recursal/Fanatic-Fandom huggingface dataset:
Angit

**Angit** olivat ja (geneettisesti) mahdollisesti edelleen olemassa ollut/oleva kansa, joka kuului harvoihin Angenstanian sukuisiin kansoihin. Angit elivät nykyisen Angenstanian alueella. Angeja ei tule sekoittaa Angenstanialaisiin jotka ovat Maktabun sukuinen kansa. Angeja oli enimmillään muutamia miljoonia, mutta mahdollisesti katosivat kokonaan 1500-luvulle tultaessa. Angit puhuivat Angien angia, joka eroaa huomattavasti Angenstanian angista, joka on maktabulainen kieli.

Angit elivät Sydän-Angenstanian, Länsimaan ja Keski-Idän alueella. He olivat paimentolaiskansa, joka liikkui jatkuvasti ja sai elantonsa karjanhoidosta. Muutamat Sydän-Angenstanian Angiyhteisöt harjoittivat kuitenkin maanviljelystä. Angeja oli eniten noin 500-200 eKr, jolloin heitä oli noin. 5-7 miljoonaa. Kuitenkin Angenstanialaiset syrjäyttivät heidät nopeasti vuoden 200 eKr. jälkeen. Maktabun vallan tiukentuminen alueella sekä Angenstanialaisten kaupunkimainen ja maanviljelykseen perustuva elämäntapa kuitenkin tuhosivat Angikulttuurin. Heitä vainottii ankarasti, mutta suurin syy oli väestönkasvun aiheuttama paimentolaiselämän mahdottomuus. Suurin osa Angeista oli 400-luvulle tultaessa sulautunut Angenstanialaisiin. Keskiajalla heidän väitettiin kadonneen kokonaan, jolloin ainakin Angien angin kieli sammui.

Kuitenkin, useiden lähteiden mukaan Angien kansa olisi vieläkin olemassa. Monet kantavat Angien geeniperimää. Kuitenkin kansaa pidetään usein kadonneena, koska sen kulttuuri ja kieli ovat kadonneet jo satoja vuosia sitten.
Mall of the Great October Revolution

**Mall of the Great October Revolution** eli ferdiksi **Malldar da Sruj Oktober Revolituin** on yksi maailman suurimmista kauppakeskuksista. Se sijaitsee Ferditinassa maan pääkaupungissa Dunarsundin ydinkeskustassa Great October Revolution Streetillä. Kauppakeskuksen rakennus aloitettiin Ferditinan kommunistisen puolueen kokouksen päätöksen perusteella vuonna 1936 rakentaa uusi maan vaurauden esikuvana toimiva kauppakeskus luksuksineen. Kauppakeskusta on laajennettu useita kertoja vuosina 1947-1949, 1956-1958, 1961-1965, 1974-1975 ja 1987-1990.

Kauppakeskus on nimetty Lokakuun vallankumouksen mukaan. Nykyään se on yksi Dunarsundin ykkösmaamerkeistä ja suosittu turisti kohde. Kauppakeskuksen nimeä on pidetty kommunistisena, ja useat tahot ovat vaatineet nimen muuttamista. Kuitenkin, Dunarsundin kaupunginraati päätti, että kauppakeskuksen nimi pysyisi samana.
Universaali monarkia

**Universaali monarkia** tarkoitti Vansteinin suvun suunnitelmaa 1600-1700-luvuilla yhdistää Angenstanian ja Ferditinan kruunut saman hallitsijasuvun alaisuuteen ja luoda yleismaailmallinen monarkia, joka voisi massiivisen mahtinsa ansiosta hallita maailmaa. Suunnitelmaa ei koskaan toteutettu, mutta sen toteuttamisen mahdollisuus oli lähimpänä 1719, kun Vanstein-sukuinen Yrjö nousi Ferditinan keisariksi ja Vansteinin liiton ja Ferditinan keisarikunnan välille syntyi personaaliunioni. Vansteinin suku menetti kuitenkin Ferditinan kruunun 1721, johon suunnitelman katsotaan rauenneen.
Carolus Rex

Sir **Carolus Augustus Rex** oli angenstanialainen ratsuväenkenraali ja Angenstanian tasavallan armeijan ylipäällikkö.

Sir Carolus Rex muistetaan parhaiten hänen ansioistaan Angenstanian sodankäynnistä Fernando Suuren sodissa. Hän oli niitä harvoja Angenstanian kuninkaallisen armeijan upseereita, jotka siirtyivät vallankumouksen jälkeen tasavallan armeijan palvelukseen.

Rex sai sodan aikana Angenstanian kansalliskokoukselta mandaatin toimia käytännössä diktaattorin valtuuksin. Huolimatta siitä, että Rexin valtaoikeudet söivät tasavallan arvovaltaa, Rex oli korvaamattomassa osassa Ferditinan hyökkäyksen torjumisessa.

Fernando Suurten sotien jälkeen 1816 Rex sai syytteen maanpetoksesta toimiessaan yhteistyössä tasavaltalaisten kanssa. Hänelle vaadittiin kuolemantuomiota, joskaan oikeudenkäyntejä ei saatu päätökseen, ennen kuin angenstanialainen kuningasmielisten maanalaisena toimineen ryhmän jäsen Andres Fanader murhasi Carolus Rexin lokakuussa 1816.

Myöhemmin Rexin maine on palautettu ja ensimmäisen maailmansodan aikoihin hänestä tehtiin propagandistisessa mielessä kansallissankari. Rexin muodolliset jäännökset siirrettiin vuonna 1915 Smaragdien puutarhaan, johon on haudattu Angenstanian valtiollisen historian ajan merkittävimpiä suurmiehiä.
2000-luvun ensikymmen

**2000-luvun ensikymmen**​oli 2000-luvun ensimmäinen vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 2000 ja päättyi 31. tammikuuta 2009. Vuosikymmentä leimasi erityisesti maailmanlaajuinen huoli ilmastonmuutoksen kiihtymisestä ja Seelannin sisällissodan pahenemisesta ja sen aiheuttamasta terrorismin kasvusta. Toisaalta vuosikymmennelle antoi oman jälkensä maailmanlaajuinen vapautumisen aika ja voimakas usko tulevaisuuteen ja kasvuun, joka päättyi 2008 romadukseen. Vuosikymmenen merkittävimmät suurvallat olivat Ferditinan liittotasavalta, Alentinian liittovaltio ja Eldotaarin kansantasavalta. Nousevia mahteja vuosikymmenellä olivat Eldotaarin kansantasavalta, Ferditinan liittotasavalta ja Alentiinan tasavalta.

## ​Tapahtumia

* Vuosituhat vaihtui 1. tammikuuta 2000.
* Seelannin sisällissota alkoi kääntyä selvästi Seelannin tappioksi.
* Terrori-isku GWT-torneihin Yhdyssärkillä 11.9.2001. Tekijäksi paljastui Seelantilainen terrorijärjestö Fal-Mahnat.
* Terrorismin vastainen sota alkoi
* Eldotaarin kansantasavalta nousi merkittäväksi suurvallaksi.
* Suuri talousromahdus 2008.
* Ferditinan liittotasavallan talouskasvu oli historiallisen nopeaa.
Panaka

**Panaka** eli **Panakan tasavalta** on kaupunkivaltio Arribansalmen rannalla Seelannin supersaaren itäosassa. Panaka on kokonaan Shorelandin ympäröimä ja sen pinta-ala on vain 200 neliökilometriä ja väkiluku noin 180.000. Panakasta tuli Seelannin saaren ensimmäinen itsenäinen valtio 1896, kun Arriban alaisuudessa ollut mandaatti lakkautettiin ja Panakojen hallitsema reservaatti tuli itsenäiseksi. Ensimmäisessä maailmansodassa maa oli puolueeton, toisessa maailmansodassa Arribalaiset upseerit kaappasivat vallan ja antoivat Arriban käyttää sen satamaa ja maa-aluetta sodassa Seelannissa. Seelannin sisällissotaan Panaka ei ole puuttunut ja se on esimerkiksi kieltäytynyt vastaanottamasta pakoilaisia maahan.

