Archeoteismus

>
>
> Svitky Moře Mrtvých
> -------------------
>
>
>
> "Ze zbytků neznámých elementů, jež celé věky pluly kosmem, zrodilo se něco úžasného. Uprostřed prázdnoty znenadání zela touha po stvoření. Z myšlenky se po čase stalo vědomí, z vědomí moudrost a z moudrosti se věky formovaly čtyři fantastické bytosti: čtyři prapůvodní bohové, jež viseli na nebi, jež sestoupili na Trinitas a začali formovat zemi, život a čas."
>
>

## VYZNÁNÍ

Ti, jež věří ve čtyři prapůvodní bytosti, jenž dle prastarých spisů stvořili náš svět jsou označováni za archeoteisty a jejich náboženství za Archeoteismus či náboženství Quatrimy. Vyznavači archeoteismu uctívají tato celestiální stvoření jako jediné bohy a odmítají jejich označování jako "staří bohové", přestože se po Království Talionském tento termín mezi nevěrci uchytil. Dle archeoteistů jsou to totiž právě staří bohové, jež přišli na počátku věků na náš svět, aby jej zformovali a stvořili na něm život. A modly jež přišly po nich nejsou plnohodnotní bohové.

## UČENÍ

V mnoha spisech archeoteismu je zmiňována rovnováha světa, jako nejvyšší, ač nedosažitelná forma dokonalosti. Staří bohové měli svět tvořit mnoho věků, ale ultimátní harmonie nikdy nedosáhli. Některé z větví archeoteismu, jako Palmécký Řád, hlásají, že přivedení života do nedokonalého světa byl božský záměr a lidstvo k rovnováze má dospět samo poznáním, bez větších zásahů bohů. Bohy vyobrazují jako nedosažitelné síly, jež zřídka ovlivňují životy běžného lidu.

Některé texty jako trpasličí runy v síních pod Taharem zase naopak zmiňují první čtyří bohy jako opravdové živé bytosti přírody, světla, času a smrti, které chodí mezi živými a dlí ve svých fantastických síních. Kde každý z bohů udržuje jeden z těchto elementů rovnováhy funkční, předcházejíc tak zkáze celého světa.

## INKVIZICE

Archeoteisté praktikující svá učení na území Spojených království Severního Talionu často čelí perzekuci. Prapůvodní bohové na počátku IV. věku na Svět vyslali pokolení svých poslů: draky, jež měli zamezit zneužívání magie pro získávání moci. Všechny draky se však údajně podařilo vybít a počátek 5. věku byl považován jako osvícení a odpoutání se od moci starých bohů, jejichž moc začala slábnout.

První královského z rodu Cethuriů krátce po korunování podepsal Dekret pátého věku, jehož součástí bylo prohlášení nového náboženství Septimy: Neoteismu jako jediného právoplatného náboženství na půdě království. Svaté války, které podpis tohoto dekretu rozpoutaly, léta burácely Talionem. Vojska Neoteistických vyznavačů se pokoušely Archeoteismus ze všech končin kontinentu vyhladit. Dodnes se dochoval Řád stříbrné ratolesti, poslední inkviziční řád, jež má právo nad praktikujícími Archeoteisty vynášet na území království svatý soud.

## PANTEON ARCHEOTEISTICKÉ QUATRIMY

### Lumen

Bohyně světla a života

Lumen je vyobrazována jako plavovlasá, útlá žena s dlouhými pažemi jimiž z oblohy obepíná slunce, často v bílých, nepřirozeně rozevlátých šatech. V nástěnných freskách po Severním Talionu můžeme dokonce zahlédnout její obličej přímo vyobrazen ve slunci a zakřivené paprsky pak zobrazují její šat.

Lumen na počátku věků pravila, že než vdechne život samotným tvorům, je potřeba ještě světu darovat světlo. Neb život samotný, je kontrastem k prázdnotě, je nutné vytvořit kontrast také k temnotě, která do té doby svět obepínala. A stvořila, slunce jež od té doby navždy vede život na světě.

Legendy praví, že Lumen v prvním věku na svět sestoupila znovu a prohřívala severní část Talionu kde pak dlouhá léta přebývala. Část pevniny nakonec zažehla slunečním svitem natolik, že vulkanickou reakcí na to, na severu Talionu vznikla vysoká pohoří, včetně Svartálfheimských hor. Traduje se, že když si pak bohyně po své práci svlažila nohy v severním moři, učinila tak úplný sever Talionu nejteplejším místem na světě a dodnes nad těmito končinami bdí.

symbol: Slunce

aeoni: Lux

motlitba: "Světlo života mého"

### Ante Natura

Bohyně přírody

Ante Natura je kyprou, zrzavou bohyní s širokými boky a vnadným hrudníkem. Tato bohyně, často popisována jako spoře oděná divoška v šatech z listí a kapradí je pro archeoteisty především modlou hojnosti a plodnosti. Mimoto je však především vládkyní divočiny a nespoutaného života. Ve svitcích moře mrtvých je popisována jako duch vlčice věčně běhající v hlubokých lesích po boku prastarých.

