recursal/Fanatic-Fandom huggingface dataset:
Ane

**Ane** er navnet på datteren til to av Oldtidsgudene. Hun er datteren til Helios og Minerva, og niesen til gudene Ares og Morrígan. Ane er hustruen til sin egen fetter: guden Åne. Sammen med Åne, fikk Ane en datter: Aquila – og er dermed mormor til Elementvokterne.

Ane plasseres i Oververdenen og dyrke plantene og dyrelivet. Åne blir plassert i Underverdenen for å ta imot de døde, og sørge for at ondskapen skal holdes i sjakk. Foreldrene forbød disse å møtes, da dette kunne skape kaos i balansen. Men etter mytologien, fortelles det at Ane og Åne møtte hverandre ved Krysningstreet. Her forførte de hverandre – i påsyn av gudene, til deres vrede.

Ane fødte senere datteren Aquila. Etter fødselen kom Minerva og Ares til fødestedet. Minerva tok Ane med opp til himmelen. Her valgte hun å spre sin datter til stjerner. Hver gang Helios ville kaste lys over jorden, ville han støte bort sin datter. Hun fikk aldri lenger se den frodige jorden i lyset, bare mørket. Ares fanget Åne i en glasskrukke og tok ham med seg tilbake til Underverdenen. Åne ble drept av sine mor og far, og kroppen ble parert – og restene spredt utover havet. Dette ble øyene Inqui, Jipsir, Yugotivitas, Verana og Rast.

I dag dyrkes Ane som en gud for fruktbarhet, ungdom og glede.

## ***Galleri***

Ane og Åne blir funnet etter fødselen av Aquila
Fernand Bétaince

**Fernand Bétaince** var en ogelsk greve av Roulet og senere keiser av Tussarix gjennom sin kone Antoinette den sorgløse; under kroningen ble han imidlertid ikke signet med den maskuline kronen til statsoverhodet, heller den feminine gemalinne-kronen. Dette gjorde ham til nasjonens keiserlige gemal i alt annet navn.

I et usunt ekteskap med Antoinette, fikk Fernand intet mindre enn 17 barn med henne: han imidlertid et ukjent antall bastarder med en rekke elskerinner. Én av hans elskerinner ble også med ham hele livet, og lot til å være ufruktbar ettersom hun aldri fødte ham noen barn. Fernands elskerinne, Marie, sørget også for å holde et våkent øye med enkekeiserinne Catherine II da han var kronet. Han ønsket å holde henne under oppsikt, slik at hun ikke dro til Béthonsart og brukte opp Landry-formuen.

Fernand og Antoinette var notoriske for å bruke opp pengene til folket på seg selv. Hans kones lesbiske forhold med La Duchesse gjorde ikke saken bedre. Denne upopulariteten gjorde dem svært mislikt, og Fernand ble vist bort fra hoffet da hans nevø Paul gjorde inntog i hovedstaden, og hans bror og søster kapret sentrale byer for å holde makten som ville følge Antoinettes død. Fernand ble ikke vist noen nåde, og da hans kone var død ble Fernand – nå en gammel og siklende mann – bragt til Lacharbonne sammen med sin elskerinne Marie for å leve resten av livet sitt som en bonde.

I Lacharbonne ble han holdt under oppsikt av statssekretær og etterretningssjef Louis Poiriers agenter, og hans død ble sagt å skyldes en kombinasjon av sult og "grunnleggende fattigmannssykdommer". Dette dokumenteres av Poiriers agent Gauthier Durand, som også tok elskerinnen Marie som sin egen elskerinne.

## ***Trivia***

1. Hans omdiskuterte krav på tronen omdiskutert, gjør at Fernand er den eneste gemal av Tussarix til å ikke holde tittelen "av Tussarix".
Anton Elliott Gardner

**Anton Elliott Wakefield Gardner** (født **MacAngus**) (4. april 3475, A.Æ. – 16. desember 3514, A.Æ.) var en avalonsk edler og jurist. Han var gift med Prudence Gardner, som var utro mot ham og fikk hans stesønn.

Sønn av én av Derrys mest innflytelsesrike dommere, var det forventet at Anton Elliott skulle følge i farens fotspor. Han ønsket det også, og jobbet hardt på den offentlige skolen for å kunne klare det. Men lykken sto ham ikke bi, da han rett og slett ikke hadde kunnskapene og hodet til å jobbe som en dommer. Han fikk allikevel utdanningen som jurist, men eksaminerte i bunnen av klassen sin fra UDP – og ingen ønsket ham som sin forsvarer, hverken i Rockson, Flynn City eller Derry.

Han var usikker på hva han ville i livet, og fant det aldri ut. Moren hans ble lei av å se ham drive dank i hjemmet sitt, og fikk ordnet til en privat passiar med guvernør Brantley. Det var ikke mer enn noen penger under bordet, og Anton Elliott var ektet til Prudence Gardner. Ettersom moren hans var en dame, var det hele en smal sak for henne: på sikt ville dessuten Anton Elliott arve et ridderskap fra henne. I tillegg kunne moren tilby et kontaktnett over hele byen gjennom sin ektemann, hvilket forseglet avtalen.

Da Prudence ble den nye guvernøren av Derry, holdt hun flere soaréer med likesinnede menn og kvinner som henne selv. Hun var fullstendig klar over Anton Elliotts lave intellekt, og avspredet seg derfor med sine sosiale sammenkomster. Prudences høye samfunnsposisjon var det få kvinner som kunne komme, men det gjorde henne ikke mindre mulig å overtale. Lyrikeren Alphonzo Talmouth møtte opp på én og annen soaré hun arrangerte, og ved hjelp av diktene sine fikk han trollbundet henne.

Anton Elliott ble sjalu på ham, og tross sin lave intellegens, klarte han å trekke to og to sammen da Prudence ble gravid, men hadde unngått ham ved alle mulige anledninger. Han utfordret Alphonzo til duell med pistoler. Ved hjelp av lyn ble kulen Alphonzo skjøt, fylt med en energi som stoppet hjertet til Anton Elliott momentant. Etter hans død, fødte Prudence sønnen Charles. Han utviklet seg til en mann som – etter et mislykket ekteskap – førte Gardner-familien til grunne ved å provosere grev Tiras av Nolanhead ved å bringe Anne Catherine Katona og hennes nevø til Derry.

## ***Trivia***

1. *Anton* er en variant av det romerske slektsnavnet *Antonius*, som betyr "blomst".
2. *Elliott* er en variant av *Elias*, som er avledet av det hebraiske *Elijah* "Jahve er (min) Gud".
3. *Wakefield* er opprinnelig et navn gitt til personer fra den engelske byen Wakefield. Det er avledet av de gammelengelske elementene *wacu* "vake, nattevåking" og *feld* "mark, jorde".
4. *Gardner* er en variant av *Gardener*, hvilket var et navn ofte båret av gartnere, og kommer fra det gammelfranske *jardin* som betyr "hage".
5. *MacAngus* betyr "sønn av Angus" på gælisk.
Dulamare

*Monsieur* **Dulamare** (fl. 13–1400-tallet A.Æ.) var en zarsk baronett og ridder av Jutia gjennom sitt ekteskap med Marguerite Foary. Han var forlovet med Marguerite rundt tiden Marie-Agalé Foary ble sendt til Etiketteskolen i Le Ryxân i 1372 A.Æ.

