Tekstas:Nag Hammadi biblioteka/Pilypo evangelija

## PILYPO EVANGELIJA NHC

1. Žydas sukuria žydą ir šis žmogus pavadinamas "prozelitu". Tačiau prozelitas nesukuria kito prozelito: [tikrieji žmonės] (būna) tokie, kokie jie [iš pat pradžių] ir jie kuria kitus (tokius, kaip patys) – [tikrus] žmones. Tuo tarpu kiti tik egzistuoja.
2. Vergas siekia tik išsilaisvinti, tačiau jis nesiekia savo šeimininko turto. Sūnus yra ne vien tik sūnus, bet ir tėvo palikimo paveldėtojas.
3. Mirties įpėdiniai, (kurie paveldi tik tai, kas negyva), patys yra negyvi, nes jie paveldi negyva. Tie, kurie paveldi gyva – gyvi ir patys, tad jie paveldi ir tai, kas gyva ir tai, kas negyva. Negyvieji nieko nepaveldi. Kaip gi miręs gali paveldėti? Jeigu mirusysis paveldi gyva, jis nebemirs! Tačiau tas, kuris jau yra miręs, gyvens juo labiau!
4. Stabmeldys nemiršta, nes jis niekada taip negyveno, kad galėtų mirti. Tas, kuris įtiki tiesa – randa gyvenimą ir yra pavojuje, nes gali mirti, kadangi gyvena.
5. Nuo Kristaus atėjimo sukurtas pasulis, išpuošti miestai, atmesta tai, kas negyva.
6. Kai buvome žydai, buvome našlaičiai ir teturėjome motiną, tačiau, kai tapome krikščionimis, turime tėvą ir motiną.
7. Kas sėja žiemą, pjauna vasarą. üiema yra pasaulis, vasara – amžina karalystė/ amžinybės sritis. Sėkime pasaulyje, kad galėtume pjauti vasarą! Todėl dera žiemą nesimelsti. Vasara seka po žiemos. Tačiau, jeigu kas nors žiemą bandys nuimti derlių, jis tik išraus daigus, ir derliaus neturės.
8. Neegzistuojantis tokiu būdu neneša vaisiaus – ne tik šioje vietoje, jis nekuria, bet netgi Šabo metu jo galia bergždžia.
9. Pateptasis/ Christos atėjo 53 išpirkti/ atpirkti kai kurių, išgelbėti kitų, atpirkti trečių. Jis išpirko svetimus ir padarė savais. Ir jis atskyrė/ atidėjo savuosius, kuriuos pagal savo planą padarė įkaitais/užstatu. Jis savanoriškai padėjo savo sielą/ gyvybę ne tik kai apsireiškė, bet nuo pasaulio atsiradimo (jis padėjo savo sielą). Po to jis atėjo pirmausia jos pasiimti, nes ji buvo įkeista. Ji pateko į plėšikų rankas ir ją buvo paėmę nelaisvėn, tačiau jis išgelbėjo ją. Jis pasaulyje špirko gerus, o taip pat ir blogus.
10. Šviesa ir tamsa, gyvenimas ir mirtis, dešinė ir kairė yra broliai vienas kitam. Jie neatskiriami, todėl gėris nėra geras, nei blogis yra blogas, nei gyvenimas – gyvenimas, o mirtis nėra mirtis. Dėl šių priežasčių kiekvienas/ viskas išsisklaidys iki pirmojo prado. Tačiau esantys aukščiau pasaulio yra neišskaidomi, amžini.
11. Žemiškiems daiktams duoti vardai yra labai apgaulingi, nes jie nukreipia mūsų mintis nuo teisingų dalykų į neteisingus. Tuo būdu girdintis žodį "dievas" nesuvokia to, kas teisinga, bet tai, kas neteisinga. Lygiai taip su žodžiais "tėvas, sūnus, šventoji dvasia, gyvenimas, šviesa, prisikėlimas, bažnyčia" ir visais kitais – žmonės nesuvokia to, kas teisinga, tačiau jie suvokia tai, kas neteisinga, [nebent] jie jau pažino tai, kas teisinga. Vardai, girdimi pasaulyje yra 54 skirti apgaulei. Jei jie būtų amžinąjame Eone, tai pasaulyje jų nenaudotų kaip vardų [nei dieną], nei laikytų (juos) tarp žemiškų dalykų, nes amžinybės sritis jiems pabaiga.