Panakan asukkaista 99% on panakoita, 0,7% Angeja (pääasiassa Arribasta) ja 0,3% muita. Tämä johtuu siitä että Panakan nykyalue muodostettiin Angenstanian vuonna 1790 luomasta reservaatista, minkä kunnioittamista Arriba myöhemmin jatkoi. Reservaatti perustettiin Panakan rauhansopimuksen päätöksellä, jossa Arribansalmen merirosvousta ja sissisotaa harjoittaneet panakat saivat itselleen autonomisen alueen, jossa saivat elää rauhassa. Tätä pidetään yleensä Panakan itsenäisyyden avaajana, vaikka itsenäistyminen tapahtui vasta yli 100 vuotta myöhemmin.

## Maantiede

Panaka on pääasiassa Arribansalmen rannikolla sijaitsevaa tasankoa, mutta sen itä- ja pohjoisosat ovat myös tiheää trooppista sademetsää jossa tulee myös jyrkkiä kallioita ja kukkuloita. Panakan korkein kohta on 245 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitseva Rauhansopimuksen kukkula, joka on Rauhansopimuksen ylängön, Panakan ainoan kansallispuiston huippu.

### Ilmasto

Panakan vuoden keskilämpötila on +25.2 ja ilmasto on trooppinen.

## Politiikka

Panakassa korkein virka on presidentti, joka valitaan 6 vuodeksi kerrallaan. Hänen on täytyy etnisesti panaka. Panakassa on myös parlamentti ja pääministerin virka ja joissa kaikissa on toimittava etninen panakalainen.

Panakaa on arvostelu sen äärimmäisen tiukasta ulkomaalaispoliitikasta ja maassa tapahtuvasta hyväksytystä ja lailla turvatusta vähemmistökansojen syrjimisestä ja panakojen suosimisesta. Panaka on puolustanut käytäntöään muistuttamalla, että sen väestöstä 99% on panakoita, joten eriarvoiseen asemaan jää vain noin 1800 ihmistä.
Kuksin tasavalta-suunnitelma

**Kuksin tasavalta** eli **Kuksilainen tasavalta** tai **Suur-Kuksi** oli suunniteltu valtio, joka oli tarkoitus luoda toisen maailmansodan jälkeen. Lähtökohtana tasavallan luomiseen pidettiin Kuksismia, jonka mukaan kaikilla Kuksilaisilla kansoilla pitää olla yhteinen valtio. Käytännössä tämä olisi tarkoittunut Kuksilaisten alueiden liittämistä Badakukseen ja sen julistamiseen Kuksin tasavallaksi.

Tulevan Kuksin tasavallan tulevaksi perustamisvuodeksi päätettiin 1945, koska uskottiin että viimeistään silloin Angenstania olisi voittanut sodan. Kuksin tasavallalle muodollisesti luovutettiin lähes koko Kuksi, osa Ulista, Dunaria, Pohjois-Badakus sekä Isojokilaakso ja Mervirran kaupunki ja sen lähialueet. Kuitenkin miehitysaikana Angenstanialaiset hallitsivat Mervirraa. Angenstania halusi kuitenkin sisällyttää Mervirran omaan etupiirinsä ja tarjosi vastineeksi Mervirrasta badakukselaisille myöhemmin että Itä-Cleaganin ja Itä-Angenstanian kautta puhkaista tasavallalle reitin merelle. Kuksin tasavallan suunniteltujen alkuperäisten alueiden väkiluku arvioitiin vuonna 1942 olevan noin 100 miljoonaa ihmistä. Pääkaupungiksi valittiin Fishinlinna, vaikka Yaelenburg ja Mervirra olivat myös ehdotuksina.

Kuksista oli tarkoitus luoda uusi suurvalta itään ja Angenstanian vakain liittolainen. Jotkut Angenstanialaiset upseerit suunnittelivat, että Kuksi valloitettaisiin 1950-, 1960-luvuilla Angenstanialle ja tällöin Kuksin tasavalta olisi jäänyt vain nukkevaltioksi.
Itä-Ferditina

**Itä-Ferditina** eli I**tä-Ferditinan tasavalta** on autonominen tasavalta Ferditinassa, maan itäosissa. Sen pinta-ala on noin 400.000 neliökilometriä ja väestö noin 5 miljoonaa.

Alueen historiallista väestöä ovat olleet kuksilaiset, badat ja kaanit, jotka muuttivat suurelta osin pois alueelta 800-luvulla. 1600-luvulta alkaen alueelle muutti ferditinalaisia uudisraivaajia jotka antoivat alueelle nimen **Uusi-Ferditina**. Uudisraivaajat olivat monesti lainpakoilijoita ja muita vainottuja, kuten kultisteja. Asukkaat nousivat useasti keisaria vastaan 1600-1800-luvuilla. Alue julistautui yksipuolisesti itsenäiseksi ensin 1843 kansannousussa ja sittemmin Ferditinan sisällissodassa, jolloin se tunnettiin nimellä *Uuden-Ferditinan ja Ala-Kuksin tasavalta.* Kuitenkin Ferditinan valkoinen armeija tuhosi tasavallan ja liitti alueen omiinsa. Valkoisten viimeiset linnakkeet sijaitsivat tällä alueella.

Nykypäivänä alue on luonnonvarojensa vuoksi voimakkaasti teollistunut ja se tunnetaan halvasta tuotannon alueena. Tasavallan keskimääräinen tulotaso on selkeästi muuta Ferditinaa, varsinkin läntisiä tasavaltoja alhaisempi. Aluetta ovat leimanneet kärjistyneet erimielisyydet alkuperäisväestön ja ferditinalaisten siirtolaisten jälkeläisten ja uusien muuttajien välillä.
Badakuksen kultaryntäys

**Badakuksen kultaryntäys** sai alkunsa kevättalvella 1860 Martin E. Walborgin tekemästä kultalöydöstä Indan laaksossa Badakuksen vuoristolaaksoalueella. Uutisen levitessä laajalle ympäri maailmaa Badakukseen saapui hetkessä vuoden 1860 aikana yli 300.000 ihmistä. Seuraavana vuonna 1861 saapui peräti ennätykselliset 450.000 tulijaa ja siitä seuraavina vuosina 75.000-300.000 tulijaa vuoteen 1868. Tulijat olivat pääasiassa naapurimaista Ferditinasta ja Angenstaniassa, jossa kärsittiin samaan aikaan suurista katovuosista, mikä edesauttoi siirtolaisten saapumista merkittävästi.

Kultaryntäyksen seurauksena Badakuksen talous ja väestö kasvoivat merkittävästi ja maahaan syntyi valtaisasti uutta yritystoimintaa ja uusia kaupunkeja perustettiin. Maan väestö kasvoi 1860-1910 reilusta neljästä miljoonasta yli yhteentoista miljoonaan. Kultaryntäys teki Badakuksesta vauraan ja Ferditinan-Badakuksen keisarikunnan tärkeimmän talousalueen Maktabun ja Dunarinmaan ohella.
Keski-itä

**Keski-itä** on maantieteellis-historiallinen alue Angenstaniassa, joka usein käsitetään jäävän läntisen ja itäisen Angenstanian väliin. Aluetta kutsutaan myös nimellä **Väli-Angenstania**. Keski-itään lasketaan kuuluvaksi Taari, Viljavanmaa ja osa Kaanainmaasta, mutta myös osia Pommerista ja Keski-idän ylängön länsipuolisista alueista. Myös Westedalhin kaupunki ja Angenstanialainen tasavalta sijaitsevat Keski-idässä. Alueen nimitys "Keski-itä" juontaa juurensa Suuren Kaanikunnan aikoihin, jolloin nimitys otettiin käyttöön kuvaamaan silloista angenstanialaisten kuningaskuntien ja Kaanikunnan rajamaita.
ANGO Continentalin öljyonnettomuus