Hans svigermor, Anastasie Foary, hadde store drømmer for familien sin. Hun arrangerte ekteskapet mellom Dulamare og Marguerite fordi han var en potensiell arving til et baroni i nærheten av Foary. Som bastard var det likevel et skudd i blinde om det ville føre til noe. Anastasies ønske om å gjøre Foary-familien sin sterk og mektig igjen, kom likevel på bekostning av at hun ikke hadde andre enn sin mann, datter og svigersønn ved sin side da hun døde i april 1377 A.Æ.

Hennes død gjorde Dulamare og Marguerite til de nye forvalterne av Foary. De opplevde ingen store endringer før hans svigerinne ble den nye keiserinnen av Tussarix, hvorpå de da ble beundret av nabo-baronene.

Etter Maries død i 1396 ble Marguerite og Dulamare offer for spott og spe fra de lokale landeierne, og søkte til slutt tilflukt til baronesse Marie av Foary: hun var også en utsatt part etter Maries død. I løpet av borgerkrigen som fulgte, samlet de Bedragersirkelen i et forsøk på å gjøre krav på tronen. Middelklassen i forskjellige byer støttet dem, og de erklærte baronessen den nye monarken. Resultatet ble felttoget mot Foary-søstrene, som endte med henrettelsen av Marguerite og Marie i Chèvabeauix. Titlene ble overtatt av datteren til den selvutnevnte erkehertugen av Tuss, Montagnards.

Dulamare ble sendt tilbake til baroniet sitt: faren hans var død, og det samme var halvsøsknene hans. Han ble dermed satt inn som den nye baronen, men måtte sverge sin troskap til Montagnards-familien. Etter Mariekrigens slutt, ble Montagnards-familien og deres allierte enten henrettet, sendt i eksil på Île des Condamnés, eller satt i arrest i La Fortresse i Le Ryxân: hvilken skjebne Dulamare led er ukjent.

## ***Trivia***

1. *Dulamare* er satt sammen av de franske ordene *du* "fra, av" og *la mare* "dammen".
Chester Tennyson

**Chester Tennyson** (397 – 440) var en avalonsk ridder som grunnla huset Tennyson allerede i en alder av 19 år. Han giftet seg med dame Frances Livingstone som han fikk to barn med: Ulm og Severin. Han ble adlet av kong Julius den røde, som han hjalp med å finne potensielle konspiratører.

Den paranoide kongen adlet menn i hytt og pine, og Chester var ikke noe unntak. Han ble en av mange riddere, og dessuten et medlem av Rådet. Allikevel, da Chester fikk vite på at han var blitt et mål selv av monarken, sa han fra seg stillingen til en ny adelsmann. Chester ble imidlertid utnyttet av Julius i den grad at han truet med å avsløre Chester om han ikke betalte monarken en månedlig sum. Framfør å gjøre dette, sendte ridderen et brev til dronningen hvor han fortalte om kong Julius' planer om å felle Rådet. Det ble straks tatt affære, og kongen ble henrettet. Chester fikk allikevel ingen belønning – dronningen visste om hans affærer med kongen i å fjerne uskyldige menn og kvinner fra hoffet, bare på grunn av Julius' paranoide tanker.

Chester døde i en alder av 43 år grunnet en infeksjon.
Fleur Corday

**Fleur Corday** er datteren av Isabella Chantry og Simon Corday. Fleur er en nær bekjent av Kent Sparrow, som møtte henne på markedet i Topply da de begge var elleve år. Fleur er halvsøsteren til den revolusjonære Charlotte Corday, og er dessuten en fotsoldat av Føniksordenen – hvor hun tjenestegjør som deres bindeledd mellom dem og opprørerne i Payne.

På grunn av sitt forhold til Ordenen, jobber Fleur tett sammen med Kendall og hennes to kompanjonger. Allikevel foretrekker hun en mer sofistikert og listig måte å gjøre ting på fremfor å lage store eksempler – som ved attentatforsøket på Flin Enigma – og fyker derfor ofte i armene på Kendall.

## ***Biografi***

### **Temming**

* Vann

Som vanntemmer av tredjestand, er Fleur påbudt å skjule alle mulige spor av dette. Allikevel, hennes arbeidsgiver – lord Percy Yates-Booth – brøt denne loven ved å trene henne og andre temmere i det skjulte for å forsvare seg selv fysisk. Lady Yates-Booth var imot det, men etter å ha blitt forsvart av trente tjenere – blant annet Fleur – mot overfallere, deltok hun selv i opplæringen av tjenerne sine.

### **Tidlig liv**

Fleur var født i byen Lionis-upon-Ledford – ikke langt fra Romojon i Payne – av Isabella og Simon Corday. Moren var trell for baron Ledford, som tok til seg Fleur da denne ble gammel nok til å jobbe som tjenestepike. Simon var en opprører i Underverdenen, og så derfor lite til Fleur og Isabella – men han sendte dem et månedlig bidrag for å dekke utgiftene, da lønnen fra baron Ledford ikke var store greiene.

Senere ble Fleur og moren solgt til hertuginnen av Payne: Nerissa Yates-Booth. Oldfruen på hertuginnens gods, Mrs. Hoops, sørget for å lære Fleur og moren til å te seg som ordentlige tjenere for en hertuginne, og den omgangskretsen som vanket på Yates-Booth Hall.

### **Arbeid for Føniksordenen**

På et tidspunkt fikk Fleur greie på at både lord og lady Yates-Booth var medlemmer av en hemmelig organisasjon som prøvde å erobre makten i Avalon, slik hun så det.

## ***Trivia***

1. *Fleur* er det franske ordet for *blomst*
2. *Corday* er adaptert fra den virkelige revolusjonære kvinnen Charlotte Corday.
Archibald Waters

**Archibald Waters** (født **Marmalade**) var en avalonsk ridder, senere baron – gjennom hans giftemål med Daphne Waters.

Archibald var født i hertugdømmet Payne, men familien flyttet snart til Derry på fastlandet da de inngikk en allianse med huset Waters. Avtalen gikk ut på at Archibald skulle bli ektet med Daphne Waters da de ble gamle nok – til gjengjeld skulle familien Marmalade få en fast bolig og land i baroniet til huset Waters – med et krav på å betale kun én fjerdedel av inntektene til dem. Dette betydde at Marmalade-ene ville få en langt større inntekt. For medlemmene av huset Waters, ville de sikre seg en ektemann fort for deres datter nummer to – nummer én var de ikke like begeistret over. Daphnes foreldre la det opp til at hun og Archibald tilbragte tre dager i uken sammen. Som et resultat utviklet det seg faktisk et forhold mellom Daphne og Archibald.

