Új Spanyolország

### **Első kolonizáció:**

Az európaiak először Amerigo Vespucci 1502-es útjával érkeztek a régióba. A spanyol hajósok, Juan Díaz de Solís és Sebastian Cabot 1516-ban, illetve 1526-ban látogatták meg a mai Argentína területét.[14] 1536-ban Pedro de Mendoza megalapította Buenos Aires kis települését, amelyet 1541-ben elhagytak.

A Spanyol Birodalom alárendelte az argentin terület gazdasági potenciálját a bolíviai és perui ezüst- és aranybányák közvetlen gazdagságának, és mint ilyen, a perui alkirályság részévé vált egészen a Río de la Plata alkirályság létrehozásáig. 1776-től Buenos Aires a fővárosa.

Buenos Aires 1806-ban és 1807-ben visszavert két brit inváziót. A felvilágosodás korának eszméi és az első atlanti forradalmak példája az országot irányító abszolutista monarchia kritikáját váltotta ki. Akárcsak spanyol Amerika többi részén, VII. Ferdinánd megdöntése a félszigeti háború során nagy aggodalmat keltett.

### **Függetlenség:**

Az 1810-es májusi forradalom egy olyan folyamat indított el, amely után Argentínának az alkirályság utódállamává kellett válnia, az 1810-es májusi forradalom során a helyiek új buenos aires-i kormányt állítottak fel. Az élére a Nemzeti Junta állt. A függetlenségi háború első összecsapásaiban a Junta levert egy királypárti ellenforradalmat Córdobában, de nem tudta legyőzni a Banda Oriental-t, Felső-Peru-t és Paraguay-t, melyek később lettek független államok. A francia-argentin Hippolyte Bouchard ezután hadat indított a tengerentúlon Spanyolország ellen, és megtámadta a spanyol Kaliforniát, a spanyol Chilét, a spanyol Perut és a spanyol Fülöp-szigeteket. Ő biztosította a szökött filippínók hűségét San Blasban, akik átálltak a spanyoloktól, hogy csatlakozzanak az argentin haditengerészethez, a spanyol gyarmatosítás elleni közös argentin és fülöp-szigeteki sérelmek miatt.

A forradalmárok két ellenséges csoportra szakadtak: a centralistákra és a föderalistákra – ez a lépés meghatározza Argentína függetlenségének első évtizedeit. Az Év XIII. közgyűlése Gervasio Antonio de Posadast nevezte ki Argentína első teljhatalmú diktátorává.

1816. július 9-én a Tucumán Kongresszus hivatalossá tette a Függetlenségi Nyilatkozatot. Egy évvel később Martín Miguel de Güemes tábornok megállította a királypártiakat északon, José de San Martín tábornok pedig hadsereget vitt át az Andokon, és biztosította Chile függetlenségét; majd a spanyol erődhöz, Limához vezette a harcot és kikiáltotta Peru függetlenségét. 1819-ben Buenos Aires centralista alkotmányt fogadott el, amelyet a föderalisták hamarosan hatályon kívül helyeztek.

Az argentin függetlenség néhány legfontosabb alakja az 1816-os inka tervként ismert javaslatot tette, amely azt javasolta, hogy a Río de la Plata Egyesült Tartományai egy monarchia legyen, amelyet az inkák leszármazottja vezet. Juan Bautista Túpac Amarut (II. Túpac Amaru féltestvérét) javasolták uralkodónak. A Tucumán Kongresszus végül úgy döntött, hogy elutasítja az inka tervet, helyette egy köztársasági, centralista államot hoz létre.

Az 1820-as cepedai csata, amelyet a centralisták és a föderalisták vívtak, a diktátor uralmának végét eredményezte. 1826-ban Buenos Aires újabb centralista alkotmányt fogadott el, és Bernardino Rivadaviát nevezték ki az ország első elnökévé. A belső tartományok azonban hamarosan felkeltek ellene, kikényszerítették lemondását és eltörölték az alkotmányt. A centralisták és a föderalisták újraindították a polgárháborút. 1831-ben megalakult az Argentin Konföderáció Juan Manuel de Rosas vezetésével. Rezsimje állta a sarat a harcok során, ám kereskedelmi korlátozásai feldühítette a belső tartományokat, és 1851-ben Juan Manuel de Rosas vette át a hatalmat.

