Hol-bylte habiti

**Hol** na Starokorelskom (to jest nemačkom na Željmi, ovde tačnije holandskom, to jest zapadnom frizijskom) znači šupljina, špilja, hollow na Galaktičkom Standardnom, ne mešati sa hel to jest höhl, abri-hela (čuvarom otvorene rupe. Kroz koju je bežao **habit**), na GS hole, a **bylte**, iako na SK (holandskom frizijskom) znači slika, u ovom slučaju znači......načinba generalno, u ovom slučaju građevina to jest kuća, building na GS. **Habiti** se odnosi na one koji habituju. Iako su ih prozvali **hobiti** zbog toga, to je zbog prednjeg dela imena, **holbylt** je vremenom prešlo u **hobit**, a ne zbog zadnjeg dela. Možda zbog oba, eto.

Bila je to masivna vrsta čudovišta, koja je živela u pećinama (ne mešati sa "pećinkom" Granit (pećinko), sa Planete Dan'or koju su samo kolokvijalno zvali Planeta Iks, ne X, a njega ne mešati sa Granitom (Graneet) koji je ispaljivao laser sa Zvezde Smrti, niti sa drugim granitima) na Planeti X. To, verujte nije bila ni najegzotičnija a ni najstrahotnija zver na Planeti. Ta cela Planeta je bila živa, čak i njeno nebo, Oprena, sav njen sastav, i zemljište i minerali i kamenje, ali ne onako kao Indobog koji je bio zapravo jedna velika Brkna, nego su se svi stvarali nezavisno, i ne kao Zonama Sekot, živuća Planeta, koja je vegetaciju na sebi rasla kao mi kosu, krećući se sama kroz svemir ka Suncima (a volela je da ima i hladnjikave polove), ovde je i sva vegetacija bila živa. Pokretna ili ne. Ukorenjena ili mobilna. Kamenje je stvarno bilo živo, kao Gromade od živućeg kamena, takođe istog sastava kao njihova plava Planeta, ali ona sama nije bila živa, ili bilo koja rasa kao Silike od silicijuma, Gipsi (ne Țigani) od kristala koji se u pubertetu gipsifikovao, ne mešati sa Uraganima takođe od kristala koji se skameni kasnije, to su oni, nalik na Don Kihotea čijeg je jednog predstavnika Vindu rasporio da mu od kristala napravi posebnu ljubičastu Sablju, iako su retka rasa, ili čak čovečuljcima od blata, Bljati, ili čitavih planina. Imali smo čak i rase koje su bile više inteligentne od najinteligentnijih rasa a ostale samo puki kristala (doduše jedni od njih, Dimni, su ulazili u droidska tela. I njih su hteli Džedaji da raspore, miroljubivi) i druge eterične rase. Tako da se **habiti** nisu ukopavali u rupe, nego živeli u već stvorenim šupljinama u zemlji. Nisu kopali po živućem kamenju, ne zato što ih je bilo briga, nego zato što bi se kao živa branila, kako kaže i sam Marčion Ro, Oko Oluje militantnog krila Nihilisti (nemaju veze sa Dart Nihilom) opasnog kulta Džedomrzaca Staza Zatvorene Pesnice (nekada je to bila Staza Ruke Otvorene, ali je njegova prababa Marda Ro ožalošćena smrću svoje najveće ljubavi promenila) rase Evereni, koji su i sami sa Olujetinom razvaljene Planete Everon iz koje je izbila i pretvorila je u vrtlog kamenja i gasa kao i ova Planeta X što oko sebe ima Oprenu atmosfere koja mami i jede pridošlice. Ali su oni nekako prošli da dođu da izlove bezimene.

Da su se ukopali, pojeli bi ih minerali i živuće kamenje (ne mešati sa živorodno krv-kamenje koje je krvarilo, ali nismo sigurni da je živo kao krvarujuće Čhala-drvo sa Kilarina). Ovako su samo ušli pod površinu, zamislite šta je bilo gore kad su oni morali da pobegnu. Oni i bezimeni koji su tu nosili svoja jaja. Za sebe se nisu plašili, ali za jaja da. Sa njima se nisu dirali. Bezimeni su isisavali Taknute Silom, beslovesne životinje ih nisu zanimale. Samo Siti i naročito Džedaji su mogli da ih zasite. Jednom kad te fiksiraju nema ti više bežanja. Kao krvožderi, koji su te "samo" kasapili i usisavali (kao pauci), a ovi su te u halucinacijama, u najvećim morama i mukama IZ-sisavali. Bolje biti usisan nego isisan. KevMa Cink gorepomenuti ljubavnik Marde Ro joj je umro spepeljosan isušen na rukama. Isto i Lođen Olujetina (nema veze sa Decom Oluje, kako su ponosno, i ludački sebe zvali Nihilisti koji su Štapom Kontrole kontrolisali te zveri). Nije ih ona prizvala da joj isisaju ljubavnika, iako je ljubavisanje Džedajima zabranjeno a i Otvorena Ruka ih ne podnosi, nego njena sestra Jana Ro i Prorokinja, Majka Elecija Zeveron, sestra Džedajke Zeveron (nisu Everonke, nego crnkinje).

