הטיול הראשון של אלכס בצל

***המועד: 17.1.1980***

**המקום**: הצל - עולם המתים

אלכסנדר פוסע עם פבלוס לכיוון המצודה בצל. ממש לפני דקות ספורות הוא עבר לכאן. אז הוא היה בגוטהם, בסמטה בה נרצחו ההורים של ברוס ווין. שם הוא הרגיש חזק ועוצמתי במיוחד. כאשר הוא זיהה את הדרך אל תוך עולם המתים, הוא לא היסס לרגע, עבר דרך... מה שזה לא יהיה שמאפשר לעבור, והגיע לכאן לעולם של המתים.

כעת, מלווה בפאבלוס, הסנטוריון מלגיון האיזמרגד הוא הולך למצודה, שם הוא מקווה למצוא תשובות.

תוך כדי הליכה יש לו זמן להרגיש מעט את עצמו, או ליתר דיוק לא להרגיש את עצמו. הוא לא מרגיש חום, קור, כאב או את הגוף שלו. אין צבע (הכל אפור), הוא אפילו לא נושם. גם אי אפשר לשמוע שום דבר מסביב חוץ מהיבבות של המתים שמהם נעשו הלבנים, והמצודה. אין רוח. אין ציפורים. אין כלום ואי אפשר להרגיש כלום. הבניינים הרוסים והמתים שסוחבים אבני ענק זה כל מה שניתן לראות. המקום בו רואים צבע, זה הגוף שלו עצמו, ממנו עולים סלילים של צבע ונעלמים לעולם. הדבר מלווה בתחושה קלה של אבדון ואלכסנדר מבין שיש לו שעות ספורות, אולי יום בודד, לפני שלא ישאר בו צבע ואז מה יקרה לו?

כעבור כמה דקות הם מגיעים למצודה עצמה. המצודה מתנשאת לגובה של כעשרים מטר, עשויה אבני ענק. מבנה פשוט ומרובע שנועד להגן כנגד... לא ברור לאלכסנדר. אולם כשהוא קרוב למצודה אפשר לזהות מקום בו משהו פוגע במצודה וחלקי נשמה נשברות מהמצודה ומתרסקות לצדדים. לא ברור מה הדבר שפוגע במצודה, רק אפשר לזהות את הפגיעה עצמה.

הם נעים בתוך המצודה, כאשר הם מגיעים לחדר ששומרים עליו זוג שומרים עם אותו שריון וקסדה של רומאים. הם עוצרים את השניים.

### הפגישה עם הצרפתי

פאבלוס אומר להם, "*הוא כאן לראות את הצרפתי*". אחד מהשומרים מבקש מהשניים להמתין. נכנס ולאחר דקותיים חוזר ומזמין את השניים להכנס לחדר.

שם ישוב לו 'הצרפתי'. מדובר בגבר מבוגר בעל עצמות לחיים גבוהות ומוגזמות בגלל הרזון המוגזם שלו. שער קצוץ קצר. כולו באפור, כמו כל שאר המתים בצל.

https://www.pinterest.fr/pin/523965737889470250/

מאחוריו יש מספר דגלים בעלי סמנים שאינם ידועים לאלכסנדר.

הגבר יושב ליד שולחן, קורא מסמך בלוח אבן (אפור). הוא מרים את עיניו. מסתכל על השניים. מרים גבה, בוחן לעומק את אלכסנדר ואז אומר "*מה?*" במבטא צרפתי ברור.

פאבלוס מסמן לאלכסנדר לענות.

אלכס: ״*לפני כמה ימים בעולם המתים איזה רוח של אישה באה אלי ואל החברים שלי בבקשה לעזרה, העסק הסתבך ובא מלאך להורג אותה כדי שלא תספיק להזהיר אותנו, בשניות האחרונות לקיום שלה היא הספיקה להעביר אלי את הבשקה שלה, אופן החיזיון לא מדיוק אבל כן העבירה אלי את הכתובת של הסמטהת היא ידעה שהלוך להיות כאן השמדה המונית והיא רצתה למנוע את זה, אומנם אין כלום בסמטה בעולם החיים אבל כן יש מעבר לכאן כך שאני מניח שזה משהו שקושר אליכם, הצורה האלימה שאותו מלאך השמיד את הרוח, רציתי לעזור לה אז באתי לנסות לעשות זאת, יש לי חברים באזור בעולם החיים שגם אולי יכולו לעזור*״

מגיע מגוטהאם עולם החיים האזור שהגעתי לכאן ממנו זה 10W 114/116, שם רואים את המצודה הזו באופן חלקי ומשהו שלא נראה תוקף אותה,  אני לא קוסם , אני לא מאה אחוז איך הגעתי לכאן אני חשוב שבסמטה שהייתי יותר קל להגיע לכאן מאשר ממקומות אחרים, לא מבין ממש סכנות למרות שאני מרגיש שאין לי הרבה זמן להיות כאן, אשמח אם תוכל לעזור בזה, אני חושב שאני מבין שכנראה מה שאני מכנה האל מכונה תוקף אותכם, מלאך מטעמו הוא זה שהשמיד את הרוח שבאה אלי, שמה היה ניכטה לדעתי אינדיאנית ואחד הדברים שהיא העבריה אלי זה הסמל הבא שזה לדעתי מי שהיא הזהירה ממנו שתוקף