### **Új Spanyolország:**

1851-ben az Ibériai Föderáció hajói jelentek meg. A diktátor elmenekült, Juan Carlos-t ideiglenes kormányzónak nevezték ki apja népszerűsége miatt a vallásos rétegben. Juan Carlos alkotmányt adott ki, melyet V. Carlos szentesített. Ez az alkotmány nagyobb szabadságot adott, mint eddig bármilyen gyarmatosító rezsim.

#### **Alkotmány:**

Az alkotmány kimondja, hogy az államfő a mindenkori spanyol király. Új Spanyolország ideiglenes kormányzója kiírhat szabad választásokat és az Ibériai Föderáció köteles tiszteletben tartani a nép által megválasztott parlament összetételét. A királlyal minden törvényjavaslat beterjesztését ismertetni kell a parlamenti ülés előtt, ezekhez módosító javaslatot küldhet, melyet a házelnöknek fel kell olvasnia a parlamenti vitán, de a parlamentnek nem kötelessége elfogadni ezt a javaslatot.

Új Spanyolország adózik az Ibériai Föderációnak, ezért cserébe az katonai védelmet biztosít számára.

Új Spanyolország rendelkezhet saját hadsereggel, ám ennek főparancsnoka a mindenkori ibériai hadseregfőparancsnok. Új Spanyolország miniszterelnöke kijelölhet helyi hadnagyot, aki önállóan vezeti a helyi erőket. Háború esetén automatikusan belép a háborúba az Ibériai Föderáció. De facto az Új Spanyolország élén a miniszterelnök által kinevezett hadnagy vezeti a hadseregét, ám háború esetén, ha az Ibériai Föderáció belép a háborúba az Ibériai Föderáció mindenkori hadseregfőparancsnoka a hatékony együttműködés érdekében a hadnagy felettesévé válik, ám el nem távolíthatja.

Új Spanyolország szabadon kereskedhet bárkivel, az Ibériai Föderációval és annak gyarmataival vámmentesen. A domínium és az anyaország között gazdasági megsegítés, hitelezés szerződéskötés nélkül lehetséges, de minden esetben az egyenlő mérlegre kell törekedni. Ennélfogva történhet források nagymennyiségű szállítása az anyaországba esetleges gazdasági válság esetén, azt a korona minden esetben más juttatásokkal ellensúlyozni fogja a krízis megoldása után.

Minden Ibériai Föderációval megnemtámadási egyezményt kötött államnak kötelessége tiszteletben tartani Új Spanyolország határait, ellenkező esetben automatikusan szerződésszegésnek és hadüzenetnek értelmezzük az Ibériai Föderáció ellen.

Az Amerikai Egyesült Államok köteles megvédeni Új Spanyolország területi integritását a Tordesillas-i Szerződés értelmében. A szabad terjeszkedési jog csak a már korábban említett szerződés által kijelölt határokon belül értelmezendő, ha ezen túl terjeszkedik, 3 hónapja van kivonulni erről a területről, különben az Ibériai Föderáció és az Amerikai Egyesült Államok közötti diplomáciai kapcsolatot veszélyezteti, ezért az Ibériai Föderáció akár katonailag is kötelezheti ezen területről való lemondásról.

#### **Parlament:**

1852-ben megtartották az első szabad és egyetemes választást. ennek eredménye:

A parlament 72 főből áll.

A miniszterelnök Ernesto Che Guevara de la Serna.

A kormányzó párt: Partido Comunista de España Nueva 39 képviselővel (54%).

##### **A kormánytagok:**

- Miniszterelnök: Ernesto Guevara

- Miniszterelnök-helyettes: Hugo Chávez

- Király személye körüli miniszter: Pedro Sánchez

- Oktatási miniszter: Jorge Alberto Kreyness

- Kultúraügyi miniszter: Alberto Korda

- Gazdasági- és iparminiszter: Víctor Gorodeki Kot

- Pénzügyminiszter: Domingo Faustino Sarmiento

- Helyi hadnagy, hadseregfőparancsnok: Juan Domingo Perón

- Népegészségügyi miniszter: Bartolomé Mitre

##### **A parlament további összetétele:**

- Unio Católico Electoral – 25 képviselő (35%)

- América Libre – 4 képviselő (5,5%)

- Frente Nacionalista Argentino – 4 képviselő (5,5%)