Új Isten kultusza

Az Új Isten kultusza egyike Rûl vallásainak.

Az Új Isten kultusza a földrész legelterjedtebb vallása, lényegében a Birodalom államvallása. Főként a civilizáltabb, városias területeken a hívei túlnyomó többségben vannak minden más vallás híveivel szemben, bár ma már az Új Isten hívei kevésbé ellenségesek a nem-gonosz vallásokkal szemben, mint néhány évszázada.

## Tanok

Az Új Isten hite négy alapvető igazságra épül.

* A halandó lélek örökkévaló. A halál csak átmeneti állapot az újjászületés előtt.
* A kegyetlenség, önzés, kapzsiság, gonoszság beszennyezi a lelket. Az ilyen bűnös lelkek a Pokolra kerülnek, nem (vagy csak jóval később és végtelenszer több kín után) születhetnek újjá. Éppen ezért a bűnöket kerülni kell, az embernek életében az erkölcsösségre és jóságra kell törekednie.
* A mennyei erő az emberekből fakad, nem pedig fordítva. Csak egy valódi istenség van - minden más csak kitaláció, a primitív emberek hite által megformált képzelt alakok, bálványok tisztelete.
* Tiltott a lélek természetes körforgását lelassító, megakadályozó mindennemű praktika. Az élőholtak, szellemek a dolgok természetes rendjének ellenségei, a minden megfertőző Démon Nagyúr gonosz teremtményei.

## A kultusz története

Az Új Isten kultuszának alapítója a nagy proféta, Asztrid. Asztrid mintegy hétszáz évvel ezelőtt ért, a Birodalom korai időszakában. A Birodalom egyik egyházának volt papnője. Egy nap látomása támadt, amiben megtapasztalta a világegyetem valós természetét, meglátta a mennyei hatalom igazságát. Kihirdette a négy alapvető igazságot, és nekilátott az Új Isten hitének megszervezéséhez.

Asztridot egész életében rengeteged üldözték, támadták tanai miatt. Gyakran kellett menekülnie. Végül a ma Szent Királyság néven ismert provinciában talált menedéket, itt alapította meg kultuszát. Élete végén ellenségei merényletet követtek el ellene: kardokkal halálra szúrták, testét a vadkutyák elé vetették. Templomaiban ma is kardokkal átszúrt nőalakként ábrázolják őt. A kultusz tanai szerint végső áldozata után az Új Isten magához vette a próféta lelkét, és felemelte a Paradicsomba.

Az Új Isten kultusza hamar a Birodalom uralkodó vallásává vált. A kultusz, a régebbi vallásokhoz képest szervezetten, hatékonyan működik. A térítés fontos számukra, egyes korokban akár erőszakkal is üldözték a többi vallást és híveit.

## A kultusz szervezete

Az Új Isten kultuszának irányító szervezete a Gyülekezet. A Gyülekezet mindenkori feje a Mátriárka, aki a Szent Királyságban székel. A Mátriárkát a Bíborosok választják. A Bíborosok a Gyülekezetet alkotó hét rend vezetői. Mindegyikőjüket egy-egy rend vezető papjai, a püspökök választják a rend élére. A hét rend áll a kongregáció élén - a kongregációt lényegében az Új Isten kultuszának minden tagja alkotja, a papok, plébánosok, hívek együttese.

A hét rend más és más feladatot lát el az Új Isten kultuszának életében.

* **Asztrid Kardjai** az inkvizítorok, a rejtőző romlottság felderítői. Azokat keresik meg és irtják ki, akik a Négy Igazság törvényét megszegik, és titokban romlott praktikákat folytatnak - démonimádókat, az Ördög híveit, feketemágusokat, rejtőző eretnekeket.
* A **Békés Nővérek** a jótékonyságot tartják a legfőbb erénynek. Vagyonukat és minden idejüket a szegények és szenvedők megsegítésére ajánlják fel - árvaházakat, kórházakat hoznak létre, enni adnak az éhezőknek. Eredetileg a nővérek közül sokan kifejezetten vagyonos nemesi családból került ki.
* A **Hit Hordozói** a rendek hittérítői, ők terjesztik a próféta tanait a hívek körében, és új híveket toboroznak.
* Az **Igazság Pörölyei** a más vallásokkal szembeni harcias fellépés hívei, akik akár fegyverrel (de sosem vágó- vagy szúrófegyverrel) is fellépnek a rivális vallásokkal szemben.
* A **Szegény Fivérek** a bűn és romlás elkerülése érdekében minden világi örömről és élvezetről lemondanak. Koldusként élnek, és állandóan sanyargatják magukat, így vándorolnak a világon.
* A **Templom Lovagjai** az Új Isten kultuszának szent helyeit védelmezik minden támadástól.
* A **Tudás Őrzői** a rendek tudósai, kutatói, történészei, könyvtárosai, a szent írások és ereklyék őrzői.