הצרפתי נד בראשו, ובדיבור מלא קטיעות ומבטא הוא עונה "*זמן כאן. מסוכן. לך. מקום אוכל רגשות. שבוע זמן. רגשות אין. מפלצת נשארת. סכנה אחרת. רוחות. רוחות לאכול רגשות רוצים. כאן לגיון, סדר. לא כאן, מלחמת קיום. לא כאן, רוחות יתקפו אותך. רוחות לקחת רגשות לך. יחזיקו אותך כלא. זהירות!*"

אז הצרפתי מקיש באצבעו על הסמל, "*סמאל*" הוא אומר "*מלאך עתיק. מלאך מוות. הורג יהודים. סמאל ולילית ככה*" והוא מחבר שתי אצבעות ביחד, "*סמאל כלוא. כאן. ייסף דלה רינה כלא סמאל. כאן. בסמבטיון. כאן סמבטיון. לגיון איזמרגד שומר מלאך. לגיון גרש אינדיאנים, אינדיאנים שם*" והוא מצביע ימינה "*אינדיאנים תוקפים ברגל. פורץ, גוטהם פורץ, חומה פורץ, לא אינדיאני*."

אלכס: ״*תשמע, אני מודה לך על המידע ואשמח לעזור לכם, אני לא אוהב מלאכים גם, לא ברור לי מה הכוונה לגני האינדיאנים ומה הקשר בכלל של הזקנה לכל הסיפור, לא מבין מה הם תוקפים ברגל, אשמח לדעת איך להגן על עצמי כאן יותר טוב ואשמח להבין איך אני יכול לעזור לכם רצוי מאוד מהעולם שלי אם יש משהו שאני יכול לעשות שם, אני מכיר שם קוסמים וכל מיני כאלה אם זה יכול לעזור לכםֿ מבחינתי שסמאל ירקב בכלא הזה לנצח נצחים*״

הצרפתי חושב על בליל הדברים שנאמר ועונה בבליל משל עצמו "*מלאכים. לא טוב אדם. מלאך טוב מלאך. מלאך סמאל. מלאך מוות. לא מכיר זקנה. לא יודע תשובה. כאן לא אינדיאנים. אינדיאנים בחוץ. כאן לגיון. לגיון, פעם, לקח מקום אינדיאנים. אינדיאנים מנסה לוקח מקום לגיון. ברגל. אינדיאנים לוקח מקום ברגל. התקפה חומה - לא אינדיאנים. התקפה חומה - מלאך. להגן קוסם לא יודע. קוסם יודע להגן קוסם. לעזור בעולם חי, לעזור נגד מלאך תוקף. לעזור תומס. בוא*".

הצרפתי קופץ על רגליו, מסמן לך לבוא בעקובתיו, מסמן לשומרים בחוץ לשים עליך עיין, וכולכם נעים ביחד מטה מטה במצודה. תוך כדי תנועה הצרפתי שואל "*אתה למה כאן מגיע? מי אינדיאנית? שם? התקפה אינדיאנית? מה כוחות, עולם חי, תוקפים מצודה? כמות? סוג?*"

אלכס: ״*אני לא בטוח שאני מבין את השאלות שלך, אין דבר שתוקף את המצדה בעולם החי חוץ מהמלאך, אינדיאנית משהו בשם טוטלו אני חושב חיה לפני כמה מאות שנים, אין לי ממש מידע מדויק זה לא שהספקתי לדבר איתה יותר מדי, לא ממש מבין מה אינדיאנים תוקפים, אני חושב שאותה בחורה אינדיאנית מהמעט רגשות שלה שהיא העבירה אלי היתה מודאגת מהמלאך ולא מהליגיון*״

״*כמו שאמרתי אני מגיע כי אני לא אוהב מלאכים אני בא לנסות לברר אם אני יכול לעזור ואיך*״

"*תוקף. עולם חיים. תוקף. עולם מוות. מצודה סמבטיון, נהר. מגן. עולם חיים תוקף. מצודה מגן. מסתכלת חומה. רואה התקפה*." הצרפתי אומר בתוקף ובחוסר בהירות קל.

הוא ממשיך "*לא מבין מלאך אינדיאנית. אינדיאניות גורשו. מזמן. מלאך מוות*." הוא מרים את ידיו ולא בטוח איך להמשיך.

