Структура

Через принципові основи існування ульторійського суспільства, до нього може бути застосовано визначення "армія, що має державу". Через це, фактичну історію військ Екзархату можна відраховувати від моменту появи перших ульторійців. Однак, тодішній армійський устрій був доволі примітивним, і лишався таким аж до Останнього хрестового походу (а у епоху Нового Екзархату, пробув таким лише кілька років, після чого нарешті був замінений). Він являв собою розподіл усіх військових сил на ***легіони*** - доволі великі (по міркам нашої раси) підрозділи, кожен з яких був 'приписаний' до певного сектору інтересів та складався виключно з піхоти різних типів. Авіація у вигляді дирижаблів не була ніяк пов'язана зі структурою наземних сил, являючись цілком незалежною структурою, флоту чи наземної техніки не існувало, а усі антигравітаційні апарати (які на той час тільки почали з'являтись) були зібрані у єдиний підрозділ, що лиш трохи поступався легіону за розмірами.

Останній хрестовий похід довів неефективність подібного розподілу - великими загонами виявилось незручно керувати, і саме ці вимушені оперативні паузи, викликані незграбністю дій крупних підрозділів, стали вирішальним фактором у зведенні тієї війни до "піррової перемоги". Саме тому, після постання Нового Екзархату, цю систему спробували реорганізувати, лишивши найменування легіонів як данину традиції, однак фактично зменшивши їх розміри через малу чисельність вцілілих ульторійців. Змін зазнали і аеромобільні загони - їх об'єднали з наземними, приписавши до кожної піхотної частини по кілька апаратів відповідних типів. Однак, ці тимчасові заходи також виявились недостатніми - у ході першої війни чотирьох держав були помічені певні недоліки у вигляді складнощів протстояння малим групам противника та операцій у густонаселених районах бойових дій. Відсутність уніфікації між армією, авіацією та флотом також не найкращим чином вплинула на результативність, через що доводиться визнати, що умовну перемогу у тій війні нам забезпечила виключно потужна технологічна перевага, а уся тактика та частина стратегії підлягає реформації.

Отже, після повномасштабної реформи армії, було досягнуто наступних принципів:

* Основною структурною одиницею наземних військ став ***дивізіон*** - підрозділ, що за розмірами приблизно подібний до чверті колишнього легіону та поділяється на *фаланги*, кількість яких залежить від типу та призначення конкретного дивізіону (так, у оборонних частинах може бути до десяти фаланг різнотипної піхоти, а підрозділи прориву зазвичай містять дві-три важкоозброєні фаланги та кілька допоміжних загонів, що звуться *дексами*). На чолі дивізіону зазвичай стоїть Воздаятель, фаланги керуються паладинами, а командири дексів поголовно мають якусь конкретну спеціалізацію, через що іменуються деканами.
* Майже усі дивізіони мають якусь конкретну особливість, або ж спеціалізацію, яка визначається кількістю та типом приписаних дексів, а також загальною чисельністю підрозділу. Поряд з більш 'загальними' напрямами (як-то дивізіон прориву, оборонний або спеціальний) існують більш чіткі спеціалізації, в основному виражені типом використовуваних озброєнь або підбором навичок бійців. Бойова техніка відтепер приписується напряму до фаланг чи дексів, а не входить у окремі підрозділи.
* Єдиним типом частин, які лишились поза новою структурою, стали ***ордени*** - малочисельні об'єднання бійців з нестандартними здібностями, як-то орден Осяйної Грані (в який входять усі адепти цієї небезпечної Істини, що спеціалізуються на ліквідації ворожих еліт).
* Існує кілька підрозділів, які замалі та надто специфічні для звання дивізіону, однак менш виняткові, ніж будь-який орден. Таких бійців реструктурували у спеціальні бригади, які за розмірами приблизно вдвічі менші за стандартний дивізіон, однак за бойовою потужністю йому не поступаються. Наразі таких три, усі складаються з не-ульторійців.
* Авіація також була сильно модернізована - відтепер, замість припису до певних наземних підрозділів або повністю незалежних великих авіагруп, уся повітряна техніка розподіляється за призначенням - так, з'явились ***іасти*** (чисто винищувальні загони), ***ескадри*** (штурмові) та ***флоти*** (стратегічно-бомбардувальні). З іншого боку, це стосується лише серійниї машин та подібних до них прототипів - уся унікальна, складна у обслуговуванні, занадто потужна та відверто експериментальна машинерія тепер зведена у єдиний авіаполк, що став заміною колишньому Обвинувачувальному війську.
* Морські сили, раніше відсутні як клас, тепер є офіційною частиною війська та представлені ***віратами*** - малими з'єднаннями, що побудовані за принципом "материнських кораблів", згідно якого, кожен вірат містить 'флагманську' посудину з потужними запасами енергії та боєприпасів на борту і меншими бойовими модулями, які покладаються на швидкі точкові удари, після чого поповнюють припаси на 'головному' апараті.

Випробувати нову систему у реальних бойових умовах ще не випало можливості, але потенціал в теорії безмежний та лишає далеко позаду наші колишні спроби військової організації...