Larská říše

Zpět na hlavní stránku: Everon

## Úvod

Larská říše se rozpíná od Karmínového pobřeží na západě až po rozsáhlé stepi východu, což z ní činí největší a nejmocnější stát Everonu. Na severu hraničí s posledním svobodným královstvím lidí zvaným Loch, na východě pak s knížectvími stepních trpaslíků Swietskem, Sobietskem a Zünem a na jihu s Janubskou federací pouštního hadího lidu kawbashri.

Larové, jak je pojmenovali lidé Everonu, jsou prokletí lidé, kteří připluli z neznámé země ležící kdesi na západě. Přes staletí dobyli všechna lidská království, která jedno po druhém padala pod kopyty larského rytířstva. Jedinou výjimkou je Loch, proti kterému již stovky let vedou Larové nekončící válku.

Porobené země se však nemají špatně, naopak pro mnohé jejich obyvatele se život s příchodem říše patřičně zlepšil. Larové v zemi nastolili feudální systém a přivezli ze zámoří mnohé vynálezy, které zásadně ulehčily práci a zlepšily život prostých lidí. Zástupci šlechty jsou bez výjimky larové a lidé jsou jejich poddaní, obdělávají jejich pole, slouží v říšských armádách, zajišťují řemeslné práce a starají se o obchod. Za svou tvrdou práci však nemusejí odvádět téměř žádné daně, a tak zem zažívá období nevídaného rozmachu a bohatství. Na místo toho musí každý občan říše měsíčně zaplatit takzvanou krvavou daň, darovat půl litru vlastní krve.

V Larské říši je tvrdý ateismus a veškerá víra je zakázána, modly ničeny a proroci upalováni na hranicích. Dle legend totiž bohové lary prokleli, a právě díky tomu se musí živit lidskou krví. Od té doby proti bohům vedou larové svatou válku a s heslem: „Smrt bohům!“ mají v úmyslu očistit celý Everon od všech náboženství.

Larská říše se dělí na provincie a ty se dále dělí na léna. Zemi vládne král a jemu odpovídají vévodové, kteří spravují jednotlivé provincie, jim odpovídají hrabata, markýzové, markrabata a baroni, kteří se starají o léna. Posledními zástupci šlechty jsou rytíři, kteří propůjčují své meče vyšším šlechticům, výměnou za půdu a plat.

## Historie

### Původ

Larové byli původně obyčejní lidé žijící v daleké zemi ležící kdesi na západě. Jejich zem byla překrásná, oplývající nesmírným přírodním bohatstvím a životem, dala vzniknout vzkvétající larské civilizaci. Larové děkovali bohům, za to že jim darovali tento ráj na zemi a na jejich počest vystavěli monumentální chrámy, vztyčili ohromné sochy a vysoké obelisky, jež čněly k nebesům pro věčnou slávu bohů. Jak se civilizace rychle vyvíjela, larové stavěli čím dál úchvatnější budovy a jejich učenci odhalovali tajemství matematiky, alchymie, astronomie, lékařství a dalších věd. Nikdy nepoznali hlad ani žízeň a s vynaložením minimální práce měli všeho nadbytek.

Tak čas plynul a larové ve své rostoucí aroganci postupně na bohy zapomněli. Chrámy rozebrali a postavili na místo nich obrovské přepychové vily, zámky a paláce, kde hazardovali, hýřili a oddávali se rozkoším. Sochy bohů pomalu zarostl břečťan a obelisky se časem zřítily. Lary stihl za jejich činy zasloužený trest. Bohové je prokleli a za to, že si nevážili jejich darů je nenasytí ani ta nejbohatší země. To bylo poprvé co larové poznali hlad. Jídlo se jim v ústech měnilo v prach a nehledě na to kolik vody vypili, nedokázala uhasit strašlivou žízeň, jež svírala jejich hrdla. Protáhly se jim špičáky a ucítili nepředstavitelnou touhu po krvi.