הקבוצה שכוללת חמישה לגיונרים ואחד אלכס יורדים מטה מטה. בהתחלה עוברים במסדרונות הבנויים של המצודה, אולם הם ממשיכים לרדת, אל תוך מנהרות אפרפרות בהתחלה חצובות אל הקרקע ואחר כך משתנות ונראות טיבעיות אל תוך אולם ענק שבמרכזו חצבו מבנה עם פסלים מסביבו. פסלים, הרוסים ברובם.

https://prezi.com/fpfp5kxbhrfn/spectacular-longyou-caverns-of-china/?frame=51aaf0c11fd94c24300877a64e6db13045658109

https://alien-ufo-sightings.com/2016/11/anunnaki-build-2000-year-old-high-tech-cave-system-china/

### הפגישה עם תומאס ווין

כבר בכניסה לאולם הענק עוצר הצרפתי את אלכס ואומר "*מסוכן, להכנס לא*". אז הצרפתי קורא "*תומס*". אדם אפור בחליפה אפורה יוצא אל מפתן הדלת של המבנה. נראה שהוא מהסס לפסוע לאולם, לא פחות מאשר הצרפתי ואנשיו. “*תומס*" קורא בקול הצרפתי, הקול מהדהד מסביב "*קוסם חי. פה. חי. הגיע. רוצה עוזר?*” תומס פונה בצרפתית רהוטה לצרפתי שעונה לו ברהיטות לא פחות ולאחר כדקותיים של שיחה, תומס אומר באנגלית רהוטה עם מבטא אקספורדי קל "*נעים להכיר. אני תומס ווין. מי כבודו?*”

https://www.danezon.com/product/pennyworth-thomas-wayne-blazer/

אלכס לרגע פעור פה ומדמיין אותו ואת באטמן בפאב כאשר הוא מספר לו סיפורי גבורה על אבא שלו בעולם הבא. ״*אממ נעים מאוד, אני אלכסנדר בלמונט״ אומר אלכס בהתרגשות, אני מודה שעד עכשיו היה לי קשה להבין את השפה של האנשים כאן, אתה אבא של ברוס לא? סליחה איפה הנימוס שלי, נעים להכיר*״

אלכסנדר מושיט את ידו לעבר תומאס בנחישות והתרגשות

אלכס פתאום שם לב שהוא הושיט יד לעבר אדם שנמצא במרחק מה ממנו והזהירו אותו שלא להיכנס לאולם הזה

הוא עושה מעין תנעוה מוזרה של פיסט באמפ או היי פייב מוזר שאיש לא החזיר לו ומחזיר את ידו אליו ואז אומר ״*הייתי לוחץ לך את היד אבל אמרו לי לא להיכנס לחדר*״

"*כן, כמובן. נעים להכיר. אני ממליץ בחום שלא לפסוע אל תוך אזור הנשיה. אם ניתן למות כאן בעולם המוות, זה המקום. מכאן אתה נשלח היישר אל מרכז הנשיה (Oblivion) ואין חוזר משם. אינך נשמה, על פי הרגשות העולים ממך. אתה קוסם של מוות? מי אדוני ומה מטרתו כאן, אם אוכל לשאול בבקשה?*"

אלכס: ״*אני לא קוסם ובטח לא של מוות, האמת שאני לא בטוח איך הגעתי לכאן ולפי מה שהצרפתי אמר אני לא עושה את זה נכון כי אני לא מגן על עצמי, באתי כי איכשהו רוח מצא אותי בעולם החיים והזהירה אותי מאסון שקרב, היו לה רגשות מעורבים בקשר לדבר אבל לפני שהספיקה ממש להעביר לי מידע בא מלאך והשמיד אותה, אני לא ממש אוהב מלאכים, היא הזהריה מפני סמאל ונתנה לי את הכתובת של סמטה שיש בה אנדרטה לזכרך ואישתך שבנך ברוס הקים*"

אלכס: ״*איכשהו ראיתי משהו מוזר שם שתוקף משהו לא ברור, הלכתי כמה צעדים ופתאום אני כאן*״

"*הבה נחזור להתחלה וננסה להבין את דבריך*" אומר תומס "*אתה הגעת לסמטה כי רוח העבירה לך מידע. מי היא אותה רוח ומה בדיוק היא אמרה לך? האם היא איתך כאן? ניתן לדבר איתה?*"

אלכס: ״*הרוח היתה של אישה זקנה אינדיאנית בשם ניכטא משבט שנקרא טוטלו, היא לא הספיקה להגיד לי דבר כי כאשר ניסתה בא מלאך להשמיד אותה, היא דחפה לי משהו לראש ובלילה של אותו יום חלמתי מה היא ניסתה להעביר לי*״

אלכס: ״*ראיתי את האחד הצאצאים שלה בסנטראל פארק שהיא ביקשה שאפרד ממנו בשמה, ראיתי את הכתובת של סמטת הפשע 10w 114 /116, הרגשתי שהולך לקרות כאן מאסאקר בקרוב וראיתי את הסמל של סמאל*״