Možda su im doduše jeli jaja, ali jaja su im bila čvrsta kao drago kamenje. Čak su jednom i prevarili Elešu Zeveron da je to dijamant za Štap Jutra. Mora da su **hobiti** imali jake čeljusti. Možda su ih gurali i cela, i od njih dobijali moći. Jaja su visila na zidovima špilja. Nisu imali ni kandže ni ikakve druge kopalice na ustima ili čelu jer im nisu trebale, a za penjanje su više imali onako kao gekoi noge, četiri njih, srednje bi im dobro došle kad se zaglave, da poguraju, samo su im trebala savitljiva tela. Napred su imali više para "ruku". Meke hrskavičave kosti. Naročito rebra. Ali koža neprobojna. Organi su im bili raspoređeni celom dužinom, čak i u debelom, segmentiranom repu, zbog više prostora. U repu koji su mogli odbaciti, kao i zadnji par nogu, su bili organi koji im nisu stalno trebali. Na primer dojke, pošto su sisavci, to jest repto-mamali. Ili gušterača ili čak i jedno plućno krilo i želudac. Kad bi ga odbacili samo bi upali u hibernaciju, dok ne izraste, naslage hrane su ih držale, šta će im želudac. Creva i bubrezi, čak i jetra ne, to im treba, da prerađuje masti. Od svetlosti su bežali, ali nije da nisu mogli da je podnesu. Nisu bili transparentni kao abri-heli, niti su svetleli u mraku. Jednostavno su imali bolje prilagođene oči. Ogromne i zastrašujuće svetle. Sa providnim kapcima, jer su morale i da plivaju u podzemnim vodama. Nos su dva proreza koje su mogli zapušiti. Liči im glava na nos čudovišta. Samo bez rogova. Jer bi se čak i zaglavljivali. Disali su ionako pozadi. Pa bi mogli da zagnjure, dišu na repno plućno krilo, i jeli živuljke sa dna. Koje su grabili svojim veoma dugačkim bodljikavim jezikom. Imali su mesta u telu u dugačkom vratu, u kojem su takođe bili neki organi, kao na primer jetra, a zdepastoj glavi za jezik, a i morao je da dosegne pozadi do repa do želuca.

Kada su došli članovi kulta Staze Ruke Otvorene, tada su se još zvali tako, na misiju da ukradu nekoliko jaja beba bezimenih sa zidova pećina, zapazio ih je jedan od njih, i pošto se takve lovine ne propuštaju, odmah skočio da ih napadne. I **hol-bylte habiti** su mogli da osete individue sa Silom, ne baš kao bezimeni, tako krvožedno i manijakalno, već samo onako kao da sjaje u mraku, ali jasno je da su dobijali nutrijente i stekli ukus iz jaja bezimenih za Silu koju bi upijali ko zna iz kojih razloga. Kao strujna mreža pauci. Navukli se. Zato kada je nanjušio da je među okultistima u timu jedan Taknut, pomamio se kao.... ćaknut. Bio je to Bokána Kos, Ovis (kao Ovis kao ovnovi, bos ovis, ne mešati sa Ovenom "Ovnom" bratom Obi Kenobija, ne ovis kao jaja), koji je iako jako Naštimovan na Silu nije odabrao da se pridruži Džedajima, jer ih smatraju pokvarenom Stranom Sile, koji je osetio **habita** da dolazi, i da smrdi na buđ i upozorio ih da će ih sve poklati.

Članica tima imena Galamal je skočila da odbrani Bokanu, i kako je **hol** probio svojim bodljikavim jezikom, uvukao je u usta i sažvakao. A onda je jurnuo ceo tim sve do površine gde ga je čekao čuvar abri-hel otvorenih usta na grotlu koji je čuvao ostatak sveta od ove strašne zveri da ne izađe. Napao ga je i borio se sa njim. Još veći i od njega. Ali je onda krenuo i za članovima kulta. Pobegli su na sreću. Sa svim pokradenim jajima u rukama.