Viesaine Qancey

* Huset Poingdestre (alliert gjennom ekteskap)

**Viesaine Alexandre Jean-Atnoine Qancey** var en tusarsk prins og storhertug av Le-Pied-Royal. Han var sønn av keiser Édmound I fra Coast og hans kone Catherine II fra Foix – som begge var kommet ut som seierherrer etter Mariekrigen.

Viesaine var den eldste i en søskenflokk på syv, men mistet kravet på tronen etter å ha fungert som regent for sin far da han falt i koma. Catherine prøvde å sitte som statsoverhode selv i den perioden, men guvernøren av Le Ryxân ga makten til Viesaine. Keiserinnen brukte denne anledningen til å snu seg unna anklager rettet mot henne da Édmound kom til hektene igjen.

Hans mor malte Viesaine som skurken i kampen om regentskapet, og han ble sendt i eksil i Le-Pied-Royal i Podarix. Her fungerte han som protesjéen til storhertuginne Tatienne Sauveterre, og så aldri sitt hjemland igjen. Under Sauveterre ble han kjent med, og ektet til, datteren av Podarix' Rikskansler, og skapte samtidig en podar-tusarsk gren av huset Qancey. Denne grenen ville etter Viesaines død hevne hans eksil, og gjøre krav på det tusarske keisersetet på dødsleiet til hans søster: keiserinne Antoinette I.

Sauveterre ga fra seg setet som storhertuginne til Viesaine og hans hustru. Etter dette prøvde Viesaine å gjøre krav på tronen gjennom Rix-krigene, men mislykket alle gangene. Søsteren Anne prøvde å få ham til å ta til fornuften, og ba ham opptre som sin families ansikt i Podarix og forhandle frem en fred i Rix-krigene. Viesaine svarte at han ville goda det, hvis Anne abdiserte. Hun nektet, og krigene raste fremdeles mot Tussarix. Le-Pied-Royal ble spart i en ikke-angrepsavtale.

## Biografi

### Temming

* Lys

Som en del av den tusarske keiserfamilien, hadde Viesaine flere rettigheter om hvordan å bruke kreftene sine enn selv høyadelen. Han fikk også mer undervisning i hvordan å bruke kreftene sine enn lav- og høyadelen. Som en tronpretendent av Tussarix ville han ved en eventuell kroning bli satt til å utvikle kreftene sine ytterligere for å beskytte tusarene.

### Senere liv og død

Viesaine fikk barna sine til å være overbevist om at de var blitt bragt til Le-Pied-Royal på grunn av keiserinne Catherines sølvtunge – noe som skulle få dem til å hate nasjonen som hadde nektet dem deres rett. Først med målet å overleve søstrene sine for å sikre seg tronen, døde Viesaine til slutt av et slag. Barna hans, som var blitt oppflasket på å hate tantene sine, ble ledet av sine rådgivere i sorgens stund å invadere Tussarix.

## Trivia

1. *Viesaine* er et navn sammensatt av de franske ordene *vie* "liv, leve, levetid" og *saine* "sunn, frisk". Viesaine fikk navnet sitt for å være født frisk og sunn, og derfor et håp om et langt liv. Dette var noe som var en gjenganger i den tidlige Qancey-slekten: Viesaines onkel hadde dødd knapt en måned gammel, hvilket var grunnen til at Édmound ønsket sin sønn å overleve de gode utsiktene han hadde – i det minste fysisk sett.
2. *Alexandre* er den franske formen av *Alexander*, den latiniserte formen av Ἀλέξανδρος*(Alexandros)*. Navnet betyr "beskytter av mennesket", da det er avledet av ἀλέξω*(alexo)*"å beskytte, hjelpe" og ἀνήρ*(aner)* "mann, mennesket".
3. *Jean* er den franske varianten av *John*, som betyr "Gud er nådig".
4. *Antoine* er den franske varianten av det romerske slektsnavnet *Antonius*, som betyr "blomst".
5. *Qancey* er adaptert av det engelske *Quincey*, som kommer fra det latinske *Quintus*, som betyr "femte". I det gamle Roma ble navnet i tradisjon gitt til det femte barnet i en søskenflokk eller et barn født i årets femte måned, mai.