Kuoleman jälkeen

## Esittely

Unla oli narttu (eli naaraskoira), jolla oli kumppani, jonka nimi oli Niemi (uros). Hänellä oli lisäksi äiti, Kulta (narttu), isä, Salama (uros), veli, Kuu (uros), ja sisko, Jalokivi.(narttu). Hänellä oli myös kaksi pentua, Porkkana(uros) ja Myräkkä(narttu)

## Luku 1

Unla katseli taivasta kun hänen perheensä suuntasi eläintarhaan. Eläintarhaan oli vain pieni matka. "Olikohan hyvä idea ottaa pennut mukaan"? Unla kysyi kumppaniltaan.

"Oli", hänen kumppaninsa Niemi vastasi lyhyesti. Unlan äitivaisto hälytti, kun he astuivat eläintarhaan, sillä siellä oli dinosauruksia.

"Ne ovat vain robotteja", hänen äitinsä Kulta rauhoitteli Unlaa. He etenivät kapealla metsäpolulla. Eläimet oli lukittu vain pienin verkkoaidoin, joka huoletti Unlaa.

Yhtäkkiä, kun he olivat kävelleet niin kauan, että olivat ihan eläintarhan lopussa, Unla kuuli pamauksen. Panda oli alkanut paukuttaa tassuillaan verkkoaitaa, jonka taakse oli vangittu.

Verkkoaita sortui, ja panda pääsi metsään vapauteen. Unla vikisi, kun panda meni ohi, mutta sitten tapahtui jotain kauheata. Kaikki eläimet alkoivat paukuttaa aitaa.

Karhu pääsi kuin pääsikin pois, ja hyökkäsi oikopäätä heitä päin. Hänen perheensä lähti juoksemaan, mutta Unla oli shokissa. "Unla"! Niemi huusi, ja tuli vierelleni, kun karhu hyökkäsi. Sitten kaikki pimeni.

## Luku 2

Unla räväytti silmänsä auki. Hän ui järvessä. Toisella puolen järveä oli valoa, ja toisella ranta. Niemi ui hänen vieressään. Unla herätti Niemen. "Missä olemme"? Unla kysyi.

"Olen kuullut tarinoita siitä, että kun koira kuolee, hän saa valita meneekö hän tuonpuoleeiseen, vai syntyykö uudelleen", Niemi kertoi. Valoinen puoli oli varmaan tuonpuoleinen, kun taas ranta oli syntyminen uudelleen.

Ensimmäisenä Unla halusi uida valoon, mutta kun näki ketkä oli rannalla, hän henkäisi. "Porkkana! Myräkkä!" Unla huusi rannalla seisoville pennuilleen. "Älkää"!

"He valitsivat rannan"". Niemi sanoi. "Älä estä heidän päätöstään". Unla katsahti vielä kerran pentuihinsa, kunnes he katosivat. "Kumpaan me menemme"? Niemi kysyi. Tämä päätös oli isoin päätös elämässäni. Tai.... siis kuolemassani.

"Me menemme valoon". Unla sanoi. Sitten rannalle ilmestyi hänen perheensä. (Tässä kohdassa rannalle ilmestyi oikea perheeni, ja melkein aloin itkemään) "Hyvästi"! Kuu huusi. "Nähdään siellä"! "Me tulemme muistamaan teidät"!

Unla purkahti hysteeriseen itkuun, kun he uivat valoa päin. Vesi alkoi kylmenemään, ja Unla olisi halunnut kääntyä takaisin. "En halunnut kuolla"! Hän huusi itkiessään.

"Ei kukaan halua kuolla". Niemi sanoi. "Ja jos emme tuolla näe toisiamme ikinä, rakastan sinua Unla. Kiitos kun olit vierelläni", Niemi alkoi itkemään itsekin. (Ja Aamuloistekin itkee kirjoittaessaan).

Sitten Niemi katosi, ja kaikki mitä Unla näki, oli vain valoa.

## Loppunäytös

(Tapahtui ennen tarinan tapahtumia)

Unla juoksi viherniityillä, jossa hän törmäsi koiraan. "Aih"! Molemmat huudahtivat, ja jäivät maahan makaamaan hengästyneenä. "Kuka olet"!? Uroskoira murisi Unlalle. "Olen Unla", Unla sanoi hätääntyneenä.

"Olen Niemi". Unla tajusi, että Niemi oli aika viehättävä. Niemi katsoi häntä hetken, ja nuuhki ilmaa. Hän jäljitti jotain. Hän katosi hetkeksi kukkulan taakse.

Hän tuli takaisin kanankoipi suussaan. "Varastin tämän suuritassuilta". Niemi ylpeili. Unla kikatti. "Hieno saalis"! He söivät sen yhdessä, ja nukuivat yhdessä. Ennen kuin Unla nukahti, hän kuiskasi. "Olethan aina vierelläni"?

"Olen aina ja ikuisesti. Elämässä, ja kuolemassa.