Lilith

Svůdná zlodějka se srdcem na pravém místě.

## Život

*Z deníku Lilith...*

```

```

Lilith se narodila ve světě za horami, jako druhé dítě svých rodičů. Její otec bohužel pár let po jejím
narození zemřel na následky ranění při lovu medvěda a její matka si brzy našla
nového muže. Lilith tedy vyrůstala velmi početné rodině společně se svým
vlastním bratrem Brenem, ale i nevlastními bratry. Byla jedinou dívkou mezi
samými chlapci a to ji naučilo se ničeho nebát a dokázat se prosadit.

Jejich matka se věnovala spíše
její nové rodině a proto občas ani nepostřehla, že se svým bratrem Brenem na pár
dní zmizela. Lilith byla dobrodruhem už od mala. Prolezla každou škvíru,
prozkoumala každý kout, a čím byla starší, tím byly její výlety delší. Chtěla
se dozvědět, co se nachází tam, kde to doposud ještě nikdo nezmapoval. Za
dobrodružstvím se vydávala s jejím o pět let starším bratrem Brenem, který
ji naučil skvěle střílet z luku, lovit, stopovat a všechny ostatní věci
potřebné pro pobyt v přírodě. Měla ho velmi ráda a byly si velmi podobní. Spojovala
je stejná touha vědět o všem a o všech všechno a stejně silná touha po
dobrodružství. Mnohokrát se spolu dostali do potíží a za horami viděli věci,
které mysleli, že ani nemohou existovat. Pronikli spolu i do hor k divokým
orkům.

To co je daleko za horami na
konci světa Lilith zajímalo snad ze všeho nejvíc, ale zestárla a tím ji přibyli
i povinnosti a na tyto výpravy bylo stále méně času. Musela pomáhat uživit jejich
malou osadu, a proto se s dalšími jejími členy vydávala do
civilizovanějších částí světa, prodávat kožešiny, kůže a maso ze zvěře, kterou
ulovili. Ale i tyhle cesty měla ráda, často se svým lidem ztrácela,
prohledávala okolí a hledala nějaké zajímavosti. Její lidé ji sebou brávali
rádi, protože vždy dokázala vyjednat tu nejlepší cenu a najít toho nejlepšího
kupce. Stačil úsměv, připomenout mu nějaký škraloup, který o něm zjistila a
cena byla náhle dvojnásobná. Nikdo ji potom už nezazlíval, že nějaký zlatý z
odměny navíc se ztratil k ní do kapsy.

K ní do kapsy se však ztrácelo
více věcí, než jen zlaťáky z odměny. Stačilo, aby kolem prošel člověk s pěknou
dýkou za pasem a dýka najednou byla za jejím opaskem. Prostě jí to nedalo. Z
domova od sourozenců byla zvyklá, že co si nevezme, neukradne nebo nevybojuje,
prostě mít nebude.

Všechny tyhle cesty měla  Lilith velmi ráda, protože ji dávali volnost
a svobodu, kterou ona velmi potřebovala. Ale vždy věděla, že někde má svůj
domov, kde na ní někdo čeká. I když to byl často jenom bratr Bren. Jeden návrat
z cesty se však zcela nepovedl. Vracela se sama, protože cestou ještě odbočila
prohledat okolí, když však dorazila do jejich osady, chvilku myslela, že
zabloudila. Na místě, kde měla být, nebylo vůbec nic. Ba ani náznak toho, že tu
ještě několik dní zpátky přebývalo několik desítek lidí. Samozřejmě, že jejich
národ cestoval a často se přesouval. To však bylo vždy naplánované dopředu. Ona
tu však nenašla vůbec nic. Žádné stopy ani známky lidského života. Pouze pustou
přírodu. Strávila celý měsíc stopování a prohledáváním okolí, ale nenašla nic,
ani nepotkala nikoho, co by ji dalo alespoň malou stopu. Vypadalo to, jako by
ti lidé nikdy neexistovali. Jako by její rodina, ani osada nikdy nebyla, jako
kdyby v životě žádného bratra jménem
Bren neměla. Touha zjistit, co se stalo a najít celou svou rodinu, osadu
a hlavně bratra, je jejím hlavním cíle. Za celé dva roky od doby, co se tato
prapodivná věc stala, však nemůže najít jedinou stopu, která by ji posunula
dál. Uvízla na mrtvém bodě a pomalu začíná ztrácet naději.