Dopady Sociální třídy

*Na třídě záleží. To už pravděpodobně víte.  A to nejen proto, že jste studentem sociologie, ale i proto, že jste člověkem, který žije ve společnosti.  Ale víte, jak moc na ní skutečně záleží?  Společenská třída je obrovským faktorem, který určuje mnohé z nejzákladnějších aspektů moderního života - od vašeho vzdělání přes vaše přesvědčení až po vaše hodnoty, povolání, příjmy a nejen to, jak žijete, ale také jak umíráte.  Pojďme si tedy povědět, jak se třída projevuje v životě dnešních Američanů.*

Na třídě začíná záležet už na začátku vašeho života.  Když jsme se před několika díly věnovali socializaci, mluvili jsme o anticipační socializaci neboli učení se zapadnout do skupiny, do které jednou budete patřit, například do skupiny pohlaví nebo rasy.  A jedním z typů anticipační socializace je třídní socializace, kdy rodiče předávají svým dětem hodnoty, které se pojí s příslušností k vyšší, střední nebo dělnické třídě.  Vezměme si jednoduchý příklad.  Předpokládejme, že jste rodič a vaše dítě absolutně odmítá jíst brokolici.  Jak zareagujete?  Přinutíte je uklidit talíř a řeknete, že by nemělo plýtvat jídlem?  Nebo jim umožníte, aby se o tom, co budou jíst, rozhodovaly samy?  Možná si teď říkáte: "Cože? Jak může mít konzumace brokolice něco společného s vyučováním?".  Jak ale zjistila americká socioložka Annette Lareauová ve svém výzkumu rodičovských stylů, způsob, jakým rodiče z různých společenských vrstev přistupují k výchově, se může podle třídy velmi lišit.

**Jak může společenská třída ovlivnit to, jakým rodičem jste, respektive jakého máte rodiče.** Lareauová se ve svém výzkumu v 90. letech 20. století zaměřila na pozorování rodin žáků základních škol z vyšší střední třídy a dělnického prostředí.  Přitom si uvědomila, že rodiče mají velmi rozdílné přístupy k tomu, jak vychovávají a trestají své děti.  Zjistila, že rodiče z vyšší střední třídy mají tendenci se velmi angažovat ve společenském a studijním životě svých dětí.  Například plánují schůzky na hraní, mimoškolní aktivity, každý večer kontrolují domácí úkoly.  Stereotyp o předměstských matkách vrtulnících není u některých z těchto rodin příliš daleko od pravdy.  Naproti tomu rodiče z dělnické třídy, kteří měli pravděpodobně méně času a peněz na tyto aktivity, byli při organizování volného času svých dětí spíše volnější.  Tyto děti si možná častěji hrají s kýmkoli v okolí, než aby chodily na hraní.  Rodiče z dělnické třídy mají také tendenci klást větší důraz na poslušnost a disciplínu ve srovnání se svými protějšky z vyšší střední třídy, zjistil Lareau.  Zatímco rodič z dělnické třídy může svým dětem říct, aby snědly brokolici, "protože jsem to řekl", rodič z vyšší střední třídy si s dětmi o jejich rozhodnutích spíše promluví a snaží se je podpořit v samostatnosti.

Takže ano, nechuť batolat k brokolici a reakce jejich rodičů na ni nám může něco říct o třídě.  A tyto trendy ve výchově nejsou jediným rozdílem v hodnotách a přesvědčeních, který můžeme pozorovat napříč třídami.  Také politické názory se mezi třídními skupinami obvykle liší, přičemž Američané z vyšších tříd jsou častěji fiskálně konzervativní a sociálně progresivní, zatímco Američané z nižších tříd jsou spíše opačného názoru.  Dokonce i náboženství se liší podle třídy.  Američané s vyššími příjmy jsou více zastoupeni v liberálních protestantských skupinách, jako jsou episkopálové a presbyteriáni, a také v judaismu, hinduismu a ateismu, zatímco Američané s nižšími příjmy se častěji hlásí k evangelikálním protestantům nebo katolíkům.  Víra a hodnoty však nejsou to jediné, co se liší podle sociální třídy.  Velká složka třídních rozdílů se projevuje prostřednictvím dosaženého vzdělání a jeho důsledků pro úspěch v pozdějším životě.  Vzdělání se někdy nazývá "velkým vyrovnávačem".