**ANGO Continentalin öljyonnettomuus** tapahtui 14. huhtikuuta 1989 Myrskyjenlahdella Alentiinan edustalla ANGO-öljy-yhtiön lippulaivan ANGO *Continental:*in ajettua karille kovan merenkäynnin seurauksena. Törmäyksen seurauksena jopa 90.000 tonnia öljyä valui Myrskyjenlahteen tuhoten sen eliöstön ja ekosysteemin lähes täydellisesti.
Kanttaria

**Kanttaria** eli **Kantanmaa** on Angenstanialle kuuluva alue Kivierämaan eteläpuolella. Alue on yhteydessä "Vihreään Ferditinaan" mutta Angenstaniaan mentäessä sitä erottaa aavikko. Alue ei ole eristyksissä Angenstanian rajojen ulkopuolella, mutta maantieteellisesti osa Ferditinaa. Kanttarian pinta-ala on 4000 neliökilometriä ja väkiluku 120.000

Kanttaria oli alun perin keskiajalla oma ruhtinaskuntansa, jonka perustivat Angenstanialaiset uudisasukkaat. Huolimatta Ferditinan läheisyydestä ja alueen suuresta Ferdivähemmistöstä alue on pysynyt osana Angenstaniaa. Ruhtinaskunta liittyi Angenstanian Badakuksen kukistumisen jälkeen 1572.
Keski-Angenstania

**Keski-Angenstania** eli **historiallinen Angenstania** tai **Angenstania** on alue Angenstanian kuningaskunnan keskisessä osassa itä-länsi pituudelta katsottuna. Keski-Angenstania rajautuu idässä itäiseen Angijokeen ja lännessä läntiseen Angijokeen, pohjoisessa Angenstanianmereen ja etelässä Suureen kivierämaahan.

Nimi "Angenstania" on alun perin tarkoittanut vain Keski-Angenstaniaa eli historiallista Angenstaniaa. Ennen 1600-lukua myös nykyinen Angenstanian kuningaskunta käsitti pääasiassa tämän alueen.

Keski-Angenstanian maakuntalaulu on *Angenstanian marssi* joka on myös yksi Angenstanian asevoimien tunnussävelmistä. Maakuntakukka on tammi.

## Nimi

Nimi "Angenstania" eli *Angenstan* on todennäköisesti maktabulaisten antama nimitys kivierämaan pohjoispuoliselle provinssilleen, joka muodostuu sanoista *Angen* eli angien (viittaa angien paimentolaisheimoon, ei nykyisiin angeihin) ja *Stan* eli maa. Toinen teoria on, että maktabulaiset antoivat alueella virranneelle suurelle joelle nimen *Angen* josta juontuisi heimon nimi *Angit* ja alueen nimi *Angenstan* "Angen-joen maa".
Westerdalh

**Westerdalh** eli **Westantinopoli**, myös Kaanien hallitsemana tunnettu nimellä **Xianandaav** on kaupunki Angenstanian Keski-Idässä, Angenstanian ja Angenstanialaisen tasavallan alueella. Kaupungissa ja sen metropolialueella asuu 7.5 miljoonaa ihmistä, joista 150.000 ihmistä asuu kaupungin ydinkeskustassa, joka kuuluu Angenstanialaiselle tasavallalle. Kaupungilla on ollut vuosisatoja tärkeä stragedinen ja logistinen sijainti, mistä se on kärsinyt ja hyötynyt.

Kaupunki on tärkein väliasema Länsi- ja Itä-Angenstanian välillä.

Kaupunki on ollut tärkeässä asemassa historiassa ja ollut Suuren Kaanikunnan, Taarin kuningaskunnan ja Angenstanialaisen kuningaskunnan (Angenstanialaisen tasavallan) pääkaupunkina. Se on kuulunut alun perin Maktabulle, minkä jälkeen se oli itsenäinen. Taarit valloittivat kaupungin, mutta pian se vapautui. Sitten kaupunkia hallitsi Katolinen kirkko ja sen Westantinopolin kirkkovaltio. Sen jälkeen kaupunki kuului Kaaneille, sitten Angeille ja taas Kaaneille. Tämän jälkeen sitä hallitsi Angenstanialainen kuningaskunta ja Badakus. Myöhemmin sen valtasi Taari, mutta sitten taas Angenstanialainen tasavalta. Tämän jälkeen se kuului Angenstanialle ja toisen maailmansodan jälkeen sitä miehitti Yhdyssärkät ja Angenstanialainen tasavalta. Nykyään se kuuluu Angenstanialle ja Angenstanialaiselle tasavallalle.
Syvänmeren sota

**Syvänmeren sota** käytiin vuosina 1839-1844 Eldotaarin ensimmäisen tasavallan ja Sundan välillä. Sodan nimitys tulee Syvänmeren alueesta, sillä sotaa käytiin saarivaltioiden välillä pääasiallisesti merellä.

Sodan syyksi voidaan katsoa useat eri erimielisyydet ja jännitteet 1830-luvulla itsenäistyneen Eldotaarin ja Sundan välillä. Aluksi Sunda menestyi suuremman laivastonsa turvin, mutta kun Eldotaarin onnistui ostaa Alentiinasta uudenaikaisia panssarialuksia, kykeni maan laivasto kahden aluksen turvin laittamaan koko Sundan laivaston polvilleen. Lopulta myös Sunda sai panssarialuksia Arribasta ja sotatilanne tasoittui pikemminkin kahden suurvallan proxy-sodaksi.
Ferditinan tasavalta

**Ferditinan tasavalta** tai **Ferditinan väliaikainen hallitus** tai **Kokanovin Ferditina** oli nykyisen Ferditinan alueella sijainnut valtio vuosina 1917-1922. Ferditinan tasavalta muodostettiin 1917 keisarikunnan lakkautuksen yhtyedessä ja hallituksen johtajaksi tuli Stanislaw Kokanov. Kokanov ei suostunut kuitenkaan rauhaan Angenstanian kanssa ja pyrki tukahduttamaan sosialistit, mikä ajoi maan sisällissotaan. Tasavalta oli alun perin sisällissodan eri ryhmittymistä voimakkain, sillä sen armeija oli parhaiten varustettu ja koulutettu. Tasavalta, toisin kuin kommunistit, ei kuitenkaan ryhtynyt aselepoon nationalistien kanssa, mikä ajoi sen sotaan useaa vihollista vastaan samanaikaisesti. Tätä hyväksikäyttäen kommunistit kykenivät heikentämään tasavallan armeijaa ja valtaaman tärkeitä kaupunkeja itselleen.
Grannjärvi

**Grannjärvi** eli **Grann** on maailman toiseksi suurin järvi. Se sijaitsee Grannenmaalla Ferditinassa ja Angenstaniassa. Sitä pidettiin pitkään ylivoimaisesti maailman suurimpana järvenä, mutta koska sen pinta-alasta 60% on jäätiköissä, ei sitä voida laskea järven vedeksi. Järven pinta-ala jäätiköt mukaan laskien on 500.000 km2, mutta vettä joka on sulana kesällä on noin 100.000 km2. Ilmastonlämpenemisen vuoksi Grannista voi tulla maailman nopeiten kasvavin järvi.

## Kalat

Grannjärvessä elää ainutlaatuisia Grannenlohia, joita esiintyy vain Grannjärvessä. Taimenet ja hauet ovat myös yleisiä.

## Talous ja liikenne

Grannjärvellä on suuret öljy- ja maakaasuvarat, mutta toistaiseksi näitä ei hyödynnetä Grannjärven suojelemiseksi. Grannjärvellä kulkee pääasiassa kalastusaluksia, mutta kalastus järvessä on rajattu 350.000 kiloon.

## Luonnonsuojelu

Grannjärven pinta-alasta 82% kuuluu Grannin luonnonpuistoon, jossa liikkuminen on rajoitettua ja elinkeinoja, kuten öljy- ja maakaasuteollisuutta tai kalastusta ei saa harjoittaa.