Prvotní šok z této mutace brzy přebil hlad a lačně se vrhli na dobytek. Zvířecí krev sice hlad zahnala, ale nedokázali by na ní dlouho přežít. Potřebovali něco jiného, nějaký jiný zdroj, potřebovali krev lidskou. Larové věděli že na východě leží jakási neprobádaná cizí země, jež čeká na své dobyvatele. Neotáleli a dali se rychle do práce s nadějí, že tam žijí nějací lidé, jejichž krev by je dokázala spasit. Během těchto temných dní vznikl Řád bílého štítu, jehož členové pracovali ze všech nejtvrději, přísahaje, že za každou cenu přežijí a pomstí se bohům. A tak jim pod rukama během jediného týdne vyrostla největší flotila, jakou kdy spatřilo světlo světa. Lodě naložili vším potřebným, koňmi, zbraněmi, a hlavně zásobami zvířecí krve, aby vydrželi dlouhou cestu přes oceán.

### Přistání

Larská srdce zaplesala nadšením, když konečně po vyčerpávající sedmnáctidenní plavbě přes oceán spatřily jejich oči v dáli zelenou pevninu zahalenou tenkou vrstvou ranní mlhy. Tehdy ještě překrásné přístavní město nesoucí jméno Acair a jeho obyvatelé nevěděli, co je čeká. Měli tu smůlu, že vítr zavál vyhladovělé lary přímo k jejich břehům. Následoval nepopsatelný masakr, při němž hlady šílení larové téměř kompletně vyhladili populaci města a jeho okolí. Kdo se včas nespasil útěkem byl bez milosti roztrhán na kusy. V krvavém běsu larů nebyl žádný člověk v bezpečí a ani ženy a děti nebyly ušetřeny.

Když vraždění konečně ustalo a larové uspokojili svůj strašlivý hlad, stáli v troskách kdysi krásného Acairu a kromě neúnavného šplouchání zpěněných vln oceánu a zlověstného krákání vran slétajících se na hostinu zavládlo v tomto kraji hrobové ticho, jak byli všichni jeho obyvatelé mrtví, nebo utekli tak daleko, jak jen je jejich nohy dokázaly nést. Larové dali oblasti název Karmínové pobřeží a troskám města začali říkat Tortstat. Mnozí tvrdí, že duše těch, jež zde byli kdysi neprávem zavražděni, dodnes bloudí polorozpadlými zdmi a pátrají po svých vrazích, jiní si zase vyprávějí strašidelné příběhy o nekromantech a démonech, jež se prý v ruinách usadili. Ať už je pravda jakákoli, ode dne jeho zničení se nikdo neodvážil v Tortstatu trvale usadit, a tak ruiny pomalu spolkl hustý les a zahalil jejich tajemství svými větvemi.

Když nabyli smyslů, larové si rychle uvědomili, že kdyby takto postupovali dál, nedokázal by je tento nový svět uživit dlouho, a tak tehdejší král Charles Genete přišel s revoluční myšlenkou, jež položila základy Larské říši takové, jakou ji známe dnes. Na místo nesmyslného vraždění se larové rozhodli, že si místní lid podmaní a budou krev získávat poněkud humánnější způsobem ve formě měsíčních daní. Tak vznikla Krvavá daň, poplatek, při němž musí každý člověk žijící v Larské říši měsíčně zaplatit půl litru vlastní krve. Tak Larové vyřešili svůj problém a už nic nestálo v jejich cestě za pomstou bohům.

### Dvojkletí

Dvojkletí jsou larové, jež stihla horší verze jejich prokletí způsobená kanibalizmem.

## Magie a nadpřirozeno

Magie je v Larské říši spojována s bohy, její praktiky jsou po celé říši striktně zakázány a čarodějové pronásledováni a upalováni na hranicích. Stejně pohlížejí Larové i na nadpřirozené a magické tvory a bytosti, které s jejich příchodem prakticky zmizely ze světa. Jednou z takových událostí byla i Velká genocida elfů, kteří se odmítali vzdát své přírodní magie a bohů.

### Rytířské řády

Nedílnou součástí svaté války larů proti náboženství jsou rytířské řády tvořené lary, kteří dedikovali svůj život ničení všeho božského. Tyto řády mají v říši velkou nezávislost, podléhají jenom králi a jejich pozemky, hrady a pevnosti jsou po celé říši. Členství zástupců rodů v těchto řádech znamená velkou prestiž a čest. Rytíři těchto řádů jsou jedni z nejlepších válečníků, které může Larská říše nabídnout, a tak se mnoho šlechticů snaží získat náklonnost rytířů v touze po jejich mečích. Členové rytířských řádů drží celibát, aby je nic nerozptylovalo od jejich poslání.