12. Tik vienas vardas pasaulyje nėra ištariamas – tai vardas, kurį Tėvas davė Sūnui; vardas esantis virš visų daiktų – tai tėvo vardas/ Jis aukščiau visko, nes tai tėvo vardas. Juk sūnus netaps tėvu, jei neapsivilks tėvo vardu. Turintys šį vardą suvokia/ žino, bet nesako/ neištaria jo. Neturintys jo nežino/ nesuvokia. Tačiau tiesa pagimdė vardus dėl mūsų, nes neįmanoma išmokti/ pažinti jos be vardų/ ne per vardus. Tiesa yra vieningas dalykas ir kartu ji yra daugelyje daiktų, mokydama mus apie tą vienovę daugelyje daiktų meilės dėka.
13. Valdytojai {archontai} norėjo apgauti žmogų, nes jie pamatė, kad jis panašus į tikrai gerus {daiktus, dalykus}. Jie paėmė gerų [daiktų] vardus ir davė juos negeriems, taip, kad per vardus galėtų apgauti jį ir pririšti jį prie tų, kurie nėra geri. Ir po to kokią malonę jie daro jiems {žmonėms?]! Jie priverčia juos atsiskirti nuo negerų ir patalpina juos tarp gerų. Jie žinojo šiuos dalykus, nes jie norėjo paimti laisvą žmogų ir padaryti jį sau amžinu vergu.
14. Yra jėgos kurios duoda ... žmogui, nenorėdamos, kad jis būtų išgelbėtas, kad jos galėtų [...]: Nes jei žmogus išgelbstmas/ išgelbėjamas, tai nebebus jokių aukojimų [...] ir galvijai/ gyvuliai nebebus aukojami 55 jėgoms. Iš tiesų tai gyvuliams jie aukodavo. Jie išties aukojo jous gyvus, tačiau paaukoti jie numirdavo. Kai paaukojo Dievui mirusį žmogų šis atgijo.
15. Iki Kristaus atėjimo pasaulyje nebuvo duonos, lygiai taip kaip Pardas, kur buvo Adomas, turėjo daug medžių maitinusių gyvulius, tačiau neturėjo kviečių žmogui palaikyti. ümogus maitinosi kaip gyvuliai, tačiau, kai atėjo Kristus – tobulas žmogus – jis iš dangaus atnešė duoną, kad žmogus galėtų maitintis žmonių maistu.
16. Valdovai galvojo, kad tai savo galia ir valia jie davė tai, ką davė, tačiau šventa dvasia slapta per juos darė taip, kaip ji norėjo. Tiesa egzistavusi pradžioje yra pasėta visur. Ir daugelis mato ją sėjamą, tačiau nedaugelis mato ją derliaus nuėmimo metu.
17. Kai kurie sakė, kad Marija tapo nėsčia iš šventosios dvasios. Jie klysta. Jie nežino ką sako. Kur taip matyta, kad moteris pastotų nuo moters? Marija – mergaitė, ir jokia jėga jos nesubjaurojo. üydams – apaštalams ir apaštališkiems vyrams ji yra didžioji anatema. Ši mergaitė kurios neišniekino jokia jėga [liko skaisti], [tuo tarpu] jėgos išniekino save. Ir Viešpats [nebūtų] sakęs "Mano [tėvas kuris yra] danguje (Mt 16:17) jeigu [jis] neturėtų kito tėvo, tačiau jis būtų sakęs tiesiog "[Mano tėvas]".
18. Viešpats tarė mokiniams [...] 56 iš kiekvienų namų. Atneškite į tėvo namus, tačiau neimkite (nieko) tėvo namuose ir neneškite iš jų.
19. Jėzus yra užslėptas vardas, Kristus – apreikštas/ atskleistas vardas. Dėl šių priežasčių "Jėzus" nėra būdingas nė vienai kalbai; nebent jis visuomet vadinamas "Jėzaus" vardu.Tuo tarpu "Kristus" siriškai "Messija", graikiškai "Christoso". Ištikrųjų ir visos kitos turi pagal savo kalbą. Nazarietis yra tas, kuris atskleidžia tai kas užslėpta.
20. Kristus viską turi savyje – ir žmogų, ir angelą, ir paslaptį, ir tiesą.
21. Klysta sakantys, kad Viešpats pirmiausiai mirė ir po to prisikėlė, nes jis pirmiau prisikėlė ir tik po to mirė. Jeigu kas pirmiau neprisikels jis nemirs. Kaip Dievas gyvena, jis...
22. Niekas neslėps didelės vertybės kokiam nors dideliame daikte, tačiau dažnai nesuskaičiuojami tūkstančiai būdavo sviedžiami į grašio vertės indą. Palyginkite kaip yra su siela.

**Vertė Tomas Girdzijauskas, Кaunas, 1992**