## Historia

Grannjärvi syntyi jääkauden jälkeen, kun massiivinen määrä jäätikköjen sulamisvesiä valui tälle loivalle, sijaintiinsa nähden leudolle alueelle. Grann syntyi ja kasvoi nopeasti. Grannjärven lähistöllä elivät myös viimeiset mammutit. Grannjärvelle saapui ensimmäisiä ihmisiä noin 3500 vuotta sitten.

Kiinnostus näitä maita kohtaan alkoi jo 1700-luvulla mutta saavutti huippunsa vasta 1800-luvun lopussa. Vasta 1932 tutkijat varmistivat, että kyseessä on järvi. Tätä ennen Grannjärven oli uskottu olevan massiivinen tutkimaton meri etelässä ja sen takana olevan "Grannenmaaksi" kutsuttu manner. Tästä Grannenmaa sai myöhemmin nimensä.

## Väestö

Grannjärven rannoilla asuu vakituisesti vain 300 ihmistä. Suurin kaupunki on Grannjärven rannalla on Gorormua, jossa asuu 50 ihmistä. 12 kilometriä Isojokea alaspäin Grannenjärven pohjoisosasta Isojoen partaalta sijaitsee Fort Grannesin 1400 asukkaan kaupunki.

## Ilmasto

Grannjärven rannikolla ilmasto on arktinen, mutta massiivinen vesimäärä voi leudontaa ilmastoa varsinkin syksyisin ja kesäisin huomattavasti erityisesti pohjoisrannikolla. Pohjoisrannikolla lämpimimmän kuukauden keskilämpötila +6-8 asteen välillä, eteläisellä sulanveden rannikolla +3-4. Jäätikössä olevalla alueella lämpötila on lämpimillään -10 ja 0 välillä.
Sanakka

**Sanakka** (sund. *Sanchacka*) on saari ja historiallis-hallinnollinen alue Eldotaarin etelärannikolla. Saari kuuluu Sundan kuningaskunnalle. Saari sijaitsee noin 45 kilometriä Eldotaarin rannikosta. Saaren pinta-ala on noin 6000 neliökilometriä ja väkiluku noin 3.5 miljoonaa.

Sanakka kuuluu Sundalle. 1870-luvulla käydyssä Särkkäinsodassa Sunda joutui Sanakan rauhassa luovuttamaan saaren Arriballe estääkseen koko maan miehityksen. Sunda sai sen takaisin 1919, mutta toisessa maailmansodassa Arriba miehitti sen uudelleen ja myöhemmin koko Sundan. Sittemmin Eldotaarin kommunistihallinto on useaan otteeseen vaatinut saaria omakseen. Vuonna 1955 tämä johti Sanakan konfliktiin, missä Eldotaari miehitti saaren ja muut pienemmät saaret sen ympäriltä. Sunda kuitenkin valloitti saaren nopeasti takaisin ja miehitti Eldotaarin Fragaijan kaupungin sen etelärannikolta. Suurin osa asukkaista on sitä mieltä, että saaren kuuluu pysyä Sundassa, koska suurin osa saaren asukkaista on Sundalaisia.

## Liikenne

Sanakassa on 60% valtio-omisteisista teistä on päällystettyjä. Tämä on noin Sundan kuningaskunnan keskitason yläpuolella. Rautatietä on saarella on 150 kilometriä, pääasiassa palvelemassa teollisuutta. Laivoja kulkee päivittäin Fragaijaan ja Sundaan. Sundan suurin satama, Hakamadjan satama sijaitsee saarella. Eldotaari on useasti estänyt painostaakseen Sundaa laivaliikenteen saarelle ja saarelta pois.
Maktabulaiset kansat

**Maktabulaiset kansat** ovat Maktabusta alkunsa saaneiden kansojen yleisnimitys. Maktabulaiset kansat ovat maailman suurin kansojen ryhmä.

Maktabulaiset kansat ovat saaneet alkunsa Ferditinalle kuuluvalta Tiilasen hedelmälliseltä maanviljelysalueelta ja muutenkin Länsi-Ferditinasta. Myöhemmin kansat ovat levittäytyneet laajalle ja syrjäyttäneet alueen alkuperäiskansoja, kuten Angenstanialaiset syrjäytti Angit Angenstaniassa.

## Maktabun sukuiset kansat

* Angenstanialaiset ja heistä polveutuneet siirtolaiset (Arribalaiset, Yhdyssärkkäläiset...)
* Maktabulaiset
* Tiilaselaiset (epäsuorasti)
* Ferangit (epäsuorasti)
* Länsiferdit

## Maktabulaiset kielet

Maktabulaiseen kielikuntaan kuuluu:

* Uusangin kieli
* Kirja-angin kieli
* Maktabun kieli
* Muinaismaktabun kieli
* Uustiilasen kieli
* Länsiferdin kieli
* Ferdinandian kieli
* Pohjoisangin kieli

### Virallisina kielinä

* Angenstania
* Tiilasen tasavalta (Ferditina)
* Länsi-Ferditinan tasavalta (Ferditina)
* Newvansteinin tasavalta (Ferditina)
* Yhdyssärkät
* Arriba
* Yhdistyneet Särkkäkuningaskunnat (Särkkändiän kielen ohella)
* Shoreland
* Angenstanialainen tasavalta
* Angenstanian Akvamariinisaaret (Angenstania)
* Markiisisaari
Ferditinan kansanarmeija

**Ferditinan kansanarmeija**, tunnettu myös pelkästään **Kansanarmeijana** tai **Vallankumousarmeijana** oli vuosina 1922-1991 Ferditinan kansantasavallan asevoimat. Asevoimat organisoitiin Ferditinan sisällissodan jälkeen punakaarteista, työväenpataljoonista ja vallankumousarmeijasta, jotka olivat johtaneet kommunistit voittoon.
Kuksismi

**Kuksismi** eli **Kuksilaisaate** on nationalistinen aate, jonka mukaan Kuksilaiset kansat on kerättävä yhden valtion alle. Kuksismi oli voimakkaimmillaan Badakuksen itsenäistymisestä toisen maailmansodan loppuun asti. Huippunsa saavutti 1940-luvun alkupuoliskolla, jolloin sen käytännön suunnitelmaksi luotiin suunnitelma yhtenäisestä Kuksin tasavallasta, joka perustettaisiin Ferditinalta vallatuille alueille. Tarkoituksena oli ylettää tasavalta jopa Mervirran länsipuolelle asti. Kuksismi tarkoittaa samaa asiaa kuin Pankuksismi.

## Kuksismi politiikassa

Kuksismia on pidetty myös politiikan välileenä, mm. sillä perusteltiin Badakuksen miehitys Isojokilaaksossa ja Kuksissa, Kuksismia on käytetty myös yleensäkkin kannanotoissa, jotka puoltavat Kuksilaisten alueiden, ns. Perintömaiden liittämistä Badakukseen.

## Kuksismi Kuksissa

Kuksismi nousi Kuksissa ensin 1800-luvun lopulla, sitten Ferditinan sisällissodan ja sen jälkeisenä aikana aina 20-luvulta toisen maailmansodan ja miehitetyn Kuksin loppuun asti. Kuksismia kannatti varsinkin Kuksin yläluokka ja porvaristo sekä talonpojat. Tämä johtui osittain katkeruudesta Ferditinan kansantasavallalle, kun porvariston ja yläluokan edut riistettiin ja talonpojat joutuivat viljelemään kolhooseihin. Lisäksi Pohjois-Kuksissa miehet kävivät hakemassa sotilaskoulutusta 20-30-luvuilla mahdollista kansannousua varten.