#### Řád bílého štítu

Tento řád je nejstarší a největší ze všech larských rytířských řádů a byl založen ještě v prastaré domovině larů na západě. Jsou zodpovědní za téměř kompletní vyhlazení elfů Everonu. Elfy opravdu nesnáší pro jejich paličatou víru v přírodní bohy. Nejradikálnější z jejich řad se od řádu odtrhli a založili Řád planoucího stromu, aby mohli pokračovat v Lochské válce a čistku elfů dokončit. Řády však mezi sebou nemají žádnou zášť, naopak Řád bílého štítu byl první, kdo svůj dceřiný Řád planoucího stromu uznal a schválil. V průběhu let mu také poskytl nemalou finanční a vojenskou podporu v jejich snahách dobýt Loch.

#### Řád planoucí holubice

Řád vznikl během prvních let larů na Everonu. Řád je znám pro svou dobrotu a milosrdenství. Ze všech řádů nejvíce dbají o chudé a nemocné. Zasloužili se o založení mnoha sirotčinců, škol a lazaretů. Místo typického násilného přístupu k náboženství, Řád planoucí holubice zastává poněkud mírnější přístup, kdy se snaží věřící pokojnou cestou přesvědčit, že víra v bohy je špatná, než aby je mučili a upalovali, jako to s oblibou dělají ostatní řády. Bohužel ani oni nedokázali přimět elfy, aby se vzdali své víry, a tak bylo za potřebí poněkud radikálnější finální řešení elfské otázky. Jejich nejvýznamnějším činem bylo zastavení genocidy dvojkletých larů po Velké hladové válce.

#### Řád krvácejícího oka

Řád vznikl během prvních let larů na Everonu. Řád hrál významnou roli v občanské válce, konfliktu, jež vešel do historie jako Velká hladová válka odehrávající se v letech 607-612 P.P. Původně měl řád krvácejícího oka svůj znak na bílém poli, ale za zásluhy a oddanost koruně v této válce, mu král daroval pole žluté.

#### Řád planoucího stromu

Poslední a nejmladší je Řád planoucího stromu. Řád vznikl za jediným účelem, vymýtit přírodní náboženství vzpurných Lochů a elfů. Proslavil se svou nevídanou brutalitou a krutostí v Lochské válce, která trvá od roku 276 P.P. prakticky dodnes. Svůj symbol si vysloužil pálením lesů, které brání Larům v efektivním nasazení těžké kavalerie na lochském území.

## Geografie

Většina Larské říše se nachází v mírném podnebném pásu se čtyřmi ročními obdobími, na severu pozvolna přechází do subpolárního podnebného pásu a na jihu je významná část jejího území v subtropickém podnebném pásu.

## Politická geografie

### Ronigstat

Ronigstat je hlavní město Larské říše a sídlo krále. Leží na východním pobřeží provincie Runhir. Na východě město chrání Larské moře a dlouhá mořská zeď. Na severu lemuje městské hradby masivní řeka, přes kterou stojí ohromný tisíciletý kamenný most. Most sám je jako pevnost, jsou na něm 3 velké věže s padacími mosty. Útočníci ze severu by museli zdolat všechny tři, aby se vůbec dostali k městské bráně. Zároveň to je jediné místo přechodu široko daleko. Most postavili kdysi dávno Runhirci a Larové ho v průběhu staletí renovovali a opravovali. Díky tomu se toto stavitelské veledílo dožilo až do dnešních dní. Podél západní a jižní hradby se od řeky až k moři jako dlouhý had plazí hluboký příkop. V místě, kde se řeka do příkopu vlévá stojí mocná bašta s říční branou. Tamní posádka může dle libosti regulovat průtok vody a v případě potřeby může bránu úplně otevřít, čímž voda přeteče přes příkop a ze západní krajiny udělá zrádnou bažinu.