Čím více lidí má přístup ke kvalitnímu vzdělání, tím je společnost rovnější.  Nebo se to alespoň tvrdí.  Ale to, zda se vám dostane kvalitního vzdělání, se liší podle toho, do jaké společenské vrstvy jste se narodili.  Můžeme se tedy obávat, že vzdělání bude mít opačný účinek a ve skutečnosti pomůže přenášet nerovnosti z jedné generace na druhou.  Když mluvíme o vzdělávání v USA, existuje několik způsobů, jak sociální třída vstupuje do hry.  Za prvé, kde žijete?  Příjmová segregace neboli tendence rodin s podobnými příjmy žít ve stejných čtvrtích je ve Spojených státech neuvěřitelně běžná.  Pokud jste někdy hledali byt ve velkém městě, možná vás to nepřekvapí.  Byt v "dobré" čtvrti, tedy v oblasti s nízkou kriminalitou, dobrými školami a kvalitnějším bydlením, stojí mnohem více než dům, kde je vyšší kriminalita a znečištění a kde je vzdělání a dostupnost práce nevyhovující.  Jedním z důvodů, proč se přístup ke vzdělání liší podle třídy, je to, že veřejné školy v USA jsou financovány především na místní úrovni, takže děti, které vyrůstají v bohatých čtvrtích, mají obvykle přístup k lepším školám, protože tyto komunity poskytují více finančních prostředků.  Bydlení v lepší čtvrti tedy zpravidla znamená přístup k lepším vzdělávacím zařízením a také k technologiím, jako jsou počítače, k dobrým učitelům a k širší nabídce kroužků a mimoškolních aktivit.  A to za předpokladu, že chodíte do veřejné školy.

Děti z vyšších tříd častěji navštěvují soukromé školy - a tento trend pokračuje i po ukončení střední školy.  Zmínili jsme se o tom minulý týden - děti, které vyrůstají v dělnické třídě nebo s nízkými příjmy, mají mnohem menší pravděpodobnost, že budou navštěvovat vysokou školu, a ty, které ji navštěvují, mnohem častěji navštěvují státní školy nebo dvouleté komunitní vysoké školy.  Mezi elitními vysokými školami většina studentů nepochází z rodin s nízkými příjmy, ale z horní části příjmové distribuce.  Nedávná studie o sociální třídě a navštěvování vysokých škol zjistila, že na 38 elitních vysokých školách včetně pěti z Ivy League - Brown, Dartmouth, Penn, Princeton a Yale - studuje více studentů, kteří pocházejí z horního 1 % než z celých dolních 60 % příjmové distribuce.  K této nerovnosti v přístupu na vysokou školu přispívá do jisté míry politika přednostního přijímání takzvaných "legacy" studentů, jejichž rodiče nebo jiní rodinní příslušníci danou vysokou školu navštěvovali.  Taková politika upevňuje třídní nerovnosti napříč generacemi tím, že snižuje pravděpodobnost, že se lidé z nižších socioekonomických vrstev dostanou na vyšší úroveň.  Navíc sociální sítě vytvořené na prestižních vysokých školách jsou často odrazovým můstkem k zaměstnání a finančnímu úspěchu v pozdějším životě, což opět zvyšuje pravděpodobnost, že se nerovnost přenese na novou generaci.  A samozřejmě, politická a ekonomická moc se obvykle soustřeďuje mezi těmi, kteří jsou na vrcholu společenského žebříčku.