### Yhtenäisen Kuksin armeija

Yhtenäisen Kuksin armeija oli kuksilaisista muodostunut armeija, joka aloitti taistelun Badakuksen ja Angenstanian rinnalla niiden miehitettyä Kuksin. Armeijan tarkoituksena oli osallistua taisteluihin ja liittyä myöhemmin Kuksin tasavallan armeijaan.
John Novelle

**Sir John Abraham Novelle**(6.1.1914 Northeast Bay, Arriba-5.7.2000, Ceymon, Arriba) oli arribalainen poliitikko, toiseen maailmansotaan osallistunut sotilas ja kirjailija, joka toimi vuosina 1970-1986 maansa pääministerinä peräti neljä kautta, joka tekee hänestä yhden pisimpään virassa olleista demokraattisesti valituista pääministereistä.

## Elämänkerta

Novelle syntyi vuonna 1914 Arribassa kirjapainonomistajan Martin Novellen ja hänen vaimonsa Cecilia Novellen kolmanneksi pojaksi.

Toisessa maailmansodassa Novelle taisteli Seelannin rintamalla. Hän väitti kuuluneensa F.K Thrawnin hallinnon vastustajiin, mutta toisaalta hänen rintamatoverinsa kertoivat myöhemmin Novellen sympatisoineen ja kannattaneen hallintoa. Tämä tosin ei ollut mitenkään poikkeuksellista, sillä hallinnon näkyvä vastustaminen olisi voinut johtaa ongelmiin.
Eldotaarin toinen maihinnosu

**Eldotaarin toinen maihinnousu** eli **Eldotaarin invaasio** oli liittolaisten toisessa maailmansodassa tekemä maihinnousu Arriban miehittämään Eldotaariin. Taistelu päättyi liittolaisten voittoon, minkä takia se joutui perääntymään Sanakkaan ja Arriban pääsaarelle. Arriba jatkoi sotaa kuitenkin pääsaarelta käsin vielä pitkään, ennen kuin antautui Yhdyssärkkäin pudotettua atomipommin maahan.
Ferditinan valloitus

**Ferditinan valloituksella** viitataan tapahtumaketjuun, joka sai alkunsa 1300-1400-lukujen aikana silloisessa Ferditinan kuningaskunnassa ja johti lopulta seuraavien vuosisatojen aikana Ferditinan voimakkaaseen alueelliseen laajenemiseen erityisesti itään ja etelään alistamalla ja sulauttamalla pienempiä alkuperäiskansoja valtansa alle sekä syrjäyttämällä niiden valtiojärjestyksen ja kulttuurin

## Syitä

Ferditinan kuningaskunta oli laajentunut Maktabun valloituksen jälkeen 933 voimakkaasti länteen, pohjoiseen ja itään. Jotkut historioitsijat ajoittavatkin Ferditinan valloituksen alkaneen tästä vuodesta. Länsi-Ferditina oli maan hallussa jo 1100-luvulta alkaen ja 1100-luvun lopulla ferditinalaiset kauppiaat perustivat kauppakaupunkeja valtakunnan itäpuolella sijainneelle alueelle, Ordnanlaaksoon. Ferditina alisti Ordnanlaakson länsi- ja keskiosan valtansa alle ja teki monista paikallisista aatelisista omia vasallejaan turvatakseen asemansa pahinta vihollistaan, myös Ordnanlaaksoa valloittamaan lähtenyttä Badakuksen kuningaskuntaa vastaan. 1300- ja 1400-luvut ovat toinen hyvin yleinen ajoitusajankohta valloituksen alkamiselle.

Yleensä varsinaisen Ferditinan valloituksen katsotaan alkaneen 1500-luvun lopussa, sillä tuolloin Ferditina joutui lopettamaan sotaretket ja valloitukset pohjoiseen ja länteen voimakkaiden valtioiden, erityisesti Angenstanian aiheuttaman uhan takia. Tämän vuoksi Ferditina suuntasi kiinnostuksensa itään ja etelään, jossa oli laajoja, huonosti tunnettuja erämaita, jotka olisi helppo liittää ja alistaa Ferditinan vallan alle.
Haflan taistelu

**Haflan taistelu** käytiin Haflan arolla Koillis-Seelannissa vapaaehtoisten turvajoukkojen ja Yhdyssärkkäin Koillis-Seelannin mandaatille avuksi lähettämien joukkojen muodostaman liittouman ja Arriban valtakunnan Koillis-Seelannin 1. armeijakunnan välillä. Taistelussa Arriba osoitti raivokkaasti sen sotakoneen todellisen voiman murskaamalla lähes tappioita 200.000 miehen armeijan. Arriban lennosto teki raivokkaita iskuja vihollisen puolustusasemiin hyökkäyksen alkuvaiheessa, minkä jälkeen panssarivaunut ja rynnäkköajoneuvot paahtoivat suoraan liittolaisten avuttomaksi jääneen jalkaväen sekaan. Liittolaiset lyötiin täysin hajalle ilman merkittäviä tappioita, minkä jälkeen Arriba teki pommituslentoja mandaatin pääkaupunkiin sekä upotti pommituksilla useita Yhdyssärkän rauhanturvajoukkoja tuoneita aluksia.
Eldotaarin ensimmäinen maihinnousu

**Eldotaarin ensimmäinen maihinnousu** oli taistelu, joka käytiin lokakuussa 1942 Yhdyssärkkien ja sen liittolaisten sekä Arriban ja Angenstanian liittolaisten välillä. Tarkoitus oli vapauttaa Eldotaarin itäosat Arriban ja Angenstanian vallasta, jotta muun Eldotaarin valloitus ja sitä kautta Arriban uhkaaminen olisi helpompaa ja Angenstanian liittolaisten särkkävalta murtuisi. Vastassaan hyökkääjillä oli raskaasti aseistettu Eldotaarin puolustus. Taistelu päättyi lopulta Arriban ja Angenstanian torjuntavoittoon ja liittoutuneiden tappioon. Taistelu kuitenkin heikensi merkittävästi Angenstanian armeijaa ja laivasto särkillä sekä Eldotaarin puolustusta.
Ylogan taistelu

**Ylogan taistelu** käytiin vuonna 5.6-9.6 Badakuksen lounaisrajalla sijaitsevan Ylogan kylän alueella ja lähimaastossa. Taistelussa Ferditinan aloittama suurhyökkäys katkesi ja maan sodanjohto päätti taistelun loputtua yrittää suostutella Badakusta rauhaan, jotta se saisi keskittyä tappioonsa valmistautuvan Angenstanian kukistamiseen. Raivoikas Badakuksen vastarinta oli Angenstanian ansiota, joka lähetti taisteluun tueksi paljon raskasta sotakalustoa ja lentokoneita. Ylogan taistelun jälkeen 6.8 Badakuksen ja Ferditina sopivat rauhan.
Idäntie

**Idäntie** eli **Suuri Idäntie** "Badakuksentie" tai "Suuri Badakuksentie" on valtatie, joka kulkee Ferditinan Dunarsundista Isojokilaakson ja Fishinlinnan kaupungin kautta Badakuksen itärajalle Fort Snakeen Kivierämaan rajaseudulle. Tien pituus on 2100 kilometriä ja se on koko matkaltaan päällystetty ja vähintään 3+3 kaistainen. Tie on maailman yksi maailman vilkkaimmista teistä.

Idäntiellä voidaan tarkoittaa myös vuosisatojen ajan Dunarlaaksosta Badakukseen kulkureittiä.

## Historia

Idäntie alkoi muodostua satoja vuosia ennen ajanlaskun alkua. Tuolloin tie koostui pääasissa yhteenliittyneistä kauppareitestä, jotka vaihtelivat kärryteistä aina kapeisiin metsäpolkuihin. Tie oli hyvin mutkainen ja mutainen ja tielle kaatuneet puut olivat arkipäivää. Maktabun valtakunta soti kiivasti tien hallinnasta ajanlaskun alun aikoihin. Lopulta se sai käsiinsä lähes Badakuksen rajalle yltävän osuuden, mitä se verotti. Muuta osuutta hallitsi Badakuksen kuningaskunta. 300-luvulla Maktabun valta heikentyi huomattavasti ja paikalliset vallanpitäjät saivat takaisin verotusoikeuden tiellä. Maktabu katosi tieltä hallitsemasta 400-luvulla ja Badakuksen kuningaskunta vahvisti asemaansa sen hallitsemisessa. Keskiajalla tien asema ensin heikentyi, mutta alkoi kauppareittinä kas vaa 1200-luvulta. 1400-luvulla tie oli tärkein reitti Badakukseen. Ferditinan kuningaskunta valloitti Badakuksen 1492 ja sai tien itselleen.