Než bylo město po dlouhém obléhání před více než sedmi sty lety dobyto lary, neslo název Caladright a bylo hlavním městem lidského království Runhiru a sídlem krále. Protože se jeho obyvatelé tvrdohlavě znovu a znovu odmítali vzdát a larská armáda při jeho obléhání utrpěla velmi těžké ztráty včetně tehdejšího krále, který se v rozhodujícím útoku na městské hradby rozhodl své dlouhým obléháním demoralizované muže osobně vést v přední linii. Larové město krutě vydrancovali a následně ho na počest svého padlého krále přejmenovali na Ronigstat, tedy královo město.

## Politika

### Královská rodina

Larské říši vládne královský rod Genete, jehož kořeny sahají daleko před připlutí larů k břehům Everonu. Je to nejstarší rod Larské říše a jeho předci byli králové a královny První říše v bájné Larii.

### Provincie

#### Beinir

Hlavní sídlo rytířů Řádu planoucího stromu.

#### Mirkenir

Severovýchodní provincie Larské říše sousedící se Swietským knížectvím na východě. Provincie je porostlá hustými jehličnatými lesy. Většinu rodů provincie tvoří dvojkletí larové.

Mirkenir má za sebou krvavou historii občanské války, v důsledku níž, se na vévodském stolci vystřídaly dva velké rody. Do roku 612 P.P. vládl provincii vévodský rod Chavallot. Po neúspěšném povstání vévody Gerhijse IV. Chavallot, známém jako Velká hladová válka, byl na rod uvržen edikt Dávného zapomnění. Roku 612 P.P. byl do vévodského stavu pasován rod Fritzen, který Mirkeniru od té doby vládne. Před padesáti dvěma lety si rod své postavení upevnil, když se vévoda lord Thibaut Fritzen oženil s lady Purvis van la Sceire. Dnes Mirkeniru vládne vévoda lord Acel Fritzen, syn lorda Thibauta a lady Purvis.

#### Oithir

Oithir je východní provincie Larské říše sousedící se Sobietským knížectvím na východě, provincií Mirkenir na severu a provincií Tarenmar na jihu.

#### Osbanie

Osbanie je nejvýchodnější provincie Larské říše sousedící se Sobietským knížectvím na severu, Zünským knížectvím na severu a východě a provincií Tarenmar na západě. Její jižní hranici tvoří moře.

Před dobytím Lary se na tomto území rozkládaly městské státy lidu kawbashri, kteří tuto oblast kolonizovali v dobách zlatého věku jejich civilizace. Díky jejich nejednotě byla tato města pro Lary a jejich mocnou armádu snadným cílem. Mnoho z nich se k říši přidalo dobrovolně, když jejich obyvatelé zjistili, co Larové udělali s městy, která museli dobýt násilím. Ještě dlouho před příchodem Larů byla města na území provincie častým cílem sobietských a zünských nájezdů. To se děje dodnes.

#### Tarenmar

Tarenmar je jihovýchodní provincie Larské říše sousedící s Velkou janubskou pouští na západě, Sobietským knížectvím na severozápadě a provincií Oithir na severu. Provincie nemá příliš dlouhou historii a je součástí říše teprve dvě stě let.

### Armáda

#### Bratrstvo bílé vrány

Bratrstvo bílé vrány je tajemná organizace opředená mýty a legendami. Může se pyšnit těmi nejlepšími špehy a nájemnými vrahy v celé říši a dost možná i na celém Everonu. Jedná se o oddané agenty koruny, kteří operují po všech koutech říše, ale i daleko za jejími hranicemi. Bratrstvo se zodpovídá jen a pouze larskému králi, který hojně využívá jejich tajemných služeb. Kromě služby králi přijímají i soukromé kontrakty a zakázky. Vedle štědrých darů od krále, to tvoří významný zdroj jejich příjmů. Díky tomu jejich moc neustále roste. Jako agenti koruny mají zvláštní výsady a privilegia. Každý oddaný služebník říše se musí podřídit jejich autoritě a být jim nápomocen při plnění jejich poslání, pokud je k tomu vyzván. Členové bratrstva nejsou moc často k vidění. Většinou se pohybují v přestrojení, a tak ti co se s nimi potkají nemají ani to nejmenší tušení, s kým měli právě tu čest. Bratrstvo sídlí v odlehlých klášterech ukrytých hluboko v horách. Tam se členové bratrstva oddávají meditaci a náročnému výcviku těla i mysli. Učí se především bojovým uměním, atletice, akrobacii, umění špionáže, převleků, výslechu a míchání jedů. Novicové většinou pocházejí ze spodiny společnosti. Ideálními kandidáty jsou sirotci, bastardi, žebráci a další lůza o kterou nemá nikdo zájem a nikomu nebude chybět. Díky tomu se bratrstvo udržuje v tajnosti a krom krále a pár vyvolených toho o nich nikdo moc neví. Dokonce jsou v tom tak dobří, že spousta lidí úplně zpochybňuje jejich existenci, dokud nemají přitisknutý ostrý nůž u krku.