"*סמאל, הא..., לא מפתיע שראית את הסמל הזה. סמאל כלוא כאן. לא בחדר הזה, כמובן, אלא בחדר ההוא*," וכאן מר ווין מצביע לכיוון ימינה מאלכס, "*איני מבין את הקשר לגברת ניכטא. האינדיאנים שלטו במקום הזה עד לפני כמה מאות שנים. אולם המקום הזה חשוב לכמה גורמים בעלי כוח, כגון הלגיון, והוא השתלט על המקום מידם. כעת הם נמצאים בחוץ, בצל, ואין להם כל שליטה במקום. נסה להזכר מה בדיוק הגברת ניסתה להגיד ולהזהיר. כי על פי המידע הנוכחי קשה לדעת את משמעותו*..."

אלכס: ״*אתה צודק, היא היתה בפאניקה שהמלאך השמיד אותה, אני חושב שההזרה היא לכם, היו לא רגשות טינה כפי אלו שהיא רצתה להזהיר, אני חושב שהיא מזהירה שמשהו הולך להשתנות עם המלאך שתוקף את המצודה שלכם, אולי זה קשור לזה שמלאך בשם וכיתתו אתיהם לחרבות התחיל לעשות איזה טקס אחרי שיצר מהומות בגוטהם*״

אלכס: ״*אין לי יותר מידע ממה שהעברתי לך, אשמח אם תוכל להגיד לי איך להגן על עצמי במקום הזה, אשמח גם לעזור לכם מול המלאך התוקף אם אוכל ומעבר לכך בפאן האישי אשמח להעביר הודעה לבן שלך ברוס אם אתה רוצה*״

אלכס: ״*שתדע למרות שגוטהאם היא עדיין מקום מאוד קשה לחיות בו, הבן של הוא מקור להשראה לאנשים שמשתמשים במה שיש להם לנסות ולשפר את פני העיר*״

פניו של תומס מתרככות כאשר אלכס מזכיר את בנו, "*אני לא בטוח אם זה רעיון טוב או רע להעביר אליו מסר. הבה נתן לגורל להחליט. אם הגורל יפגיש אותך איתו, מסור לו את אהבתי. אולם אל תחפש אותו אישית בשביל להעביר מסר זה. אני שמח שהוא מצליח איפה שאני נכשלתי. גם אני ניסיתי להביא מסר טוב לעולם, ו... שזה מזכיר לי. האם אתה יודע מה קרה למרתה? אישתי?* "

אלכס: ״*אכבד את רצונך, אני יודע שגם את היית אדם כזה, לכן חושב לי שתדע שכמה שיכלת גידלת אותו היטב, אלפרד המשיך את זה לפי מה ששמעתי, לא מכיר את הבן שלך באופן אישי אבל אני רואה את המעשים שלו*״

אלכס: ״*לגבי אישתך כמו שאמרתי האנדרטה בסמטאת הפשע היא על שמך ושמה של מרתה, אני מניח שהיא נפטרה גם באותו הלילה, זאת לפחות מה שידוע לנו בעולם החיים*״

"*נפטרה? אולם רוחה לא הגיע לכאן. יתכן שהיא המשיכה אל גן העדן? או לא? אשמח אם תוכל לברר את זה*" אומר מר ווין, "*מחשבות עצובות אלו העלו בי הבנה מסוימת. אתה אומר שהאשה דיברה על מאסקר - טבח - זה לא ארוע שקורה כאן. בצל, אל עולם המוות בו אתה נמצא כעת, מגיעים רוחות אחרי טבח. כאן, במצודה הנוכחית, על גדות הסמבטיון, נבנה הכלא שאינו משתנה. המוות אינו קיים כאן. מה כן קיים כאן? בתנאים המיוחדים האלו, אפילו ביחס לצל? כאן כלואים ומוחזקים מלאכים כמו סמאל, כנגד רצונם. כפי שאני כלוא כאן כנגד רצוני. אם גברת ניכטא דברה על טבח, הדבר יקרה בעולם החיים. אני משער לעצמי* " הוא אומר בהיסוס קל "*שאתה צריך לבדוק באזור החי המדובר אחר הטבח. בגוטהם. באותה סמטה מקוללת*."