På et tidspunkt ansatte familien Waters bonden Michael Lee Sparrow, som sakte steg i gradene og ble butler. Som butler, hadde Michael Lee overoppsyn med herskapet – men hans fokus lå ofte på Daphnes søster: Abigail.

Da Marmaduke døde grunnet dårlig hjerte, sa Abigail fra seg sin fødselsrett over baroniet familien eide – og stillingen gikk videre til Daphne. Sophia gjorde derfor et inngrep i testamentet: Abigail ville arve *kun*en gård nord i Avalon. Da moren døde, ble Daphne den nye baronessen, og da hun giftet seg med Archibald ble han baron. Archibalds foreldre sikret seg dermed en egeninntekt som var svært høy.
Eset

**Eset** er navnet på en titan som levde lenge før man begynte å regne Første Æra. Hun er konen til titanen Hyanus, og moren til titanen Vulcan. Hun ble drept av sin egen sønn etter at hun hadde prøvd å få ham hjem etter at han hadde rømt. Ettersom hun er mor til Vulcan, er hun også muligens farmor til Elementvokterne.

Født i det dype mørket av Limbo, Eset ble bragt inn i verden av andre titaner som søkte etter behovet å regjere og herske over alt annet liv enn dem selv. Og som de store og mektige skapningene de var, hadde titanene også den myndigheten som skulle til for å binde liv til å gjøre som de ville – og slik de ønsket verden skulle være. Alle titaner er født med en eller annen form for overnaturlig egenskap – på bekostning av utseende deres. I Esets tilfelle var det at hun hadde makten til å vokse og krympe som hun ville – samtidig som hun også kunne innta en titan-form. Alt dette kom på bekostning av at alle deler av kroppen – unntatt armer fra albuen og ned, hodet og føttene – ble dekket i skjell. Disse skjellene tvang henne til å holde seg ute av kulde – da disse ikke ville stenge kulden ute, men holde den inne.

I mytologien fortelles det også at Eset en gang gikk ned på jorden i form av menneske for å jakte. Dette endte med at hun gikk rundt naken – dekket av skjellene – og gikk på jakt. Mens hun var på jakt, oppdaget hun nok en egenskap. Under skjellene lå det vinger. Hun kunne fly – men bare i formen som et menneske.

På et tidspunkt møtte Eset titanen Hyanus, og de fikk en sønn sammen: Vulcan. Som eneste barn av de to titanene, ble Vulcan satt til å leve opp til kravet om å slavebinde alt liv som artet seg. Vulcan nektet allikevel å leve som en undertrykkende titan, og valgte å rømme fra foreldrene sine. I et forsøk på å få ham tilbake, dro Eset ut og ødela alt i sin vei. Ved hjelp av sine krefter som titan, klarte Vulcan imidlertid å stoppe henne. Han tok live av henne ved å bruke sine krefter og kaste henne ut i verdensrommet. Trykket tok livet av Eset, og kroppen hennes dannet månen og de andre planetene i solsystemet. Da Vulcans far fikk vite om dette, kastet han en forbannelse over sin egen sønn: han skulle nå leve resten av livet som en hjelpeløs og dødelig ulv – ute av stand til å være usårbar.

I dag regnes Eset som en titan av høy klasse, og alle titaners moderlige skapning. Hun dyrkes i uutviklede land som fremdeles ligger bakut resten av verden.

## ***Trivia***

1. Eset er et alternativt navn på den egyptiske gudinnen Isis.
2. Eset er én av fem titaner som har navnet sitt basert på mytologier, de andre er Medusa, Vulcan, Fenrisulven og Karon.
Cassidy Hall

**Cassidy Hall** (født **Volga**) (282 – 303) var en avalonsk dame og mor til fremtidige guvernørgemal Druzella Hall, som hun hadde fått med sin ektemann Frederick Hall. Hun var svigerinnen til Holden og Percy Hall. Cassidy døde i barselseng; Frederick giftet seg aldri igjen.

Etter Cassidys død så Frederick etter mulige ektemenn till datteren deres. Endelig falt valget på den beryktede guvernør Jehohanan Sævine – en mann som ikke var noen særlig fangst med det første. Det viste seg at han bare var ute etter pengene, og sløste dem bort på kvinner og annet selskap.

40 år etter Cassidys død følger datter, ektemann og svigerbrødre etter hverandre på en perlesnor. Guvernøren av Sævine ønsker ridderskapet uten noen videre komplikasjoner, og det får han.
Cnjaz

**Cnjaz** var en slange som tilhørte den fiktive gudinnen Pythia. Pythia var blitt skapt som en erstatning til Oldtidsgudene og Elementvokterne av Edens folk. Cnjaz ble sagt å være slangen for rettferdighet; når Pythia skulle redde verden fra Vokternes øyne, ville Cnjaz sluke alle menneskene som hadde utøvd urett ovenfor et medmenneske.
Droumand

**Droumand** er et storfyrstedømme som var underlagd keiserinne Anette før hun ble myrdet på Château de La noblesse, og det ble overdratt til Élibert du la Fèrre. De lokale aristokratene ønsket å overta storfyrstedømmet på nytt, men det ble raskt slått ned – med keiserens hånd. Fros overlot forvaltingen til Élibert, ettersom han hadde nok å strids med i hovedstaden.

Droumand støtter seg kraftig på deres områder med metall, kull og sølv. Metallet blir brukt til å lage våpen og forbedre skipene til hæren; kullet blir brukt til å holde adelige hus og offentlige bygninger varme – hvorav halvparten havner i keiserens slott; sølvet blir solgt til Imperiets frender, eller brukt til å skape adelige eller geistlige gjenstander (kroner, sverd, staver, septer, smykker).

Da slaveriet ble tillatt som handel i Imperiet, var Droumand et av de første herredømmene som kastet seg ut på markedet. Aristokratenes og myndighetenes fengsler var fylt til trengsel av forbrytere, og slavemarkedet var en enkel måte å bli kvitt overdreven last.
Fridenot Chimp

**Fridenot Chimp**, kjent med tilnavnet **Bjørnespidder**, (ca. 465 – 523) var en avalonsk væpner-ble-adelsmann. Han var medlem av det lavere hofflivet i Flynn, og ble senere første baron av Whiterock.

Fridenot var sønn av væpnerene til en ridder av kong Symeon I av Flynn. Som væpner, var Fridenot tillatt å være i den kongelige stallen, men ikke lengre. Han fikk allikevel vært med på jakt og andre aktiviteter som monarken foretok seg.

På en bjørnejakt som kong Symeon foretok seg, gikk bjørnen til motangrep. Ridderne prøvde å slå den ned, men det var Fridenot – som bare i en alder av 16 år – grep en av riddernes spyd og spiddet bjørnen gjennom hjertet. Etter dette ble Fridenot adlet til en av de første adelsmennene i Flynn, og tildelt tilnavnet *Bjørnespidder*.