## Ekonomika

### Peníze

V Larské říši se platí pencemi a šilinky, penězi původního obyvatelstva, larové pak zavedli stříbrné a zlaté larské marky. Larské marky mají váhu 8 uncí což odpovídá zhruba 227 gramům.

* Pence = 5 Kč
* Šilink = 50 Kč
* Stříbrná larská marka = 16 šilinků = 800 kč
* Zlatá larská marka = 50000 kč

### Cechy

Významnou součástí larské ekonomiky jsou cechy, které spojují řemeslníky do větších celků. Díky tomu jsou vždy po ruce mistři, na které se lze obrátit jeli potřeba například založit nový důl či koželužské dílny. Vzhledem k tomu, že všichni larové jsou bez výjimky šlechtici, všichni řemeslníci jsou prostí lidé. Vůdce cechu si volí jeho členové sami, obvykle to bývá ten nejzkušenější a nejschopnější řemeslník cechu. Díky tomu, že cechy mají v říši nemalou důležitost, je funkce vůdce cechu jedna z nejvyšších pozic, jakých může prostý člověk v Larské říši dosáhnout.

## Vzdělání

Larové jsou velmi pokročilou a vzdělanou civilizací, a to se nezměnilo ani po osmi staletích jejich pobytu na Everonu. Naopak říše zažívá období nevídaného technologického rozmachu. Vymýšlejí se nové typy zbraní a zbrojí, zemědělských nástrojů, lodí a tak dále. A během let se velmi změnila, adaptovala na okolní prostředí a došlo k výměně všemožných vynálezů s původními obyvateli, které si říše podmanila. Při připlutí byla říše v pozdním 12. století reálného světa a dnes pozvolna přechází do 16. Střelný prach ještě není znám.

### Univerzity

Kromě osobního vzdělávání, o které se stará každá šlechtická rodina sama, existují po celé Larské říši univerzity. Tyto univerzity jsou velmi prestižními institucemi, protože larové si velmi cení vzdělání a inteligence a je zvykem do těchto univerzit posílat své potomky, aby se vzdělali v matematice, astronomii, medicíně a tak dále. Nadanější z nich se pak mohou stát profesory a podílet se na výzkumu a vzdělávání mladších generací. Univerzity mohou kromě larů studovat i prostí lidé a kawbashri, pokud mají dost peněz na zaplacení semestrálních poplatků.

## Obyvatelstvo

Obyvatelstvo Larské říše tvoří ze sedmdesáti procent lidé neboli Everonci, z dvaceti procent kawbashri a jen deset procent populace tvoří larové, kteří jsou bez výjimky vládnoucí vrstvou země.

Lar s velkým L je každý občan Larské říše, ale lar s malým l, je jen prokletý Lar, tedy příslušník šlechty a potomek těch larů, jež připluli na Everon ze západu před osmi sty lety.

### Larové

Lar znamená v jazyce Lochů člověk západu. Vlivem jejich kletby jsou larové náchylnější na sluneční svit a vysoké teploty o něco více než lidé. Normální podnebí mírného pásu jim nečiní nejmenší problémy, avšak čím dále na jih se jde, tím je pro ně slunce a teplota hůře snesitelná. Slunce je nespálí na popel ani nic podobného, nicméně i obyčejní evropští lidé špatně snášejí vysoké teploty a intenzivní sluneční svit například v poušti, larové to mají zkrátka ještě horší. Spálená kůže a úpaly v takovýchto nepřívětivých podmínkách jsou pro ně zcela normální a jejich projevy jsou podstatně vážnější než tomu je u lidí. Lara zkrátka neuvidíte opalovat se na pláži. To je jeden z hlavních důvodů proč Larská říše doposud nedobyla Janubii a expanze tímto směrem je velmi hluboko na seznamu priorit dobývání Everonu. Při vší upřímnosti normální lar se chce od pouště držet co možná nejdál.