אלכס: ״*מכיוון שאני מכיר אותך כאדם טוב ומכובד מר ויין, האינדיאנית שמה לי חלק מעצמה בראש, בתוכי, אני לא יודע איך הדברים האלו עובדים, אבל אם אתה יכול ללמוד מזה משהו לא אתנגד לך בנסיון*״

״*אני מודה לך על העזרה, הנחתי שזה קשור לעולם המתים כי לא הבנתי מה הסיכוי שאותה זקנה שלחה אותי לסמטה שכלאו שם מלאך שמלאך אחר מנסה לשחרר*״

אלכס: ״*אני אעשה כל מה שאני יכול לברר בקשר לאישתך ללא כל קשר, אבל אני לא בטוח שאוכל להגיע לכאן שוב למוסר לך את אשר אגלה אני מודה שאני קצת מאוד חדש בקשר לכל מה שקשור לעולם המתים*״

מר ווין נאנח. הוא נושם עמוקות, חושב על דבריו של אלכסנדר. "*ברור לי הקושי להגיע לכאן. בהחלט אם הצלחת פעם אחת יש סיכוי שתצליח שוב. או שלא. אני אשמח אם תוכל לברר את גורלה של אישתי. ובאם ידרש גם תעזור לה. כל השאר הוא בקדימות נמוכה יותר*. "

"*לצערי*" וקולו של מר ווין נחלש "*אין לי איך לעזור לך לגבי גברת ניכטא. לדעתי אתה תמצא מידע עליה בעולם החיים ממנו באת ולא כאן, אולם ברור שאפשר ואני טועה. אם תמתין דקה, אסביר את הנקודה לצרפתי, יתכן ובלגיון יש אנשים שיוכלו להציץ בחלק שהיא שמה בתוכך ולהבין יותר...*".

מר ווין פוצח בשיחה צרפתית קולחת עם הצרפתי. לאחר מספר דקות ווין פונה אליך ואומר "*הצרפתי אומר שיש לו לגיונר המתמחה במוליאט (Moliate) זוהי היכולת של רוח לעבוד עם קורפוס (Corpus) או החומר ממנו כולנו, הרוחות, עשויים. החומר האפור*, " וכאן הוא מרים את ידו לדוגמא. "*לאחר שנסיים, הוא יקח אותך אליו. אולם יש לצרפתי שתי בקשות אליך. הראשונה - לבדוק בעולם החיים מה תוקף את המצודה, ולראות אם ניתן לעצור את ההתקפה משם. דבר שני, הוא מעוניין להבין מה קרה לקוסם המרושע שהיה כלוא כאן לפני. כאן במקדש הזה. הבן נא, תמיד חייב להיות יצור אחד כלוא כאן, ולפיכך על מנת לשחרר את אותו קוסם, כלאו אותי כאן, כעת אותו יצור חזר לנוע בינות עולם החיים. היצור הזה הוא כנגד חוקי הטבע, האדם והטוב שבעולם. הצרפתי תוהה באם תוכל לגלות היכן אותו יצור, ומבקש שאם תוכל לכלוא אותו כאן מחדש, תעשה זאת וכך תביא הרבה טוב לעולם*."

הוא חושב לדקה ואומר "*ארחיב ואציין שהמצודה היא כלא. ליתר דיוק היא מצודה על הסמבטיון שהוא הכלא. כמו הקוסם שהיה כאן, כך גם המלאך סמאל כלוא כאן והדרך לשחרר אותו , בדומה למה שקרה לי, היא לשים גורם אחר במקומו שיהיה כלוא וכך הוא ישתחרר. ברור שאין דין קוסם כדין מלאך, ומי שימלא את מקום המלאך נדרש לרוחב נשמה ניכר, אולם באם גורם מתכנן את השחרור של המלאך סמאל, יש להניח שהוא מתכנן על תחליף ראוי. יתכן שהבנה מהו אותו תחליף, תעזור לך בלהבין את הקורה*"

https://whitewolf.fandom.com/wiki/Moliate

https://whitewolf.fandom.com/wiki/Corpus

אלכס: ״*הבנתי, אעשה כל מה שאני יכול לגבי אישתך מר ווין, אני מבטיח.*״

אלכס: ״*מעבר לזה תגיד בבקשה לצרפתי שאעזור לו בשתי בקשותיו, אם הוא רוצה לנסות ולגלות מה ניכטא הכיסה לתוכי עכשיו זה הזמן, אאחרי שאצא מכן אשתף את חבריי בכל מה שנודע לי וננסה לעזור, גם להשאיר כאן את סמאל וגם למצוא את הקוסם המרושע להחזיר אותו לכן ולשחרר אותך*״

מר ווין מתרגם את דבריו של אלכסנדר לצרפתי ולאחר מכן שואל "*הצרפתי שואל אם יש לך עוד שאלות אליו?*"

אלכס: ״*הצרפתי הזכיר משהו בכך שאני לא באתי מוגן, השאלה שלי אליו זה איך להגן על עצמי בפעם הבאה שאני אבוא*״

שיחה נוספת בצרפתית בין מר ווין לצרפתי מתרוממת לאוויר ובסיומה מר ווין פונה לאלכס ואומר "*הוא אינו יודע איך להגן עליך. הוא רק שמע סיפורים על קוסמים שהגיעו לצל ורוחות החזיקו בהם על מנת לחטוף את רגשותיהם. הוא אינו יודע איך להגן עליך, יותר מאשר להציב שני שומרים שיגנו עליך..*."