### Ensimmäinen uudistusvaihe

Pispaspisin päästyä valtaan ja saadessaan tien käsiinsä hän tajusi tien tärkeyden. Ensitöikseen Pispaspis määräsi tien välillä Fishinlinna-Dunarsund vähintään kärryillä ajettavan kelpoiseksi. Samalla määrättiin myös paikallisten lääninherrojen velvollisuudeksi hoitaa tietä. Tämän jälkeen Pispas määräsi tien kivipäällystetyksi Fishinlinnasta historiallisen Badakuksen rajalle asti, mistä eteenpäin tien piti olla vähintää sorapäällysteinen. Tiellä käytävä kauppa lisääntyi satoja prosentteja Pispasin ansiosta. Kauppakaupungit tien varrella kasvoivat ja Isojoen merkitys kulkuväylänä väheni.

### 1600- ja 1700-luku

Angenstania valloitti Badakuksen, mutta ei ollut aluksi halukas kehittämään maan taloutta. Angenstaniassa Badakusta pidettiin korpimaana, josta emämaalle oli ainoastaan poliittinen hyöty. 1600-luvun lopulla Badakuksen arvo nousi ja sai aivan uuden merkityksen Suuren Idän sodan aikana. Sodan jälkeen Angenstania alkoi kehittää Badakusta monin tavoin ja Angenstanian hallitsema osuus Idäntiestä kunnostettiin. Samoin Ferditinassa.
Sallaan satama

**Sallaan satama** on satama Sallaa nimisessä asutuskeskuksessa Länsi-Angenstaniassa. Sallaan satama oli merkittävässä asemassa vuosisatoja sen ollessa Ferditinan tärkein portti ulkomaailmaan. Ferditina puolusti Sallaata voimakkaasti, mutta menetti sen toisessa maailmansodassa. Ferditina kuitenkin vuokrasi Sallaan vuoteen 1960 asti, mutta Ferditinan evakoinnit saatiin suoritettua jo 1950, milloin alue palautettiin Angenstanialle. Sallaassa käytiin 1943 yksi Angenstanian ja Ferditinan historian suurimmista taisteluista, Sallaan taistelu.
Dunarlaakso

**Dunarlaakso** *(Dunarmark)* eli **Ferdinmaa** (*Ferditinmark)* on yksi Ferditinan tasavalloista ja väkiluvultaan suurin. Tasavallan pääkaupunki on Dunarsund.

## Historia

Dunarlaakson varhaishistoria kytkeytyy olennaiseksi osaksi Ferditinan historiaa: alue oli ensin Maktabun valtakunnan alaisena, mutta sen romahdettua ferdejä nousi johtamaan Dunar-dynastia ja syntyneeseen Dunarian suuriruhtinaskuntaan muodostui sotilaseliitti, joita alettiin nimittää dunareiksi.

Vielä 1500-luvulle saakka Dunarlaakson alue oli varsin vähäpätöistä, harvaan asuttua maatalousvaltaista aluetta. Pispaspisin perustettua Pispasburgin eli nykyisen Dunarsundin 1500-luvun puolivälissä alueen väkiluku alkoi nousta voimakkaasti. Pispasburgista tuli Ferditinan uusi hallintopaikka ja lopulta uuden Ferditinan keisarikunnan pääkaupunki 1570-luvulla Maktabun sijasta.

Dunarlaakso kasvoi Ferditinan keisarikunnan voimistuessa valtaisasti hyvän sijaintinsa ja vakaiden olojensa takia. 1800-luvun alussa Dunarlaakso oli jo Ferditinan väkirikkain ja tiheimmin asuttu alue ohittaen tuhansia vuosia asutetun Maktabun.
Ylä-Badakuksen taistelut

**Ylä-Badakuksen taistelut** olivat sarja yhteenottoja Badakukselaisten ja Ferditinalaisten sekä Angenstanialaisten joukkojen välillä. Taisteluissa Angenstanialaiset joutuivat perääntymään idässä mannermaalleen ja joukot häädettiin lopullisesti Ferditinan Pohjois-Badakuksesta, ja Badakuksesta, josta se oli ne rauhansopimuksen mukaisesti joutunut häätämään.
9-luokka

**9-luokka** oli lukukausi joka alkoi torstaina 10. elokuuta ja päättyi 2. kesäkuuta lauantaina. 9-luokkaa leimasi uudistumisen, liberalisaation, matematikismin ja ns. "Kreetan ilmiön" aikakausi, mutta toisaalta varjosti pelko 1.5 vuotta jatkuneen kasvun taittumisesta, jopa romahduksesta. Kasvu 9-luokalla on ollut melko tasaista, ensimmäisellä vuosipuolikkaalla +0.244444 numeroa. Lukukaudelle on ollut kuvaavaa arvostuksen ja uskottavuuden kohoaminen, toisaalta ylikuumenemisen pelko. Kevätkaudella kasvu oli +0.2

## Kreetan ilmiö

Kreetan ilmiöksi kutsutaan voimakasta elämänmuutosta, arvostuksen ja itsetunnon kohoamista ja asenteiden voimakasta liberalisoitumista ja vanhojen rakenteiden uudistamista. Kreetan ilmiöön liittyi olennaisesti korkean keskiarvotason saavuttaminen, mikä mahdollisti asenteiden liberalisoitumisen ja paremman uskon huomiseen.
AAA

**AAA**, (**A**ngenstania, **A**rriba ja **A**lentiinia) on Angenstanian, Arriban ja Alentiinian liittovaltojen muodostama sotilaallinen liittouma, joka muodostettiin 1949 takaamaan jäsenmaiden sotilaallinen edunvalvonta ja koskemattomuus.Nykyisin liittoumaan kuuluvat Yhdyssärkät (Alentiinian liittovallat), Angenstania, Arriba, Sunda, Yhdistyneet Särkkäkuningaskunnat ja Markiisisaari. Lisäksi jäsenyyttä ovat hakeneet Panaka ja Shoreland. Erillisellä nimityksellä **AAA-maat** viitataan yleensä vain pelkkään Arribaan, Alentiinian liittovaltoihin ja Angenstaniaan välittämättä maiden poliittisesta sidonnaisuudesta.
Trans-Ordnan rata

**Trans-Ordnan rata** tai **Suuri Idän rata** on maailman pisin rautatie, joka kulkee Fort Granne'sin kaupungin eteläpuolella sijaitsevasta Oversin rautatieasemalta Ferditinan Dunarsundiin asti.

Rautatien rakennus aloitettiin vuonna 1859 Dunarsundista ja vuonna 1861 Badakuksen Sturmhohenista ja radan alkuperäinen tarkoitus oli yhdistää Ferditinan-Badakuksen keisarikunnan kaksi pääaluetta kiinteästi toisiinsa. Alkuperäinen rautatie valmistui 1868 välille Sturmhohen-Dunarsund ja oli aikansa insinööritaidon ylpeys.

Rataa jatkettiin vuosina 1879-1882 Sturmhohenista Yaelenburgin kautta Uuteen-Ferditinaan asti ja vuosina 1902-1910 osin ulkomaalaisella rahoituksella yksiraiteisena Grannenmaalle saakka. Lisäksi vuosina 1870-1875 alkuperäinen rataosuus muutettiin kokonaan kolmiraiteiseksi.