Příběh Ante Natury zvláštně nepřímo popírá samotný svatý text archeoteismu: Svitky Moře Mrtvých. Praví totiž, že bohyně byla zrozena v hvozdech Silvestris. Méně uznávané elfí texty dovysvětlují, že Silvestris se zrodil spolu s ní a dokonce zacházejí tak daleko, že existenci Ante Natury se Silvestris spojují - les je bohyně samotná - a předpovídají smrt bohyně úplným vytěžením a vypálením lesů. Palmécký Řád se však od těchto textů distancuje a považuje je za kázání za účelem omezit kácení lesů.

Tak či onak, všechny texty se shodují na tom, že Ante Natura v lesích Silvestris vyrůstala a ve svém mládí zde trénovala. Právě díky jejím zázračným činům byla na kontinentě stvořena rozsáhlá fauna i flora, jež se postupně dostala do všech koutů světa. Po válkách obrů na konci druhého věku to byla právě Ante Natura, jež před ostatní bohy předstoupila se šlechetnou nabídkou usmíření posledních klanů a vyhnanství v lesích, než je navždy zatratit a zprovodit ze světa. A tak tyto divoké stvoření navždy skryla ve svých obrovských lesích.

symbol: List

motlitba: "Strom je mým srdcem"

### Cronos

Bůh řádu a času

Cronos je zvláštním bohem, jehož nějakým způsobem uznávají všichni obyvatele kontinentu Talion. Je vyobrazován na pozadích výjevů jako nenápadný, tajemný mladík skrývající se v dlouhé modré kápi, držící v jedné ruce otevřenou knihu a v ruce druhé velké přesýpací hodiny. Často bývá jeho silueta skryta v noční obloze mezi hvězdami. O těch, jež žijí nuzný život závislý na pomoci ostatních, se říká, že si pro ně Cronos příjde.

Příběh Cronose je poměrně jednotvárný, každý věk obchází kontinent a nařizuje jeho obyvatelům jak se k sobě chovat. Ti kteří zemřou jsou pak Cronosem odvedeni a předáni předáni na posmrtný život bohu Grimovi.

Traduje se, že jediným darem, který kdy Cronos světu dal, byl sofistikovaný přístroj chronoskop, jehož pomocí mělo obyvatelstvo Múspellheimu dokázat měřit čas a efektivitu práce. Nicméně když země Múspellheimu vyhlásily válku drakům, netrvalo dlouho a celá jejich civilizace lehla popelem. Cronos se rozhodl přístroje pohřbít a tak pohoří, jež se do té doby táhly přes severovýchod kontinentu nechal zestárnout až se rozpadly v písek, který pohřbil civilizaci Múspellheimu pod doslovnými písky času dnešní Múspellheimské pouště.

symbol: Přesýpací hodiny

motlitba: "Čas je nevyhnutelný"

### Grim

Bůh temnoty a smrti

Bůh smrti Grim je protiváhou silám Lumen, neboť aby existovalo zrození, musí existovat také smrt. Grim je vysoký, na kost hubený, bledý stařec s nepřirozeně dlouhými končetinami, opírající se o suchou dřevěnou hůl. Často je vyobrazován jak vede podzemními chodbami zesnulé hluboko do středu země, kde se jejich energie navždy navrátí světu.

Přestože kolem postavy Grima koluje mnoho zvěstí a děsivých pohádek, kterými se straší malé děti, archeoteisté Grima nepovažují za zlomyslného ani temného boha, ale za služebníka, který se stará o jejich zesnulé a převádí je na druhou stranu, do posmrtného života.

Grim byl posledním bohem, který spolu s ostatními stvořil svět a vzal na sebe úkol nejtěžší, pro harmonii světa je potřeba nejen světlo, příroda a řád, ale také zánik a tak poté co Lumen, Ante Natura a Cronos definovali své záměry, Grim vytvořil měsíce. Jeden z měsíců viditelný za dne a druhý v noci, aby zde jako neustálý monument přípomínaly, že život není nekonečný. Poté Grim odešel do útrob země, aby mohl mrtvé odvádět na jejich poslední pouť. Traduje se, že čím hlouběji se zesnulý pohřbí, tím jednodušší cestu na onen svět bude mít.

symbol: Srpek měsíce

motlitba: "Mrtví budiž osvobozeni"