"*כך שאתה מוגן כעת. פיזית. אך הוא לא יודע איך להגן עליך מטאפיזית*"

אלכס: ״*הבנתי, תודה, אשתדל לברר את זה לפני הפעם הבאה שאני בא, אני מוכן לנסות ולגלות מה אותה זקנה איניאנית שמה לי בראש*״

אלכסנדר ומר ווין נפרדים לשלום. מר ווין נכנס מחדש אל תוך אותו מקדש מוזר, שכעת אלכסנדר מבין שהוא בעצם כלא שכולא אותו ומונע ממנו לצאת.

הצרפתי, אלכסנדר ושלושת השומרים שהופקדו לשמור על אלכסנדר חוזרים ועולים מעלה מעלה עד למסדרונות הבנויים של המצודה. שם הם נעים בתוכה לחצר הפנימית.

שם, בחצר, לגיונרים רבים מתאספים, רובם נראים במנוחה, מדברים, משחקים קלפים או קוביות.

### הפגישה עם הר ואן-הופווגן

באחת מהפינות של החצר יושב לו אדם עם מונוקול (!) על עינו כשהוא מעוות את ידיו של לגיונר אשר שכוב על הקרקע לידו.

כל הקבוצה ממתינה עד שהוא גומר לעוות את הידיים. נראה שהוא מאריך את האצבעות של הלגיונר על הרצפה כך שיהיו דומות יותר לטפרים.

כשהאיש במונוקול מסיים. רוח הלגיונר על הרצפה קמה, מודה לו והולכת.

הצרפתי פונה אליו, מציג את אלכסנדר ומסביר לו את הסיטואציה, בצרפתית עילגת. האיש במונוקול מאשר, פונה לאלכסנדר ואומר באנגלית במבטא קצת גרמני אך ברור לחלוטין "*שלומות אלכסנדר. אני הוא הר ואן-הופווגן (VAN HOFWEGEN). הוכנס לתוכך, אם הבנתי נכוחה, שארית של רוח שאתה מעוניין שאבדוק? לראות באם פספסת דבר מה?*" אלכסנדר מסוגל לזהות בקלות את העניין הרב של בעל המונוקול לבדוק את גופו של אלכסנדר. כנראה ללגיונר כמוהו, אשר בדרך כלל עוסק רק בקורפוס, כאשר מגיע יצור חי ניתן לו גן עדן של מידע רב ומרתק.

אלכסנדר מהנהן ושואל בנימוס ״*האם זה משהו שאתה יכול לעשות? לבדוק יותר לעומר את המידע שהרוח הפקידה בתוכי?*״

"*וכיצד אוכל לדעת זאת, טרם שניסיתי את הדבר?*" תוהה הר ואן-הופווגן

אלכס: ״אם ניסת את הדבר בעבר, אבל אני מבין שלא, לפני שנתחיל אשמח לדעת אם יש סכנות בנסיון״

"*בכל דבר יש סכנות. בחיים יש סכנות. אפילו במוות יש סכנות*" הר ואן-הופווגן מתחיל להרצות, הוא נראה ונשמע כמו פרופסור באוניברסיטה. "*בו בזמן, צריך לשקול את הסיכונים והנסיבות. במערכת היחסים הכוללת שבין המתים לחיים, לחיים יש, כמעט בלי יוצא מן הכלל, עדיפות וחוזקה ברורים על המתים. יכולת הפעולה של החי על המת היא כמעט מוחלטת, בזמן שההפך דורש ידע, יכולת ותרגול לאורך זמן רב. באם קיימת סכנה, אני משער לעצמי שהסכנה הגדולה ביותר קיימת לאותה שארית קורפוס אשר נמצאת בתוכך, לאחר מכן לי ורק בסיכוי הקטן ביותר - לך*".

אלכס: ״*אני מבין*״

אלכסדר מכין את עצמו כדי לנסות ולמנוע מהר ואן-הוםווגן לגשת לאזורים אחרים אצלו שלא קשורים למה שניכטא הכניסה אל תוכו ולאחר מעט ריכוז בדבר אומר ״*אני מוכן, נתחיל?*״

הר ואן-הופווגן מבקש מאלכס לשכב על הרצפה, אז הוא מסתובב סביבו ובעדינות נוגע בצבעים שזולגים מאלכס החוצה. לאט לאט נראה שהוא מושך אותם לצדדים, כאילו היה מנתח המזיז שרירים וגידים, רק במקרה הזה את הצבעים השונים. כאשר הוא עושה זאת, אלכס מרגיש מידי פעם נגיעות של רגש מפעמות בו. לעיתים שמחה ולעיתים עצב. יאוש או כעס. אלכס מתחיל לקטלג את הקשר בין הצבע לבין הרגש אותו הוא מרגיש.