Badakuksen itsenäistymisen jälkeen Trans-Ordnan rata katkesi Ferditinan sisäisenä ratana ja siitä tuli kaksi erillään olevaa osuutta, joista Yaelenburgista etelään päin kulkenutta rataosuutta kutsuttiin *Yalenburgin radaksi.* Ainoastaan muutamat ferditinalaiset junat saivat kulkea Badakuksen läpi. Tämän vuoksi Ferditinassa tehtiin päätös 1928 Kuksin radan rakennuttamisesta, joka korvaisi Badakuksen kautta kulkeneen osuuden uudella, Kuksin läpi kulkevalla osuudella. Rakennustyöt aloitettiin 1931 ja saatiin päätöksen toisen maailmansodan kynnyksellä 1939. Rakennustöissä käytettiin käytännössä ainoastaan pakkotyövoimaa ja suurin osa rakentajista oli poliittisia vankeja. Rakentajia kurittivat Kuksin hyytävät talvet ja kuumat kesät ja jopa 20.000 ihmistä menehtyi radan rakennustöissä, jossa parhaimmillaan työskenteli 100.000 vankia.

Ferditinalaiset tuhosivat osittain radan vetäytyessään 1941, mutta angenstanialaiset rakensivat sen uudelleen sodan aikana. Sitemmin angenstanialaisten vetäytyessä myös tämä rata tuhottiin.

Sodan jälkeen poliittisista vangeista koostunut rakennustyöläisten joukko rakensi uuden
Elizabeth Grugifer

**Elizabeth Lisa Tiarna Grugifer**, (s. 14.5.1959, Maktabu, Ferditinan kansantasavalta, Tiilasen ASNT), on ferditinalainen poliitikko, miljardööri ja mediamoguli. Hän on ollut Yhtenäinen Ferditina-puolueen jäsen ja edustaja Ferditinan parlamentin alahuoneessa vuodesta 1991 ja ylähuoneessa vuodesta 1995 lähtien. Hän toimi myös Ferditinan ensimmäisenä naispääministerinä vuosina 2007-2011. Hänen pääministerikaudellaan Ferditinan talouskasvu oli historiallisen nopeaa. Elizabeth Grugifer pyrki myös 2009 Yhtenäinen Ferditina-puoleen presidenttiehdokkaaksi häviten puoluekokouksessa niukasti ehdokkuuden Michael Kalvanoskille.
Fishinlinna (linna)

**Fishinlinna** eli **Fishinlinnoitus** on Badakuksen Fishinlinnan kaupungissa sijaitseva linna. Historiansa aikana linna on toiminut useasti eri Badakuksen hallitsijoiden ja käskynhaltioiden asuntona sekä Badakuksen virkamiehistön pääpaikkana ja sotilastukikohtana. Alkuperäisten suunnitelmien linna rakennettiin 1510-1516, mutta sitä on laajennettu useita kertoja valmistumisensa jälkeen vuosina 1519-1528, 1530-1540, 1541-1558 ja 1560-1574 sekä Angenstanian toimesta 1589-1593, 1603-1609. Linnoitus oli jo ennen laajennustaan maailman suurin linnoitus, mitä se oli laajennustenkin jälkeen vuoteen 1806 asti Easthiren linnoituksen valmistumiseen asti.

Fishinlinna on pinta-alaltaan yli 3.6 neliökilometriä ja ollut maailmanperintökohteena vuodesta 1952.
Kensia

**Kensia** (taariksi ja angenstanian Keski-idän murteella *Kensya, Kensyaland*) on alue Seelannin saaren koillisosassa. Nimi Kensia tulee alueella asuneiden heimojen sille antamasta nimestä Kensyia, joka tarkoittaa vapaasti käännettynä "nurmimaata". Kensian rannikkolle perustettiin 1500-luvun lopusta alkaen mannervaltojen kauppa-asemia ja satamia. Kensia säilyi pitkään hyvin harvaan asuttuna vihamielisten alkuperäisasukkaiden ja melko huonon ravintopohjan vuoksi. Kuitenkin jo 1620-luvulta alkaen Taarin kuningaskunta ja Angenstanialainen tasavalta julistivat alueen omakseen. Tästä huolimatta Kensian rannikosta kehittyi jo 1500-luvulla merirosvouksen keskus ja monet pelätyt ryövärit pitivät tukikohtaansa rannikolla. Taarista muutti alueelle väkeä aina 1700-luvulle asti, jonka vuoksi alueelle syntyi vahva taarilainen kulttuuri ja mm. taarin murteesta tuli alueen puhutuin kieli. Taarilaiset muuttivat myös myöhemmin alueelle, vaikka 1800-luvulla se siirtyi Angenstanialaisen tasavallan näennäiseen hallintaan. Käytännössä heikentynyt tasavalta pystyi pitämään järjestystä ainoastaan rannikon kauppapaikoissa.

Kensian alue jaettiin 1867 tehdyssä rajankäynnissä kahteen: Angenstanialaisen tasavalllan Kensian mandaattialueeseen, joka käsitti suurimman osa alueesta ja Arriban kuningaskunnan hallitsemaan pieneen rannikkokaistaleeseen Arriban Itä-Kensiaksi. Itä-Kensia käsitti vain muutamia rannikon kauppapaikkoja ja satamia.

Arriban hallitsema Itä-Kensia liitettiin vuoden 1919 rauhassa Angenstanialaisen tasavallan Kensian mandaattialueeseen. Mandaattialueella oli suhteellisen suuri autonomia, joskin se tuli hyvin riippuvaiseksi Alentiinian liittovaltojen tuesta. Toisessa maailmansodassa särkkäinrintamalla Arriba hyökkäsi Kensiaan 1940 lopulla ja avasi näin Kensian rintaman. Tavoitteena ei ollut varsinaisesti vallata Kensiaa, vaan Pohjois-Seelannin rannikon laivastotukikohdat ja hyökätä maitse Paratiisisaarten tärkeään laivastotukikohtaan, jonka avulla Liittovallat pitivät meriherruutta Takamerellä. Kensia takaisinvalloitettiin vuoden 1945 alussa.

Sodan jälkeen Kensiasta tuli Yhdyssärkäin alainen mandaattialue, joka vuonna 1948 annettiin Seelannin valtiolle. Kensialaiset poliitikot olisivat halunneet alueesta itsenäisen valtion ja anoivat vuonna 1950 kansanäänestyksen järjestämistä. Seelannin parlamentti torppasi kuitenkin idean, koska pelkäsi että Kensian autonomia tai itsenäisyys hajottaisi lopulta koko yhtenäisvaltion.
Ferditinan miehityshallinto

**Ferditinan meihityshallinto**, myös **Ferditinan sotilashallinto** oli Angenstanian perustama sotilashallinto Ferditinalta vallatuille itäisille alueille vuosina 1940-1944. Sen pääkaupunkina toimi aluksi Badakuksen alueella sijainnut Baskelburgin kaupunki, mutta myöhemmin Mervirran kaupunki. Miehityshallinnon loppuvaiheessa pääkaupunkina oli Yaelenburg. Miehityshallinnon tarkoitus oli valmistella Isojokilaakson ja itäisen Ferditinan liittämistä Angenstaniaan ja ylläpitää sotataloutta ja vankileirejä sen alueilla.

## Ferditinan miehityshallinto

### Pääkaupunki

Baskelburg 1940-1941, Mervirra 1941-1944, Yaelanburg 1944

## Organisaatio

Ferditinan miehityshallinnon alaisia osastoja ja laitoksia olivat Ferditinan miehityshallinnon komento-osasto, talous-osasto, hallinto-osasto sekä vallattujen alueiden rikosseuraamuslaitos.

## Tavoitteet

Hallinnon tavoitteena oli valmistella yhteistyössä Badakuksen kanssa sodan jälkeen tapahtuvaa jakoa itäisestä Ferditinasta ja Isojokilaaksosta. Miehityshallinnon alueilla noudatettiin Angenstanian lakia ja koulujärjestelmä pyrki kasvattamaan niistä asukkaista joita ei vangittu uusia Angenstanialaisia.