Sníte o tom, že až vyrostete, budete prezidentem?  Z deseti prezidentů, kteří zastávali úřad v posledních 50 letech, jich 6 navštěvovalo školu Ivy League, ať už v rámci bakalářského nebo magisterského studia.  Každý z nich měl alespoň bakalářský titul.  Vzdělání se tedy v tomto případě může jevit ani ne tak jako velký vyrovnávač, jako spíše jako velká překážka.  Bez vysokoškolského titulu je v podstatě nemožné získat některá pracovní místa.  Práce, které lze získat bez vysokoškolského titulu, mají zpravidla nižší prestiž, nižší plat a větší riziko ohrožení prací.  Což nás přivádí k poslednímu třídnímu rozdílu, o kterém dnes budeme hovořit: zdraví.  Sociální třída ovlivňuje to, jak žijete - ale také to, jak umíráte.  Úmrtnost a nemocnost se liší podle společenské třídy, přičemž Američané z vyšších tříd žijí déle a zdravěji.  Člověk na 80. percentilu, tedy na vrcholu příjmového rozdělení, se dožívá v průměru 84 let, zatímco člověk na dně, na 20. percentilu, žije v průměru 78 let.  Ženy žijí obvykle déle než muži. Hurá pro nás!  Rozdíl v příjmech je zde však stále podobný, ženy na 80. percentilu žijí přibližně o 4,5 roku déle než ženy na 20. percentilu.

Proč ten obrovský rozdíl?  Některé důvody se mohou zdát zřejmé - pokud máte více peněz, můžete si pravděpodobně dovolit lepší zdravotní péči.  Nebo si můžete dovolit jakoukoli zdravotní péči.  Jiné jsou možná méně přímočaré.  Například Američané s nízkými příjmy mají tendenci jíst méně zdravé potraviny.  Je to jen otázka různých rozhodnutí různých lidí, nebo jde o systematický vzorec, který spojuje třídu se stravovacími návyky?  Nezdravé potraviny jsou často levnější, a to jak z hlediska peněz, tak z hlediska času.  Američané z nižších tříd mají obvykle méně volného času a méně peněz na přípravu zdravých jídel.  Koneckonců, vyzvednout si McDonald's zabere mnohem méně času a peněz než strávit hodinu vařením jídla z drahé bio zeleniny.  Mnoho Američanů s nízkými příjmy navíc žije v takzvaných potravinových pouštích, tedy ve čtvrtích bez snadného přístupu k čerstvým potravinám, jako je ovoce a zelenina.  Další systematické třídní rozdíly vyplývají z povolání, která různé třídy obvykle vykonávají.

 Američané z vyšších a středních tříd častěji vykonávají zaměstnání bílých límečků na plný úvazek, která jsou obecně méně vystavena nebezpečným materiálům a u nichž je nižší riziko pracovních úrazů.  Nemluvě o pružnějším pracovním rozvrhu.  Méně nebezpečí a méně stresu = lepší zdraví.  Navíc je pravděpodobnější, že zaměstnání na plný úvazek poskytují balíčky benefitů včetně zdravotního pojištění a placených dnů nemoci.  Je mnohem těžší pečovat o své zdraví, pokud si nemůžete vzít volno, abyste mohli jít k lékaři nebo si odpočinout a zotavit se.  Taková je však realita mnoha pracujících Američanů.  Třídní rozdíly ve zdravotních výsledcích se zjevně týkají více než jen toho, že mají peníze na zaplacení lepší zdravotní péče.  Jde o povolání, sousedství, příjem, vzdělání a všechny různé způsoby, kterými se tyto výhody mohou překrývat a určovat tak průběh vašeho života.  Proto je sociální třída důležitá; umožňuje nám identifikovat výhody a nevýhody, které sdílejí různé skupiny lidí, a pochopit důsledky těchto výhod a nevýhod.

 Dnes jsme diskutovali o třech typech třídních rozdílů, které se projevují ve Spojených státech.  Za prvé, přesvědčení a hodnoty, které rodiče předávají další generaci, se liší podle třídy.  Za druhé, existují třídní rozdíly v dosaženém vzdělání, které pomáhají udržovat nerovnost mezi generacemi.  A konečně, Američané s nižším socioekonomickým statusem mají tendenci mít horší zdraví a kratší délku života než ti s vyšším třídním statusem.