בנתיים הר ואן-הופווגן מזיז לאיטו את הצבעים לצדדים ומנסה להגיע לראשו של אלכס. כשהוא מגיע לשם, הוא מניד את ראשו, "*היא לא שמרה את זה כאן, מוזר*" הוא אומר. ואז הוא נע לכיוון בטנו של אלכס שם הוא חוזר ומזיז בעדינות את הצבעים לצדדים, מפלס לו דרך אל הפופיק. כשהוא מגיע לשם, הוא שוב נד בראשו. "*היא החביאה את זה היטב*, " הוא מבשר לאלכס, "*יש לך רעיון היכן היא יכלה לשים את הקורפוס? אחרת נבלה כאן שעות בחיפוש אחר הדבר*"

אלכס: ״*בפעול היא דפחה לי את זה בראש לפי מה שראיתי, אבל תן לי שנייה להתרכז בדבר*״, אלכס מסה להיזכר שראה את עצמו בעייני ניכטא ברגעיה האחרונים לפני שהושמדה ע״י המלאך, לאן בדיוק היא דחפה את הדבר

הזכרונות של אלכס מבולבלים, והחלומות שניכטה הוסיפה לו, רק מבלבלים יותר. הדבר היחידי שזכור לו בצורה ברורה זה שהחוט העדין הכחול היה מחובר לאזור הלב, וזה שהוא נגע באצבע בגיואד.

אלכס: ״*אני חושב שזה או בלב או באצבע הזו, תבדוק את שניהם*"

מספר דקות לאחר מכן, לאחר שהר ואן-הופווגן בדק את אזור הלב ולא מצא דבר, הוא ממשיך לבדוק את האצבע ושם מופתע הוא אומר "*אכן, היא החביאה את הקורפוס שלה באצבע שלך. הדבר דורש מיומנות בלתי מבוטלת. הייתי שמח לפגוש את הגברת ולחלוק איתה ידע בתחום הקורפוס. כעת נא לא לזוז, אני הולך לחלץ את השארית מאצבעך, והתזוזה הקטנה ביותר תקרע את זה לרסיסים ותהרוס סופית כל אפשרות לגלות מידע נוסף*". בדקות לאחר מכן, באיטיות, הוא שולף מעין ענן אפור קטן מתוך האצבע של אלכס, ועוטף אותו בענן אפור בהיר יותר שהוא יצר. בסיום הוא אומר לאלכס "*בזאת סיימנו את המאורע. אתה יכול לקום באם תרצה. הבה נבדוק מה המידע השמור בקורפוס*" הוא מתרכז בענן, שולח אצבעות ארוכות, שמתארכות מול עיניו המופתעות של אלכס, ונוגעות ישירות בענן.

אלכסנדר מתיישב וממתין לראות מה המידע השמור שם ומעבר לכך מנסה להמשיך וללמוד ממה שקורה כאן וללמוד עוד על עולם המתים הקורפוס ואיך להשתמש בו

"*המממ*..." אומר הר ואן-הופווגן, "*מרתק. האינדיאנית שלך לקחת את אומנות הקורופס - מוליאט - לכיוונים שונים מאלו שאני משתמש בה. חבל, ממש חבל שהיא נכחדה. בכל מקרה אני מזהה את מה שהיא ניסתה לעשות. היא שמה בך חתיכה ממנה עצמה. מהאישיות שלה. מהקורפוס אנימה מי  (corpus anima mea) שלה. מרתק! ברור שרק על סף הכחדה נשמה תסכים לעשות כזה דבר. אולם זה שהיא הצליחה לעשות את זה, מראה את הרמה הגבוה של היכולת שלה*."

הר ואן-הופווגן מסתכל על אלכסנדר וממשיך "*ישנן מספר אפשרויות כיצד להמשיך. אני יכול לנסות ולהוצא את המידע מתוך הקורפוס*" וכאן הוא מרים באצבעותיו את הגוש-ענן-אפור המדובר, "*ויש סיכון שבגלל שיש בתוכו מודעות הקורפוס יאבק ויהרוס את עצמו. אפשרות אחרת היא לייצר מזה קורפוס עצמאי, מעין רוח קטנה של אותה אינדיאנית, הסיכון בזה הוא שיתכן ואין מספיק אנימה מי, והקורפוס יכחד. בכל מקרה יש סיכון שמה שלא נעשה יכחיד את הקורפוס הזה. מה אתה מעדיף?*"

אלכס: ״*אם באחת הדרכים שלך היא רואה אותי ואני יכול ברמה כלשהו לתקשר איתה, אני חושב שהיא לא תתנגד, אני לא מכיר מספיק את הדרכים שאתה מספר לכן הייתי בוחר במשהו שיכול לכלול איזהשהו אינטרקציה איתי, תוך כדי הנחה שהיא תשתף פעולה*״