#### Larské ženy

Ve většině případů jsou larské ženy, stejně jako ty lidské, fyzicky inferiorní svým mužským protějškům. Mají povinnost svému rodu a běžně jsou politicky provdány pro jeho prospěch. Mají být věrné svému manželovi a očekává se od nich, že mu porodí mužského dědice a budou se starat a vychovávat děti. Avšak není žádný zákon, který by jim zakazoval vojenskou službu. Sice je to netradiční, ale občas některé larské ženy vymění princeznovské šaty a střevíčky za meč a rytířské ostruhy. Nejčastěji se dají takové rytířky najít ve Školách černého štítu.

### Everonci

Everonci jsou lidé, kteří obývali původní lidská království kolem Larského moře, než je pohltila Larská říše. Dnes tvoří většinu obyvatel říše a jsou pro ní a lary naprosto esenciální, a to především pro svou krev, kterou larové potřebují k přežití.

### Kawbashri

V Tarenmaru, Bensabii a Osbanii dodnes žijí kawbashri pod vládou larů. Ve většině tamních měst dokonce stále tvoří majoritní populaci, i když lidé se jim rychle stávají konkurencí svými rapidně rostoucími počty. Stejně jako ve zbytku říše i jim byly náboženské praktiky zakázány a jejich chrámy a modly zasvěcené slunci zničeny. Vzhledem k tomu, že larové se nemohou živit jejich krví, musejí platit podstatně vyšší daně než lidé, a to 8/10 ze svého výdělku. Kromě toho však kawbashri nejsou v říši nijak diskriminováni, nebo alespoň ne ze strany larů, dokud dodržují zákony a platí daně. Naopak larové si jich velice cení pro jejich námořní a navigátorské znalosti a dovednosti. Jsou předními staviteli říšských plavidel a nejlepší navigátoři v celé říši.

## Kultura

### Jména a pojmenování

Jména osob v Larské říši jsou orientované podle němčiny/francouzštiny reálného světa. Názvy míst (pohoří, lesů, řek atd.) jsou mix němčiny/francouzštiny, pokud je larové přejmenovali, což se neděje tak často, hlavním důvodem pro to bývá spojení názvu s náboženstvím, ale původní obyvatelstvo je orientováno dle skotské gaelštiny reálného světa a mnoho jejich názvů bylo převzato lary.

### Jazyk

Státním jazykem Larské říše je larština (hybridní jazyk francouzštiny a němčiny).

### Pohřbívání

Larové své mrtvé pálí na hranicích, aby na jejich tělech nemohli po smrti hodovat bohové.

### Jídelníček

Larové sice potřebují k přežití lidskou krev, ale voda, alkohol a další pití pro ně není nijak závadné a alkohol na ně působí stejně, jako na lidi, čehož larové s velkou oblibou využívají na všemožných bálech a slavnostech. Lidské jídlo je pro ně nestravitelné, dát si ho však mohou, sice jim nechutná, ani nevoní tolik jako lidem, ale nijak jim neublíží, krom toho, že z něj nic nutričně nemají a možná si zanadávají večer na záchodě.

## Zákoník

### Edikt Dávného zapomnění

Edikt Dávného zapomnění je nejvyšší trest, který může šlechtický rod v Larské říši dostat. Nejvýznamnější užití tohoto ediktu bylo v návaznosti na Velkou hladovou válku v roce 612 P.P. Tímto ediktem byly vymazány veškeré rody, které se podílely na povstání. Záznamy o jejich minulosti, jejich jména a rodokmeny to vše bylo vymazáno a je přímo zakázáno se po těchto informacích pídit. Pro lary, kteří si hluboce zakládají na svém jméně a rodokmenu, to je strašlivý trest.