Etter å ha hersket over Whiterock i fire år, hadde han fått riddere til å sverge sin troskap til ham. Han grunnla blant annet byene Fearann an mathan, Gerald, Leofsige og Eadric, som alle i dag fungerer som kulturelle eller økonomiske sentre i Whiterock. Ridderne som hadde sverget sin troskap var Gerhalt Herewald, Leofsige Jodocus og Tameryn Eadric, som alle fungerte som guvernører av byene. Sammen hadde Fridenot og guvernørene grunnlagt en liten hær. Fridenot tilbød den til kongen, men monarken avslo. Han ønsket heller å ta lærdom fra det som Fridenot hadde gjort, og belønte Fridenot med det uekte barnet til en av prinsene: Amaly-Hilda Ewald.

Fridenot og Amaly-Hilda ble viet i St. Berenice-klosteret i Fearann an mathan, og de grunnla dermed et dynasti som kom til å vare i nesten 1 500 år. Fridenot og konen fikk ni barn, hvorav fem overlevde barndommen og vokste opp: Ansigar, Archippos, Linus, Rochus og Phile Chimp.

## ***Trivia***

1. *Fridenot* er avledet fra de germanske navneelementene *frid* "fred" og *not* "behov, ønske".
2. *Chimp* er den engelske forkortelsen for *sjimpanse.*
Borgermester av St. Petalle

**Borgermester av St. Petalle** er en posisjon holdt av den øverste administrative og politiske lederen for byen St. Petalle i Coast, Tussarix. Sammen med de andre borgermesterne i Coast, skiller borgermesteren seg ut fra Tussarix' guvernører. I samfunnet stiller de likt med guvernørene, men Coasts borgermestre innehar likevel ytterligere makt i enn guvernørene. Unntaket er når borgermesteren blir gjort ansvarlig for Tussarix' handesflåte. I tråd med Qancey-familiens valgspråk – "vi kjemper med folket som tjener oss " – er det en skjør maktbalanse mellom borgermesteren og folket.

Personen som holder posisjonen som borgermester, velges ut av fyrsten av Coast. Borgermesteren skal likevel godkjennes av folket i St. Petalle, som blir representert av oldermennene. Hvis borgermesteren ikke godkjennes, må fyrsten finne en ny kandidat. Kandidaten kan ikke komme fra en adelsslekt, men heller ikke de lavere klassene – den første for å blidgjøre tredjestanden, den andre for å blidgjør adelen. Derfor er borgermesteren oftest et velhavende medlem av borgerskapet – bankmenn, jurister, ikke-adelige jordeiere, adelsbastarder, magnater, etc.. Ettersom borgermesteren i St. Petalle likevel overser fyrstedømmets administrasjonssenter, skal borgermesteren også godkjennes av Coasts andre borgermestre.

Likevel blir fyrstens første kandidat ofte godkjent: folket har sjelden makten til å kjempe mot fyrsten. Samtidig kan folket sette sin lit til de andre borgermestrene, som da kan stemme ned fyrsten igjen til folkets fordel.

## Kjente borgermestre

* Marguerite Dageoff d'Elvîr, adelsbastard (uekte datter av Geoffroi Qancey).
Charles-Henri Bertas

**Charles-Henri Bertas** var Rikskansler av Podarix før hans kone overtok rollen frem til deres sønn, Julién, ble gammel nok. Det vil si: den såkalte sønnen. Julién var nemlig ikke produktet av Chalres-Henri og hans kone, Thérèse, men av sistnevnte og hennes bror: Armand Isidor.

Charles-Henri ble snart syk etter fødselen av Julién, og døde. Den offisielle forklaringen var en hjerneblødning, men sannheten var at Thérèse hadde fått ham forgiftet for å unngå incest-skandalen. Med døden av hennes mann ble hun kronet til ny Rikskansler av Podarix, og fikk dermed kontroll over nasjonens Kanselli.
Baron av Buléchamps

**Baron av Buléchamps** var en tussarixisk adelstittel som har vært i besittelsen av blant annet huset Croixdon og Herbault. Den første bæreren av denne tittelen var Michel Croixdon. Som baron av Buléchamps, er en pålagt å tjene sin lensherre militant i en konflikt, og økonomisk i fredstider. I Herbault-enes tilfelle, var dette huset Duret-Mayer.

Setet som baron av Buléchamps sto i fare for å bli utryddet da Philippe Herbault ikke produserte noen arvinger, men til slutt fikk han sønnen Gaston sammen med Madeleine Firheshal. Madeleines søster, Marie, var baronessen av hele tre baronier som var blitt skjenket faren, men døde uten arvinger. Derfor gikk disse setene til Madeleine, og senere til Gaston. Gaston fikk, sammen med Marie Herbault, fire barn: Claude, Joëlle, Charlotte og Léonide. Titlene gikk først til Claude, dernest til Charlotte (Joëlle var død og hadde ingen barn) og hennes sønn, og til slutt til Léonide – som var gift med grev Edmond Duret-Mayer av Tixier. Hun frasa seg allikevel rollen som baronesse av Buléchamps og de andre baroniene til datteren Fleurette. Da Léonide og Edmond var avgått med døden, ble setet som baronesse av Buléchamps – sammen med de andre titlene – en del av greve-tittelen av Tixier. Hun valgte allikevel å samle alle setene og baroniene under ett navn: setet Hacaléans.
Coast

**Fyrstedømmet Coast** ligger i øst av Tussarix, og huser hjemmene til størsteparten av de viktigste aristokratene i Imperiet. Mye av Tussarix' flåte og dens operasjoner ble styrt fra Coasts hovedstad: Versailles. Fyrsten og hans kone, Vallerie, ledet dessuten organisasjonen S.I.C. herfra.

Da slaveriet ble tillatt som handel i Imperiet, var Coast et av de første herredømmene som kastet seg ut på markedet. Aristokratenes og myndighetenes fengsler var fylt til trengsel av forbrytere, og slavemarkedet var en enkel måte å bli kvitt overdreven last.

Da monarkiet ble avsatt i Imperiets 185. år, valgte Robespierre å henrette de gamle lederne, og ta over S.I.C. selv. Fyrst og fyrstinne de Coast ble halshugget foran Château de Versailles, for å statueres et eksempel av. Forvaltingen ble senere lagt i hendene på noen av Robespierres søsken.
Alan Leutguard

**Alan Lyndon Leutguard** (434 – 502) var ridder av Alessia, Avalon, og medlem av hoffet ved Flynn. Han var andre mann til Domitia Leutguard, som hadde et barn for seg selv som hun hadde fått med prins Farvaldr Aetius. Alan hadde vært gift med Lavinia Leutguard, som han hadde fått fire sønner med: Ualan, Verginius, Ùisdean og Vibanus Agathon Leutguard. Med fødselen av tvillingene Úisdean og Vibanus Agathon, døde Lavinia i barsel. Det var etter hennes død at han begynte å se etter en ny kone; valget falt på Domitia, som etter alt å dømme kunne innsmigre seg hos den fremtidige monarken – og dermed sikre Alan og sønnene en god posisjon i samfunnet når den tiden kom.

