han døde på vei til Coast. Louis fikk aldri noen venner, for ingen så på en jipsirsk adelsmann som en god og hederlig mann. Med hjelp av Jacques Benedetto, klarte han derimot å skape seg et bedre liv.

## ***Biografi***

   Da familien ankom Versailles, bodde de hos en slektning av dem: Jacques Benedetto, en nyadlet mann. Han tok til seg familien, ga dem kost og losji, og snart kunne familien stå på egne bein. På denne tiden hadde Louis fått en sønn som han hadde oppkalt etter sin far: Charles. Senere fikk han en ny sønn: Îpranvix.

Familien begynte i det små som elvebreddsmenn, og drev med eksport av vin, korn og kull. Denne handelen ble snart vellykket, for det var mangel på mat på Jipsir; i Le Ryxân, Tussarix' hovedstad, var det mangel på kull; i Podarix var det stor etterspørsel på vin når kansleren skulle utnevne en ny pave i landet. På et tidspunkt klarte Louis å kjøpe et landområde som han oppkalte etter sitt hjem: Floem. Han tok tittelen marki, og ble snart en vellykket mann.

Han skapte familiens våpenskjold på bakgrunn at de skulle symbolisere en familie som hadde vært nødt til å spire og vokse fra lite til noe verdig og flott, som ble respektert av høyere makter i samfunnet. Han valgte å gi familien navnet du Floem, og på et tidspunkt ble de venner med keiserens droste. Drosten fant dem høflige og nyttige for kongefamilien, og de ble representerte for hoffet.

Mot slutten av livet, kjøpte Louis huset sitt i Le Ryxân for å komme nærmere på Tussarix' monark. Huset i Floem – kalt La Noblesse de Floem – og markene, ble forvaltet av en annen, og de livegne tjente markien Louis.

Da Louis imidlertid ikke klarte å betale en gjeld som ble sendt til ham av den nye jarlen av Caravan (det ble ment at Levesque-fameilien hadde vært urostifterne som sørget for oppstanden mot den gamle jarlen) gikk familieformuen deres nedover, for Louis begynte å drikke for å glemme sorgen. Hans kone klarte imidlertid å redde noe av formuen før mannen drakk opp alt. Noen år senere gjorde Louis slutt på sine lidelser med en pistolkule.
Madame Crosan

**Françoise Trinett-Crosan** var tidligere statsminister i Tussarix, Underverdenen. Hun var kjent som **Madame Crosan** i hele Le Ryxâns øvrige sosietet, og var Fros Kontrovers' høyre hånd. Hun hadde stor innflytelse, og kunne temme lyn. Hun var født og oppvokst i Droumand, men flyttet til hovedstaden for å kunne gå på universitetet. Hun møtte monsieur Crosan, som hun giftet seg med kort tid etter studiene. De fikk syv barn, hvorav alle meldte seg inn i hæren da de ble myndige til det: alle døde i slag mot Trippelalliansen. Hun gikk i sørgeklær nesten alltid, og ble dermed en standhaftig og streng kvinne med sterke meninger. Hennes mann ble sendt til Jipsir for å forhandle frem en løsning på en lockout som monarken hadde satt i gang. På veien gikk skipet på grunn, og Corsan ble enke og arvet alt av hennes familie (Trinett-slekten) og hennes manns formue (Crosan-slekten). Med pengene sine etablerte Crosan en komité i Le Ryxân, og sammen med dem kjempet hun for at aristokrater og bedrestilte menn og kvinne skulle få muligheten til å kunne sende delegater i deres sted – likt som monarkene gjorde. Hun ble lagt merke til av keiseren for hennes arbeid, og ble gitt rollen som Fros' munn før hun fikk stilling som statsminister av keiserdømmet. Hun regjerte med hard hånd, men fikk seg mange politiske fiender. I 2013 prøvde hun og Keiseren å eliminere Lisa, Kent og Hans – men ble myrdet i forsøket.
Halvguder

**Halvguder** er personer skapt av gudene i form av mennesker. Halvgudene er like – eller nesten like – mektige som gudene i evner, men besitter ikke like stor grad av dyktighet som sistnevnte. Halvguder ble skapt med tanke på at Elementvokterne skulle ha muligheten til å utøve sin makt på jorden uten å ta form der selv. På den måten ville de opprettholde en ærefrykt ovenfor seg selv. De første halvgudene var vokterne selv, og senere skapte de halvgudene Persofene og Heidos for å holde de menneskelige Abbas og Sabba i sjakk.

Personer som derimot er født av gudene gjennom seksuelt samkvem, er en større trussel da disse kan ha arvet enkelte evner fra gudene – hvilket gjør dem mektigere enn halvguder skapt med energi. De mest kjente halvgudene av denne sorten er: Kent Sparrow, Fros Kontrovers, Melania Elpis og Class-søsknene.
Juno

Denne artikkelen omhandler store avsløringer fra **{{{1}}}**.  Les videre på din egen risiko.

## Familieinformasjon

### Slektninger

* Vulcan (far)
* Aquila (mor)
* Afrodite (søster)
* Arkimedes (bror)
* Diana (søster)
* Gaia (søster)
* Mars (bror)
* Orcus (bror)
* Pandora (søster)
* Quirinius (bror)

**Juno** er vokteren av is. Hun er datter av titanen Vulcan og gudinnen Aquila. Som en Elementvokter, var Juno én av ni individer som tok plassen som de nye gudene med fallet av Oldtidsgudene. Det var etter dette at vokterne skapte menneskene. Med skapelsen av Abbas og Sabba – de første menneskene på jorden – valgte Vokterne også å skape halvgudene Persofene og Heidos for å styre menneskene.

I dag dyrkes Juno som gudinnen av is. At Juno tjenestegjør med denne rollen, gjør henne assosiert med kald logikk og taktikk. Hun symboliser også virkelighetens harde fakta. I både Over- og Underverdenen blir 1. desember markert som dagen hun skal tilbes.

## ***Biografi***

### **Temming**

* Is

Som gudinnen av is, besitter Juno uante krefter og metoder for å kjempe.

### **Første Æra**

På et tidspunkt samlet Abbas og Sabba menneskene for å gjøre et opprør mot Persofene og Heidos. Krigen som bryter ut varer i 600 år, og Persofene dyrker en ny type mennesker: temmere. Da Persofene og Heidos møter sin bane under slaget om Dol Erimar, ser Vokterne på dette som en direkte overtredelse av de lovene som de har satt for menneskene. Dermed bruker de kreftene sine til å drepe Abbas og Sabba. Vokterne bestemmer seg deretter for å overlate menneskene til seg selv, mens de selv skulle ta seg av problemer som var mer beregnet på det kosmiske og overnaturlige. Med tiden glemte menneskene disse årene, men Juno ble ikke glemt – det samme med resten av Vokterne.

### **Tredje Æra**

Under Junos dag i Imperiets 178. år sørget Flin Enigma for å tilrettelegge sin kroningsdag til samme dag. Junos dag var i utgangspunktet en hellig- og hviledag – en dag bøndene kunne bedrive som de ønsket, så lenge de viste sitt oppmøte til Junos høymesse midten på dagen. Ved å sette kroningen til oppnevnte tidspunkt viste Flin at han brøt med presteskapet. Som bønder, var blant annet Kent Sparrow tvunget til å adlyde ham, og kunne derfor ikke møte opp i templene og klostrene for å be til Juno. Flin gjorde dette med fullt overlegg, da han ønsket å høyne seg over Juno selv.