Pierrick Qancey

## Pierrick av Coast

**Pierrick Geoffroi Chrétien Qancey** var en coastisk *petit prince*, og sønn av Édmound Qancey og hans første kone Bertille Périgord. I 1398 A.Æ. ble han storebror til Louise og Étiennette Qancey. Ingen av søstrene overlevde barndommen, og døde samme år som de var født. Pierrick selv døde måneder etter søstrene som resultat av Mariekrigen.

Etter at moren døde samme år av hjertesorg, giftet Pierricks far seg med Catherine av Foix, og han ble posthumt halvbroren til tre gutter som døde i barndommen, Viesaine, Anne, Magdaleine og Antoinette Qancey – som alle var fungerende monark av Tussarix på forskjellige tidspunkt, selv om Viesaines og Magdaleines monarkiske statuser er omdiskutert.

## Biografi

### Temming

* Lys

Ettersom Pierrick døde som barn, fikk han ikke utviklet kreftene sine. Hadde han overlevd ville han – som en del av den tusarske høyadelen – hatt flere rettigheter om hvordan å bruke kreftene sine. Han ville fått mer undervisning i hvordan å bruke kreftene sine enn lavadelen. Som en tronpretendent av Tussarix ville han ved en eventuell kroning bli satt til å utvikle kreftene sine ytterligere for å beskytte tusarene.

### Før fødselen

Bare måneder før hans fødsel var kansler Armand du Ville Juno blitt myrdet i Le Ryxân og etterlatt et tomt sete for statsoverhodet: keiserinne Montansier hadde overlatt keisersetet til hennes elskerinne og kammertjener, Marie, som i sin tur var blitt manipulert av kansleren. Da hennes omdømme var skadet i stor nok grad, fikk kansleren henne arrestert og myrdet. Armand var dermed det fungerende statsoverhodet, og hadde tatt tronen fra den rettmessige arvingen, Mathys av Ars.

### Tidlig liv

Ved Pierricks fødsel var hverken bestefaren Geoffroi eller faren Édmound til stede. De var blitt innblandet i konflikten om hvem som skulle arve tronen. Flere adelsmenn mente Mathys – tross hans blodslinje – ikke var egnet til å sitte på tronen. Man var usikre på hvem som skulle arve, men Mathys skulle det ikke være. Du Ville Juno hadde gjennomført en nøye eliminering av Mathys sin familie, og høytstående adelsmenn visste ikke om Mathys' krav på tronen: av den grunn virket han som en usurpator. Édmound var på vei hjem fra Sonvaldents – hvor Mathys var blitt henrettet av flere fyrster – da fødselen startet, og ankom St. Petalle først én uke etter. For dette var Édmound fast bestemt på at han alltid ville være ved Pierricks side.

Født og oppvokst i det fyrstelige palasset i St. Petalle, var Pierrick elsket av sine foreldre. Faren hadde valgt ut sin hustru fordi han fant henne interessant å være i selskap med: de delte felles interesser og hun var en smart person. Han respekterte henne, og derfor lot han det også gå måneder før han gikk til sengs med henne og Pierrick ble unnfanget. Av den grunn ønsket heller ikke Qancey-paret at Pierrick skulle få skjøvet på for store belastninger på skuldrene altfor tidlig.

Pierrick viste fort sine spor av temming. Om nettene, for å gjøre opp for mørket i barneværelset, lagde han små stjerner som holdt ham med selskap fram til han sovnet. Dette gjorde foreldrene hans overbevist om at Pierrick kunne gjøre store ting når han kunne kontrollere kreftene sine fra så tidlig alder. For å holde kreftene under kontroll, var tanten Marguerite Dageoff d'Elvîr hans egne barnepike. Hun våket over ham som sin egen sønn. Dette ble særlig nødvendig på grunn av den urolige tiden han ble født inn i.

Faren hans ble mer fraværende grunnet Geoffrois svekkende helse, det politiske klimaet i keiserriket og en sykdom som langsomt krøp innover landet. Dette gjorde at moren Bertille og tanten Marguerite var de som tilbrakte mest tid med Pierrick. Édmound prøvde alltid å finne tid til Pierrick: gutten manglet ikke oppmerksomhet, og snart heller ikke søsken. Bertille og Édmound delte minst én natt sammen sensommeren samme år Pierrick ble født. Den 8. april 1398 A.Æ. ble tvillingsøstrene hans, Louise og Étiennette, født. Fødselen av dem var likevel ikke like enkel som Pierricks: Bertille lå i barsel i tre dager og to netter.

### Tragedienes år

#### Søstrenes død

Samme måned som søstrene hans ble født, døde den ene av dem: Louise var sykelig, og det var ingen å overraskelse å se henne død en morgen. Å vite at søsteren døde under én måned hadde mest sannsynelig lite å si på Pierricks mentale helse. Tanten Marguerite sørget over Pierricks søstre, men hun kunne ikke tillate seg å gjøre det for lenge: moren Bertille kunne sørge, men Pierrick – som ikke skjønte konseptet død – måtte fremdeles underholdes. Faren Édmound gled bort hele sommeren for å sørge, men tvang seg til å være der for Pierrick. Geoffroi Qancey, som fremdeles var fungerende fyrste, påtok seg flere av Édmounds oppgaver for å la ham sørge og være der for Pierrick.