Itäinen Ferditina oli tarkoitus liittää Angenstaniaan niiltä osin mitä Badakuksen suunnittelema Kuksin tasavalta ei liittäisi itseensä. Alueelle oli tarkoitus asuttaa 10 ensimmäisen vuoden aikana 10-15 miljoonaa Angenstanialaista ja pakkosiirtää Ferditinalaista väestöä pois Kauko-Ferditinaan.
Angenstanian vasallivaltiot

**Angenstanian vasallivaltiot** olivat Angenstanian Kruunun alaisia autonomisia tai itsenäisiä alueita, jotka olivat niiden perustuslain ensimmäisen lakipykälän mukaan ikuisesti valtioliitossa Angenstanian kanssa. Vasallivaltioiden asema vastasi hyvin läheisesti nykypäivän Angenstanian autonomisia maakuntia.

Vasallivaltiot olivat yleisiä Angenstanian manneralueella, eivät niinkään särkillä. Esimerkiksi Angenstaniaan liitetyt Taari ja Pommeri olivat sen vasallivaltioita vuoteen 1899. Vuonna 1899 kaikki vasallivaltiot lakkautettiin ja niistä tuli maakuntia tai kruununmaita. Suurin osa vasallivaltioista oli peräisin keskiajalta, aiemmin mainitut Taari ja Pommeri myös, mutta itsenäistyivät välissä.
Genrad

**Genrad** myös *Gengrad* on Ferditinalainen rajakaupunki Luoteis-Ferditinassa Newvansteinin alueella. Kaupunki perustettiin 1945 asumattomalle pelto- ja metsämaalle Itä-Ferditinan ja Dunarsundin pakolaisille. Kaupunkiin suunniteltiin maksimissaan 50.000 pakolaista, mutta pakolaisten määrä oli ennakoitua suurempi ja kaupungissa asui 1946 780.000 pakolaista. Tämän jälkeen kaupungin väkiluku romahti 1950-luvulla mutta vakiintui myöhemmin 50.000 asukkaaseen. Kaupungin väkiluku on nykyään 100.000 asukasta.
Sanal

**Sanal** eli **Sanali** on Kivierämaan levein ja pinta-alataan suurin osa. Se sijaitsee Sydän-Angenstanian ja Tiilasen välissä. Se on historiallisesti osa Sanalin historiallista aluetta. Tiilasentie kulkee aavikkoalueen läpi. Alueen pinta-ala on noin 3.700.000 eli noin neljäsosa koko Kivierämaan pinta-alasta ja alkuperäisväkiluku 16.000 eli noin puolet Kivierämaan alkuperäisväestöstä. Sanal muodosti ennen Angenstaniassa oman maakunnan, jonka keskuskaupunki oli Fort Rock. Ferditinan puoleinen Sanal kuuluu Ferditinaan kuuluvaan Tiilasen tasavaltaan.

## Sanalin hiekkalaiskuningaskunta

**Sanalin hiekkalaiskuningaskunta** oli Sanalin alueella aina 300-luvulta vuoteen 1874 asti olemassa ollut valtio. On kuitenkin vahvoja merkkejä siitä että kuningaskunta ei ole ollut yhtäjaksoisesti noin kauan itsenäinen. Huolimatta tästä, Kivierämaan karut maat pitivät valloittajat poissa ja lähes varmasti kuningaskunta pysyi pisimmillään 1000 vuotta itsenäisenä.

## 300-1874

### Hallitsija

Shakar I (ensimmäinen), Shakerda III (viimeinen)

### Pääkaupunki

Shakasan

Sanalin hiekkalaiskuningaskunta joutui kuitenkin ristituleen 1500-luvulla. Lopulta 1500-luvun alusta lähtien Angenstanialla ja Ferditinalla oli omat aluehallintonsa Sanalissa ja kuningaskunnan asukkuita ja sotajoukkoja pidettiin lainsuojattomin. Jo keskiajalla kuningaskunnan sotajoukot kartuttivat valtion kassaa häiritsemällä ja ryöstelemällä kauppavaunuja Tiilasen ja Sydän-Angenstanian välillä. Kuningaskunnalla oli laaja valikoima tuliaseita ja vasta 1850-luvun jälkeen Angenstania sai taltutettua tämän riesan. Lopulta maasta tehtiin 1874 Angenstanian Protektoraatti ja 1875 Angenstanian Kruunun viimeinen nimitetty vasallivaltio. 1899 Alueuudistuksessa maasta tuli osa Angenstaniaa sen siirtomaana, maakunnan aseman se sai vasta 1960.

## Kilpailu Sanalin luonnonvaroista 2010-

Tilanne Sanalissa on kiristyi ensi kertaa 2010, kun Angenstanialaiset perustivat Sanalin vähille kansainvälisesti koskemattomiksi julistetuille vesivarannoille pumppaamojaan. Niukkoja vesivaroja ohjattiin öljykentille ja kahviviljelmille, jotka tuottavat kuitenkin alueella vain niukasti. Vastuksena Ferditina perusti avasi omia pumppaamojaan, minkä jälkeen UN sulki osapuolten pumppaamot laittomina.
Uuden-Ferditinan kansannousu

**Uuden-Ferditinan kansannousu** tai **Itä-Ferditinan kansannousu** oli vuonna 1843 nykyisen Itä-Ferditinan alueella alkanut kansannousu, jonka seurauksena Itä-Ferditinan alue, tuolloinen Uusi-Ferditina julistettiin itsenäiseksi tasavallakseen.

Kansannousun katsotaan saaneen alkunsa ärtymyksestä, joka paikallisissa siirtolaisissa heräsi Ferditinan keskushallinnon tiukennettua otettaan alueen hallinnasta. Vielä 1800-luvun alussa Uusi-Ferditina oli ollut syrjäinen
Armfelt

**Armfelt** oli badakukselainen poliittinen liike, joka syntyi 1800-luvun lopun Badakuksessa ajamaan itsenäistä Badakuksen kansallisvaltiota, jonka juuret ovat jo 1500-luvulla olleissa Badakuksen vastarintaliikkeissä. Se oli toinen Badakuksen sisällissodan pääosapuolista ja voitti sodan. Armfelt loi Badakukseen tasavaltalaisen järjestelmän 1910-luvun lopussa. Armfelt kuitenkin alkoi hajota sodan jälkeen 1920-luvun alussa maltillisen tasavaltalaisen siiven ja radikaalioikeistolaisen kuksilaisnationalistisen siiven sisäiseen valtakamppailuun. Radikaalioikeisto voitti valtakamppailun, puhdisti puolueen maltillisen siiven ja Armfeltistä tuli käytännössä fasistipuolue. Armfeltin suosio oli 1930-luvun alussa suurimmillaan, jolloin se yritti vallankaappaus ns. verisessä viikonlopussa 1932, mutta vasemmistolaisen BDD:n ja maltillisen tasavaltaisen siiven yhteisliittouma esti aikeet. Armfelt alkoi hiipua, kunnes nousi toisen maailmansodan aikana uudelleen suosioon. Tällöin se sai huomattavia vaikutteita angestanialaisilta fasisteilta ja monet Badakuksen johtopoliitikoista ja armeijan päällystöstä siirtyivät sen jäseniksi. Sodan jälkeen 1945 liike lakkautettiin fasistisena järjestönä.

Puolueen jäseniä kutsuttiin yleisesti armfeltilaisiksi. Liikkeestä eronneet perustivat 1920 Badakuksen kansanpuolueen.

## Uusi Armfelt ja Neo-Armfeltilaisuus

Badakuksen nationalistiset piiri perustivat 2009 uuden *Nue Armfelt*-liikkeen elvyttämään Armfeltin perintöä ja olla tukena Badakuksen nationalistisille liikkeille, joka pyrkii poliittiseksi puolueeksi. 2010 tehdyn mielipidemittauksen mukaan uusi puolue saisi 0.4% kannatuksen. Badakuksen kansanpuolue muistutti mielipidegallupin aikaan, että Armfelt edusti aikoinaan maltillista oikeistolaisuutta eikä nimeä tulisi liittää pelkästään uusnationalistisiin ryhmiin.