Půlčíci

Půlčíci jsou jedna z ras rozšířených na Menirtu. Jejich domovinou je Okraj, což je území na sever od Černého lesa, ale roztroušeni jsou po celém kontinentu. Jen v Okraji jich je přibližně jeden a půl v ostatních zemích je jich ale pravděpodobně ještě více.

## Popis

Hobiti jsou vzdálení bratranci lidí. Jsou menší, vysocí do metru a půl, a mají sklony k tloustnutí. Navzdory jejich obtloustlému vzhledu se dokáží pohybovat hbitě a tiše. Oči mají bystré, tváře od smíchu zarudlé. Jsou pohostinní, rádi vtipkují, jedí a pijí. Oblékají se do jasných barev, boty nosí zřídka, protože kůži na chodidlech mají ztvrdlou. Na delší cesty sedlají obvykle poníky. Jsou také známí svým kulinářským uměním. Půlčíci žijí přibližně stejně dlouho jako lidé, ale netrpí tak často nemocemi. Velice rychle se množí, na rozdíl od lidí se jim rodí najednou místo běžně dvojčata i trojčata.

## Chování půlčíků

Spousta půlčíků žije usedlým životem ve svých norách v Okraji. Protože se ale velice rychle množí a dospělé velikosti dosahují už kolem třináctého roku života, velké množství se jich toulá po světě a hledají své místo. Je zvykem při narození malého půlčíka zasadit vodánek, aby měl kde bydlet až vyroste, ten však obvykle roste 25 let. Mezi tím se toulají po světě a hledají místo kde by mohli žít. Když najdou prázdný dům, nastěhují se tam a začnou tam žít, jinak se toulají až dokud není čas se vrátit.

Protože tak často cestují krajem, nesetkávají se často s přijetím. Většina lidí se k mladým hobitům nechová hezky, vyhánějí je a chtějí se jich co nejrychleji zbavit, aby se náhodou neusadili zrovna u nich. Proto prakticky celá tato rasa drží pospolu a navzájem si pomáhají. Jak je známo, půlčíka se musíte zbavit rychle ale jemně. V případě ohrožení začne hlasitě pískat a obvykle je jich v doslechu celá tlupa, která přijde svému soukmenovci na pomoc.

Ve větších počtech značně roste jejich odvaha a formují útvar, kterému se říká Horda. Hordy čítající desítky až tisíce jedinců se valí zeměmi jako jeden velký mrak, od vesnice k vesnici, kde kradou drůbež a zeleninu a rychle se množí. Tato mračna půlčíků, bezbranných jen na oko jsou velice nebezpečná. I když vypadají jako tlupa divochů (a vlastně jsou) jsou vybaveni praky a noži, se kterými umí zacházet tak, jako by se s nimi narodili. Ideální je se jim klidit z cesty, až jim dojdou síly a jídlo a rozejdou se. Horda se obvykle neformuje častěji než jednou ročně, spíše méně, v extrémních případech ale může vydržet i několik let.

## Obchod

Půlčíci jsou velice zdatní a ochotní obchodníci. Jejich karavany jsou ve městech velice vítané, narozdíl od jejich tlup. Často obchodují s jídlem a vybranými lahůdkami, nebo s hračkami pro děti a různými nástroji, které tak zručně vyrábí. Na karavany s půlčíky narazíte po celém světě.

## Válčení

Jedinec půlčík je ta nejmírumilovnější věc na světě. Ovšem s tím jak roste jejich počet jejich povaha se velice rychle mění. Pokud tlupy převýší sto jedinců, stávají se v boji nelítostnými a krvelačnými. V obrovských počtech se přelijí jako mračno přes nepřítele a při pohledu, jak hobit, který ještě před týdnem s úsměvem na trhu prodával jablka, prokusuje krk nepřátelskému vojákovi svými jak ocel tvrdými zuby, zdrhá hrůzou i otřelý veterán.

Jejich armáda pak často využívá vrhací zbraně. I pěchota na boj zblízka má u sebe praky a obvykle nepřítele zasype salvou nebo dvěma než se pustí do boje zblízka. Další oblíbenou zbraní jsou oštěpy, které používají pro vrhání nebo boj zblízka.

Jejich taktikou je co nejméně přímé konfrontace a využití momentu překvapení. Velice rádi tak napadnou nepřítele svými pověstnými medvědími jezdci u čehož pak křičí "překvapení". Ještě se nenašla armáda, která by pohledem na lavinu medvědů s jezdci vrhajícími kopí nebyla překvapená.