Da familien lot til å komme seg, ble de på nytt rammet av en tragedie. Sykdommen som hadde herjet keiserriket lenge nådde palasset, og tok livet av Pierricks andre søster, Étiennette. Dette dødsfallet gjorde at Bertille forsvant helt inn i seg selv. Hun prøvde fremdeles å stå sammen med Édmound, men han skjøv henne bort for å jobbe med fyrstedømmets anliggender. En rift åpnet seg mellom dem, og Bertille ble rådet til å overlate Pierrick til tanten Marguerite. Hun endte med å sitte på soverommet dag ut og dag inn, og nektet å se noen. De eneste som fikk se henne var kammerpikene og en lokal sangerinne som skulle synge dystre hymner for hennes avdøde døtre. Pierrick følte seg nå mer forlatt enn før: foreldrene nektet eller ble rådet til å ikke se ham, og Marguerite hadde stadig vansker med å holde oppe fasaden. Pierrick var allerede så sterkt knyttet til både foreldrene og tanten, og når ikke engang bestefaren maktet å være med ham, var det ikke til å unngå å se Pierricks melankoli gradvis snike seg inn på ham.

#### Mariekrigen når Coast

Sensommeren 1398 A.Æ. gikk ryktene om en mobb ledet av "Mathys av Ars". Mannen ønsket å sikre seg tronen, og samlet adelsmenn som ikke hadde valgt side – eller ikke adlød sine koalisjoner. St. Petalle var en viktig by for å kontrollere havet, og Coast huset keiserrikets flåte. Ved å sikre administrasjonssenteret i fyrstedømmet, ville "Mathys" få tilgang til flåten, og samtidig symbolsk si han hadde bevist seg for tusarene å være den "rettmessige keiser av Tussarix". Nyhetene nådde Édmound og Geoffroi kjapt, som arrangerte losji i den lille havnebyen Le-Port-Marécageux. Pierrick kunne ikke bli St. Petalle hvis byen falt til en galning som den falske Mathys av Ars.

Édmound overlot Pierrick til Marguerite på ubestemt tid, og gjorde henne til hans fostermor inntil borgerkrigen var over. Édmound sendte bort Pierrick i håp å se ham igjen når alt var over; hvis Édmound skulle dø ville han ikke at hans sønn skulle lide samme skjebne. Med et følge av soldater, forsvant Pierrick med Marguerite til Le-Port-Marécagaux. Her kunne han forsvinne, men samtidig leve i en middelmådig luksus. Følget forlot St. Petalle i slutten av oktober, men nådde aldri målet sitt. Édmounds agenter ble bekymret, og sendte ut en speidertropp.

Pierrick og Marguerite ble oppdaget døde langs veien to dagsmarsjer fra St. Petalle. Følget var blitt angrepet i et bakhold, og Pierrick lå henslengt i en grøft med halsen skåret over: såret var så dypt at hodet nesten falt av. Tanten hans var halshugget med hodet stukket på en stake. Alle soldatene var blitt ribbet for klær og verdisaker og lagt i et hull i bakken.

Da "Mathys" ble jaget bort fra Coast ble levningene til Pierrick og tanten brakt fra Le-Port-Marécagaux – hvor de var blitt oppbevart fram til da – tilbake til St. Petalle.

### Ettermæle

Da borgerkrigen kom til en stopp kort tid etter slaget om Béthonsart, ble Pierricks far valgt som den nye keiseren av Tussarix sammen med sin nye kone Catherine av Foix. Kort tid inn i sin regjeringstid, vedtok han en forskrift som ikke tillot at barn ble målskiver i interessekonflikter: dette dekket hovedsakelig politisk renkespill, men også krig.

## Trivia

1. *Pierrick* er den bretonske formen av *Pierre*, som betyr "stein".
2. *Geoffroi* er den franske middelalderformen av *Geoffrey*, og er sammensatt av navneelementene *gwaia* "territorium", *whala* "utenlandsk" eller *gisil* "gissel" og *frid* "fred".
3. *Chrétien* er den franske formen av det latinske navnet *Christian.*
4. *Qancey* er adaptert av det engelske *Quincey*, som kommer fra det latinske *Quintus*, som betyr "femte". I det gamle Roma ble navnet i tradisjon gitt til det femte barnet i en søskenflokk eller et barn født i årets femte måned, mai.
5. Han var oldebarnet til Alain-Chrétien Qancey – en direkte etterkommer av Petalle Framongnac, grunnleggeren av St. Petalle. Dette gjorde Pierrick også til en direkte etterkommer av St. Petalles grunnlegger.