Alan var enebarn, og sønn av Lyndon og May Leutguard av Alessia. Som sønnen av en ridder og en dame, var han oppdratt til å alltid stå parat for sin monark: kong Symeon I av Flynn. Gjennom livet sitt trente han på kjempe med sine krefter, og han ble snart en velegnet jeger og skarpskytter. Han søkte om å tjene hos monarkens private garde, men fikk avslag: han skulle heller tjene som en av hans nærme riddere i krig. Ridderne var noble menn, men fungerte på lik linje med en offiser – tittelen deres hadde bare noe å si om de kom i diskusjoner i en leir vedrørende dagligdagse hendelser, hvor han som regel ville få viljen sin. Ekteskapet hans med Domitia resulterte i at han kom seg nærmere på monarken, og han fikk tilbud om å tjene som en av monarkens offiserer – men måtte gi avkall på ridderskapet, og overlate det til eldstesønnen sin, Ualan. Han gjorde så, og Alan ble gitt tittelen kommandant Leutguard.
Charles-Huxley Braidenbecker

**Charles-Huxley "Chuck" Braidenbecker** var en avalonsk greve av Blarwen Cross. Han var sønn av Preston og Cassandra Braidenbecker, og den yngste av deres trillingsønner. Han var den meste kontroversielle av alle tre: han var i et polygamt forhold med Alexandra Fletcher og Harriet MacAngus.

## ***Biografi***

### **Temming**

* Mørke

Som medlem av adelen, hadde Charles-Huxley det privilegium å kunne bruke kreftene sine uten begrensninger – så lenge det ikke brukes mot samfunnets autoriteter.

## ***Trivia***

1. *Charles* er den franske formen av *Karl*, og betyr "fri mann" eller "hær".
2. *Huxley* kommer fra engelsk og betyr "ubeboelig sted". Den mest kjente bæreren av navnet er forfatteren Aldous Huxley.
3. *Braidenbecker* er et navn som er sammensatt av navnelementene *Braiden* "laks" og *Becker*"baker".
Anjelica Tennyson

**Anjelica Tennyson** (466 – 491) var en avalonsk adelskvinne, og var gift med Vibanus Agathon Leutguard i fire år. Hun var datter av Ulm og Vera Tennyson, og dermed også søster av Christopher Tennyson. Hun er barnebarn av Chester og Frances Tennyson, og niese av Severin Tennyson.

I løpet av tiden i ekteskap, fungerte hun som dame av Alessia – skjønt bare i navnet. Hverken inntekten eller landet som førte med tittelen, tilfalt henne. Hun og Vibanus fikk ingen barn, men hun satte sitt avtrykk på ham på andre måter.

Som hans kone brukte Anjelica dagene på å skrive og tegne. Ettersom hun ikke kunne gjøre stort annet, skrev hun dikt og noveller. Hun publiserte dem aldri, men hun inspirerte ektemannen sin til å skrive dikt etter at ekteskapet deres tok slutt. Hun levde dermed på brorens skrupler for henne – en bror det sies hun hadde et "nært" forhold til.

Anjelica døde av et hjerneslag et par år etter at hun og Vibanus skilte lag.
Aldhard Sævine

**Aldhard Sævine** (261 – 293) var guvernør av Sævine og grunnleggeren av oppnevnte by. Sammen med sin kone Pilly fikk han sønnen Farvaldr og seks ukjente barn.

Aldhard var det uekte barnet til en av kongerikets prinsesser, og av den grunn ga de ham myrområdet som skulle bli Sævine i bryllupsgave da han giftet seg med Pilly. Med flere hundre livegne på slep, bygde Aldhard byen Sævine. For å holde byen minneverdig, oppkalte han den etter sin families navn.

Tittelen guvernør av Sævine gikk i arv – på lik linje med en adelstittel – og dermed var det seks Sævine-er etter Aldhard som hadde posisjonen. Som guvernør ledet en økonomien, det kulturelle livet og kongens tilgang på råvarer til skipene sine.
Conall Fachtna

**Conall Brutus Fachtna** (458 – 502) var en avalonsk ridder av Hrondias og medlem av Rådet i Flynn under regjeringen til Farvaldr II av Flynn. Han var en radikalisert adelsmann som ble sett på som en trussel av kongen, og fikk derfor pusset Ira Colton pusset på seg. Han var gift med Alana Fachtna, som han fikk en sønn med: Tiárnan.

Conall var en snobb med fasade, og eide en kjede av smeder. Conalls oldefar, Bartholomaios Brutus, var en den kongelige grovsmeden og en ekspert på å utvinne våpen, og hadde derfor en militær stilling i Rådet. Conall overtok denne posisjonen da faren hans, Fridenot Fachtna, avgikk ved døden. Han sørget for å gi våpen til kongens hær – men det var ikke nok. Farvaldr II var en ekspansjonist og hadde behov for våpen, og Conall sørget for at hæren var forsynet. Conall så allikevel ikke hva utvidelsen av landegrensene betød: markier truet med å ta hans plass i Rådet. I et forsøk på å kaste kongen på dør for å beholde sin plass blant Flynns elite, sluttet Conall seg sammen med Kieron Kobbel og hans medsammensvorne i en konspirasjon om å fjerne kongen. I sin stilling som militær støttespiller i Rådet, samlet Conall en gruppe med snikmordere som var velutstyrte fra topp til tå. Dessuten, sønnen hans var forlovet med Alia-Amalia Gregorius – hvilket sikret Colton-konspiratørene fotfeste med Gregorius-ene.

Planen var å samle kongefamilien på landsgodset til familien Gregorius i Colton, og drepe dem der – sammen med Gregorius-ene, som var lojale tjenere av kongehuset. Lederen av Gregorius-ene fungerte dessuten som monarkens droste, og tok dens avgjørelser om sittende regent var fraværende eller for ung. Hvis bare huset Ewald forsvant, men ikke Gregorius, ville de juridisk sett fungere som neste pulje kongelige innen de fant en ny Ewald-er fjernt på slektstreet. Komplottet ble allikevel avslørt av markien av Langstye, som ga dem vekk til kongen. Farvaldr hyret inn den kongelige agenten Ira Colton for å myrde Conall og hans medsammensvorne.

Kvelden for attentatet nærmet seg, og Conall var uvitende om sine medsammensvornes dødsfall. Han ankom villaen og ble tatt imot av Alia-Amalia og hennes bror, Cassius. Under lunsjen som fulgte, tok Cassius med seg Conall på en spasertur i villaens hage. En labyrint med et tårn i sentrum var å finne i hagen, og Cassius sa at kongen hadde en overraskelse i labyrintens sentrum. Cassius ba Conall om å bli med ham, og fra det var skjebnen hans forseglet. Da mennene nådde tårnet, ventet Ira Colton og attentatmennene Conall hadde rustet, på ham. Liket hans ble kremert ikke lenge etter, sammen med sønnens lik.

## ***Trivia***

1. *Conall* betyr "sterk ulv" på gælisk.
2. *Brutus* er et romersk familienavn som betyr "tung" på latin.
3. *Fachtna* kommer muligens fra irsk-gælisk og betyr "fiendtlig, uvennlig".
Dianah Wembley

**Dianah Wembley** var en kvinnelig flåteadmiral og ridder. Hun var ektemann til kremmeren Tamsyn, og moren til deres sønner: Caleb og Israel Wembley.

Dianah Wembley ble født av ridderen Oscar og Erica Wembley. Dianah ble oppdratt i utkanten av Bennett, i nærheten av havet og en sjøskole. Om en ønsket å bli med i Avalons marine, måtte man fullføre tjue år her, og bestå eksamen. Etter eksamen, ville resultatet og de ti neste oppdragene avgjøre hvor en ville bli plassert i marinen. Dianah siktet på toppen av marinens rangstige: hun aktet å bli flåteadmiral. I denne posisjonen kunne hun tjene til seg et rykte: riddere hadde ikke et særlig ærbart rykte, ettersom man regnet dem som mindreverdige.

Da Dianah begynte på skolen i en alder av femten, tok det ikke lang tid før lærerne så et potensiale i henne. Hun fikk dessuten en fiende der: Alice Bennett. Alice var datter av byens borgermester, Serenity Bennett, så å ta opp en kamp mot henne (Alice) var en kamp som ble lagt merke til av de andre studentene på universitetet. Konflikten mellom de to kvinnene økte med årene, og da de ble uteksaminert, sto Alice sterkere enn Dianah – Dianah aktet allikevel å motbevise faktaene. På ett av de følgende oppdragene forsvant plutselig Alice på havet, og hun ble meldt omkommet. Dianah gledet seg over dette, og hun nøt det ekstra godt da hun fikk vite fra universitet at hun hadde vist kløkt og djervhet som sømmet seg en admiral. Dianah var skuffet, men rektoren sa at han hadde anbefalt henne til den daværende flåteadmiralen. Når en flåteadmiral døde, var det opp til denne å bestemme sin etterfølger.

Da flåteadmiralen døde, sto det mellom syv anbefalte admiraler, og Dianah ble valgt til Avalons nye flåteadmiral. Da Dianah senere fikk melding fra keiseren av Imperiet at han akter å innlede en invasjon av Pan-Taka på bakgrunn av nasjonens verdifulle tre og metall, samlet hun troppene sine og sine mest betrodde admiraler – blant disse var Norman Sacheverell.

Dianah døde av en hjerneblødning da hun var 61 år.
Ninja Prüfung

**Achtung!**

*Dieser Artikel ist unvollständig.*

*Daten werden Stück für Stück von allen Besuchern & Helfern gesammelt und Überprüft.*

*Keine Ahnung von Coding?...Kommentar-Funktion unterhalb des Artikels für Daten oder Fehlermeldungen! :-)*

Hier kann man täglich um Magentama's kämpfen.

Forum Guide-Link

Ninja-Prüfung ist ab Stufe 14 verfügbar.

## Allgemeines

Bei jeden Sieg habt ihr die Chance auf 1-2 Magatama; ab Level 20 jede runde Chance auf 1-2 Magatamas sowie 1-2 Schriftrollen (des Prüfungs-Levels)

Mit jedem 20. Erst-Sieg erhaltet ihr 1-2 bessere Schriftrollen für eure Ausruestung

Die Schiftrollen staffeln sich wie folgt:

* Lvl 20 Chu-Nin
* Lvl 40 Jo-Nin
* Lvl 60 Anbu
* Lvl 80 Kage
* Lvl 100 Eremiten
* Lvl 120 Super-Kage
* Lvl 140 Super-Eremiten
* Lvl 180 Jigokudo
* Lvl 220 Jigokudo-Eremiten
* Lvl 260 Gakido
* Lvl 300

(Die Schriftrollen können auch zwischendurch erscheinen)

Während des Täglichen Quest erhaltet ihr garantiert ein Magatama nach bestehen dieser Prüfung.

Danach kommen auch Magatama random, manchmal auch 2 Sorten.

Nur bei jedem ("ungeraden"-zehner) 10/30/50/70/90 Sieg, bekommt man sicher ein Magatama.

**Achtung:** Jeden Tag könnt ihr die Ninja-Prüfung zurücksetzen und fangt wieder mit Stufe 1 an.

## Überfall

Sobald ihr eine Ninja-Prüfung einmal besiegt habt, steht euch der Überfall am nächsten Tag/Zurücksetzen zu Verfügung.

Der Überfall kostet pro Prüfungslevel 50 Kupfer

**Per Überfall kann man nach Zurücksetzten am einfachsten die nächste unbesiegte Ninja-Prüfung erreichen.**

Ab Prüfungs-Stufe 60 besteht (seit v2.0) eine Chance auf Normale **und** Regenbogen-Magatama!

## Ninja Prüfungs Level

* Ninja Prüfung 1
* Ninja Prüfung 2
* Ninja Prüfung 3
* Ninja Prüfung 4
* Ninja Prüfung 5
* Ninja Prüfung 6
* Ninja Prüfung 7
* Ninja Prüfung 8
* Ninja Prüfung 9
* Ninja Prüfung 10
* Ninja Prüfung 11
* Ninja Prüfung 12
* Ninja Prüfung 13
* Ninja Prüfung 14
* Ninja Prüfung 15
* Ninja Prüfung 16
* Ninja Prüfung 17
* Ninja Prüfung 18
* Ninja Prüfung 19
* Ninja Prüfung 20
* Ninja Prüfung 21
* Ninja Prüfung 22
* Ninja Prüfung 23
* Ninja Prüfung 24
* Ninja Prüfung 25
* Ninja Prüfung 26
* Ninja Prüfung 27
* Ninja Prüfung 28
* Ninja Prüfung 29
1/29
## Gruppen-Ninja Prüfung

Mit der Version 5.0 hinzugekommen ist die Gruppen-Ninja Prüfung.

-in Arbeit-
Elementene (serie)

Denne artikkelen omhandler store avsløringer fra **{{{1}}}**.  Les videre på din egen risiko.

***Elementene*** er en bokserie beregnet for nyvoksne i alderen av tjue til tjuefem år, av Tollef Jacobsen. Serien er allikevel mulig å nyte av ungdommer og unge voksne også.

## ***Plott***

Universet er satt i den fiktive verdenen av Avalon, hvor individer med evnen til å bruke omgivelsene rundt seg som sine våpen. Kent Sparrow er i undertall idet han vikles inn i en revolusjon. Som en flue i et nett av intriger, må Kent finne ut hva han ønsker å gjøre med livet sitt: være en enkel brikke eller en leder.

## ***Bokserie***

### **Hovedserie**

Historien om Kent Sparrow og hans kompanjonger

*Håpets land**Veien videre**Isens rike**Slitte marker**Tauet brenner*
### **Miniserie**

Utvidinger av *Elementene*-universet.

*Noble liv**Hilaras tekster**Fordums kjemper*
Baron av Gumarich

**Baron av Gumarich** var en tittel som ble etablert ved inngangen til Andre Æra, men den skiftet arverekkefølge halvveis ut i det 3000. året av Æraen.

## ***Historie***

Det er ukjent hvordan tittelen først ble til, men navnet Gumarich dukker opp titt og ofte fra ca. år 600 på diverse ball og soaréer.

På et tidspunkt adlet dronning Nerissa Worar av Avalon Gúmiz Gurich – med hennes gemals samtykke – etter at Gúmiz hadde reddet prins Argus' hest, Caratacos.

Den siste offisielle baronen av Gumarich var Ellanher Gumarich, som hadde et kjærlighetsforhold med lady Mindy-Sacheverell. Affæren ble avslørt, og Ellanher ble henrettet. Noen år i forveien hadde Ellanher overlevd en rekke "uhell" i familien arrangert av hans bror og hans mor. Ellanher hadde, sammen med sin far, allikevel klart å sende to av familiemedlemmene til Soleil i eksil for å unngå flere slike "uhell".

Ettersom disse to familiemedlemmene ikke kunne gjøre krav på adelstittelen, døde denne tittelen ut. Områdene og palasset ble gitt til en av huset Gumarichs naboer.
Abigail Sparrow

**Abigail Sparrow** (født **Waters**) (8. mars 107, T.Æ. – 161, T.Æ.) var en avalonsk baronesse av Yeledorth, men valgte bort tittelen og posisjonen sin for stallgutten Michael Lee. Sammen med ham fikk hun sønnene Humphrey, Travis og Tristan, og datteren Lilla. Gjennom Humphrey er hun blant annet bestemor til opprøreren Kent Sparrow og hans tre søsken.

## ***Biografi***

Abigail kom fra en lavtstående adelig familie, og var arving til Yeledorth-baroniet. Ved farens død takket hun nei til posisjonen, og bestemte seg for å leve et landsens liv. Hun giftet seg med en av tjenerne i familiens herskapshus – Michael Lee – og fikk derfor en gård faren eide, men hadde latt forfalle.

Hun og Michael Lee dro til gården i det nordlige Avalon, og giftet seg slik de fattige bøndene ville gjort: hatt en seremoni i klosteret for fattige i byen Feamath Peak, for så å feire ekteskapet på gården – med naboer og de familiemedlemmene som kunne og ville komme. På feiringen var det svært mange av naboene og brudgommens familie som var tilstede – medlemmer fra brudens slekt var ikke å se.

Omtrent ett år etter bryllupet satte ekteparet Sparrow en liten gutt til verden: Humphrey. Noen år senere kom Travis – som døde allerede som en femåring etter å ha falt ned i en brønn og druknet. Full av sorg, fylte Abigail hele gården med sine mørke og tunge sinnsstemning. Først fire år etter Travis' død kom gutten Tristan til verden. Tristan ble tatt godt vare på, og Abigail slapp ham ikke ut av synet. Hun ønsket seg allikevel fremdeles en datter, og dette fikk hun ved fødselen av datteren Lilla.

Et vesentlig spørsmål ved hver fødsel var hvilken trosretning barna skulle bli døpt inn i. Ulikt barnas far, som trodde på Oldtidsgudene og titanene, trodde Abigail på Elementvokterne. Derfor endte det alltid i hete diskusjoner om hvilken retning barna skulle døpes, men Abigail vant hver diskusjon.

Abigail døde av høy alder rundt Imperiets 161. år, og hennes mann fulgte tre år etter.

## ***Trivia***

1. *Abigail* har opprinnelse i det hebraiske navnet *Avigail* (אֲבִיגָיִל), som betyr «min far er glede».
2. *Sparrow* er det engelske ordet for fuglen spurv.
	* En spurv assosieres gjerne med ensomhet, begjær, fruktbarhet og lojalitet.
	* En spurv assosieres også med Afrodite.
Firheshal pantelånerforretning

**Firheshal pantelånerforretning** var en bygning i Saint-Jacques de la Cité, Le Ryxân; og under eierskap av huset Firheshal – endog lenge før de ble adlet.

Pantelånerforretningen tok imot alt fra nøye utskårne treprodukter, til smykker med edelsteiner. Kundenes lån var ofte store og risikable, hvilket derfor ofte førte til at de ikke kunne betale dem tilbake – og dermed kunne Firheshal-ene selge verdisakene for det nærmere dobbelte de hadde lånt ut. Familien tjente opp en fast inntekt som kom godt med i uår som rammet hovedstaden. Ettersom byen lå så langt nord, kunne de ofte bli rammet av tørt vær, som kunne legge jordene brakk – og dermed sakke ned på kjøp og salg av varer fra utenfor bygrensene.

Familien og virksomheten ble lagt merke til av keiser Télesphore, og han ektet sin uekte datter til Jacques Firheshal – og sikret seg dermed en lett tilgang på billige lån. Han skjenket dem dessuten tre ulike baronier, hvilket minsket familiens største inntektskilde. Men for Thérèse var dette en virksomhet hun trengte for å overleve. Senere ble Jacques angrepet utenfor butikken, og Thérèse allierte seg derfor med Hélouïse da hun iverksatte Decize-konspirasjonen noen år senere.

Under den tussarixiske revolusjonen var pantålenerforretningen en møteplass for overklassens kvinner som ønsket å drive lett handel. Men da Robespierre kom til makten, ble varene solgt på svartebørsen eller destruert. Eierne – det er ukjent om disse var medlemmer av Firheshal-familien – ble enten henrettet eller arrestert, for forretningen endte i hendene på en forloren hallik fra Saint-Jacques, som omgjorde stedet til et bordell. Stedet bar på denne tiden navnet **le magasin de plaisir**.
Ninja Potenzial

**Achtung!**

*Dieser Artikel ist unvollständig.*

*Daten werden Stück für Stück von allen Besuchern & Helfern gesammelt und Überprüft.*

*Keine Ahnung von Coding?...Kommentar-Funktion unterhalb des Artikels für Daten oder Fehlermeldungen! :-)*

Das Ninja-Potenzial findet man in den Details zu jedem Ninja unter Figur.

Das Potenzial gibt einen Eindruck von den Stärken und Schwächen der Basis-Attribute eines Ninja's.

Durch Erwecken kann man das Potenzial eines Ninja verbessern.

## Potenzial Übersicht

**Die folgende Übersicht basiert auf den Daten, die User im Forum zusammengetragen haben.**
**Besonderen Dank für Erstellung und Bereitstellung der Daten an Thor (SohnDesWotan)**

* Dokument-Link
* Forum-Link

(Übersicht vorerst nur für eine Erweckungs-Stufe zum einfacheren Bearbeiten und Testen, später mit weiteren Stufen und Sortier-Funktion)

## Tabelle (Stufe 90 - Rot +2)

Werte und Bilder für Erweckung Stufe 90 / Rot +2

(in Arbeit - Danke an Thor & Helfer)

## Aktuelle Tabelle (Stufe 94 - Rot +4)

Werte und Bilder für Erweckung Stufe 94 / Rot +4

(in Arbeit - Danke an Thor & Helfer)
Dinah Sævine

**Dinah Sævine** (født **Ember**) (314 – 365) var tredje guvernørgemal av Sævine og senere nonne, hvor hun lærte seg å temme vind.

Ekteskapet mellom henne og Jehohanan Sævine var arrangert, og skjedde da hun ikke engang var født. Farvaldr av Sævine hadde avtalt med Dinahs mor – som var stjernetyder – at hvis han ga henne ett kveg og tre sauer, skulle hennes neste jente bli Jehohanans make. Stjernetyderen gikk med på det, og etter to spontanaborter fikk hun Dinah.

I løpet av Dinahs 12 år lange ekteskap med Jehohanan fikk hun seks barn. Paret levde lykkelig i starten, men gnisten stoppet med fødselen av første barn: Widukind. Etter hans fødsel var alle samleier de gangene Jehohanan hadde en fest og drukkenheten kom over ekteparet. Ettersom en stjernetyder ikke satt så høyt på den sosiale rangstigen, var Dinahs venner i hovedsak fra tredjestanden. Hun savnet vennene sine, og da Jehohanan endelig ble lei av masingen om å se de gamle venninnene sine igjen forviste han henne og de fem døtrene deres til et kloster – bare Widukind ble igjen.
Alphonsus Greame

**Alphonsus Greame** (5. juli 12, T.Æ. – 24. januar 46, T.Æ.) var en avalonsk fyste av Territory, som nektet å bytte navn da han giftet seg med Peony Sacheverell – som han mente burde ta hans navn. Alphonsus var faren til Thomas og Angelina Sacheverell.

Alphonsus mente at Peony burde ta hans navn, men hun mente at det ikke lå i hans rett – ettersom hun hadde høyere rang i adelens hierarki. Den eneste grunnen til ekteskapet mellom Alphonsus og Peony, var at sistnevnte ikke ønsket å leve på brorens skrupler til henne. Alphonsus var den eneste av brorens vasaller som kunne måle seg med en hertugs inntekt og luksus.

Ettersom Alphonsus' ekteskap med Peony var mer eller mindre mislykket, søkte han komfort hos prostituerte. Hans utallige besøk hos de løsslupne kvinnene, fikk Alphonus til slutt smittet av syfilis. Sykdommen kunne ikke helbredes på noe vis, og Alphonsus etterlot seg et rikt fyrstedømme for å bli drevet av hans kone og datteren – da sønnen hadde dødd av en epidemi i fem år før Alphonsus' egen død.

## ***Trivia***

1. *Alphonsus* er den latiniserte formen av *Alfonso*, som betyr "edel og parat".
2. *Greame* er den germanske formen av *Graham*, orginalt avledet av det engelske stedsnavnet *Grantham*, som mest sannsynlig betydde "gruslagt gård"
Erkehertug av Tuss

**Erkehertug av Tuss** er en kongelig tittel båret av den regjerende monarken av Tussarix, og båret av den sittende lederen av tre dynastier av Tussarix: Maçon, Gage-Tillens og Kontrovers. Den ble etablert av Vedastus I av Tussarix, som myrdet hertugen av Tuss for å stoppe en konspirasjon. Ulikt hertuger ellers i Tussarix – som også er fyrste av et fyrstedømme innad i hertugdømmet – er hvert "fyrstedømme" i Tuss ledet av en hertug (hvert av de 8 barna av monarken og gemalen), med erkehertugen stilt over dem.

De keiserlige gemalene får tildelt tittelen erkehertug(inne) av Tuss, og er dermed hertugenes symbolske overhode, men får ikke den økonomiske eller militære støtten som den legale erkehertugen innehar. I krigstilstand vil monarken av Tussarix lovlig sett ha alle sine nærmeste vasaller – hertugene av Tuss, dermed hans familie – som nærme rådgivere, og dermed skjerme dem, mens de yngre prinsene og prinsessene må kjempe (hvis de er fyrster og fyrstinner).

I dag blir tittelen båret av Fros I av Tussarix; keiserinne Anette V bar tittelen *de jure* fram til hun ble myrdet, og Féliçienne overtok den som gemalinne av Tussarix.
Flininux (teaterrolle)

**Baron Flininux Yvette** er navnet på en fiktiv karakter i Charlotte Gouzes teaterstykke *Figari*. Ifølge librettoen av Alexandre Laurent Bonhomme, var Flininux husbonden til Elvera, og far til Élise Yvette. Han bodde i Saint-Jacques de la Cité sammen med sin familie i flere år. Ettersom Yvette-klanen var en baron-familie (laveste adelsrang), måtte de gifte seg inn i en rik en – gjennom Élise. Videre står det i librettoen står det at Flininux var født i Coast av en velstående greve – som mistet alt da han tapte mot en marki. Fliniux ble derfor overført til grevens søster, som bodde i Le Ryxân.

Robert Figari var en bryggesjauer som ble tatt under vingene av Yvette-familien. Han tjenestegjør først hos en fattig, voldelig formann; når Figari blir tatt på fersken i å stjele litt ekstra korn til seg selv, velger formannen å sparke ham. Figari blir reddet av den rike baronetten Élise Yvette. Hun tar ham til seg, og hun gir ham jobb som tjener hos familien. Mens Élise og Figari utvikler et forhold sammen, kommer hennes far, baron Yvette, inn i bildet: han forteller at han må dra til Coast grunnet noen forhandlinger og transaksjoner. Mens han er borte, velger Élise og Figari å ha en affære.

Når Figari mottar et brev fra baron Yvette flere år, får han vite at han er i Jipsir, og aldri vil komme tilbake: hans kone skremmer ham. Figari skal fortelle dette til sin frue, men blir stoppet av greven, som spør etter Élise. Figari svarer at han ikke vet, men spør greven om han vet hvor baronessen er; greven går sin vei uten å svare. Etter å ha spurt litt rundt, finner han baronessen i hagen – hun hekler. Han overrekker brevet til baronessen. Når hun ser at det er åpnet, sender hun Figari ut: hun sparker ham. Greven ser Figari forlater eiendommen med eiendelene sine, og han sier til ham at han gleder seg til å gifte seg med kvinnen i tårnet. Figari ser opp mot tårnet, og ser plutselig Élise på taket. På taket danser hun en dødsdans før hun kaster seg utfor: hun nekter å leve uten Figari.

Ifølge librettoen, tapte Flininux pengene han hadde tatt med seg til en jipsirsk marki. En sønn som han hadde fått med en konkubine, ble sendt til Le Ryxân i håp om at han skulle bli oppdratt av Élise. Da konkubinen og sønnen kom til hovedstaden, ble førstnevnte snart tatt til et fengsel – hvor hun tjente som slave for soldatene; sistnevnte ble sendt til en formann på Le Ryxâns brygger.

## ***Trivia***

1. Flininux' siste del av livet får historien om *Figari* til å gjenta seg.