"*הצעתי השניה, ליצר קורפוס עצמאי, יתכן ויאפשר זאת. קשה לדעת הן בגלל שכל הנושא לא נחקר לעומק והן בגלל שהרבה תלוי בכמות ואיכות האנימה מי שיש בתוך הקורפוס. הבה ננסה זאת*" מרצה הר ואן-הופווגן, ואז עם ידיו הוא מתחיל לשחק בגוש-הענן-אפור למשוך אותו לכאו ולשם, כאילו היה פלסטלינה והוא מעצב גוף אנושי מזה. לאחר מספר דקות אפשר לראות משהו קטן, כשבע סנטימטר אורכו, דמוי יצור אנושי עם ידיים ורגליים ואפילו פרצוף עצוב. הר ואן-הופווגן מניח בעדינות את הגוף על ידו של אלכסנדר, והיצור הקטן רץ על היד עד שהוא מגיע לכתפו של אלכסנדר שם הוא נח. "*איני יודע עד כמה ההומונקולוס יוכל לתקשר איתך. אבל אתה מוזמן לנסות*" אומר הפרופסור.

https://www.domestika.org/en/projects/311393-bocetos-plastilina

אלכסנדר פונה להומונוקולס בקול רגוע ומעודד ״*שלום, ניכטא*?״

״*איך לקרוא לך*?״

ההומנקולוס מעוות את פרצופו לכיוונו של אלכס. לא נראה שהוא מסוגל לדבר. הוא מסוגל לנופף כללית בידיו אולם לא נראה שגם יש לו את היכולת לעבוד עם אצבעות. כללית נראה שההומונגולוס מוגבל מאד ביכולתיו. "*כמות האנימה מי הייתה מצומצמת*." מציין הר ואן-הופווגן, "*ההומונקולוס יוכל אולי להראות לך דברים בידיו, אבל אין לו את היכולת לדבר. אולי עם הזמן, במגע עם הגוף שלך, הוא יאכל לתוכו מהרגשות שלך מהמוטוס (motus) שלך. מוטוס הוא כמו סם חיים. הוא סם חיים. יתכן שעם הזמן, ההמונוקולוס יאכל מספיק ממנו, ויצליח לגדול ולהתפתח. אולם כעת, הוא יכול לעשות רק את הדברים הבסיסיים ביותר. אני אשמח לך כרגע כמתורגמן ואתקשר ישירות איתו. מה תרצה שאשאל אותו*?

אלכס: ״*ראשית אנא תגיד לו שאני מצטער על מה שקרה לניכטא עם המלאך*״

אלכס: ״*תשאל אותו בבקשה מה היא רצתה להזהיר אותי בכתובת 10w 114/116' , תסביר שאנחנו שם רק בעולם הרוחות*״

אלכס: ״*לגבי מה שאתה אמרת לי, ההומוקולוס הזה יכול לחזור איתי לעולם החיים ולהתחזק גם שם?*״

"*כמובן*" אומר הר ואן-הופווגן "*אולם סביר שלא תראה אותו שם. אלא אם יש לך את הראיה המתאימה. ההומונקולוס זקוק לזמן. וכאמור, יתכן שגם זמן לא יעזור. הבה נבדוק אם אפשר לתקשר איתו בצורה עמוקה יותר*" הוא אומר ושולח אצבעות ארוכות שמתארכות להן מעצמן אל ההומונקולס. זה מתכווץ במקום אולם אינו מצליח להתחמק כשהאצבעות נוגעות בו "הממממ...." אומר הר ואן-הופווגן "הוא חדור מטרה. אי אפשר באמת להבין כלום חוץ מהמטרה שלו. הוא לא באמת מסוגל לתקשר כרגע. התנצלותי. אני מציע שתנוע בעקבותיו, יתכן שאחרי שהוא יראה לך את המטרה הוא או ישתחרר ויתפתח או ישתחרר ויעבור לעולם שמעבר לזה של המתים. קשה לדעת מה יקרה..."

אלכס: ״*הבנתי, אם כך תודה לך על העזרה, אני עוד אשוב לכאן, תוכל לבקש מהצרפתי שהשומרים יללו אותי שאני מנסה לחזור לעולם שלי? אומר אלכס כאשר הוא מנסה להרגיע את ההומוקוליס בחיוך*״

אומנם הצרפתי עצמו כבר לא נמצא באזור, אולם השומרים שלו אכן נמצאים ליד אדגר ולא הניחו לו לשניה להיות לבדו עם מיטב הלגיון. כעת כשהוא ביקש לחזור אל העולם שלו, הם מלווים אותו החוצה מהמצודה אל האזור הכללי בו פלבוס ראה אותו בתחילה. אלכס עומד עם שלושת שומריו הוא תוהה כיצד הוא כעת חוזר לעולם החיים - אל גותהם.

### אלכס חוזר לעולם החיים

אלכס חוזר בדיוק לנקודה שבה עמוד על המילימטר, מושיב את ההומונוקלוס, או בקיצור שמו החדש, נוק על כתפו הימינית ואמור לו ״*אנחנו הולכם לטיול, אתה תאהב את עולם החיים יש של מלא אוכל*״ ואז מנסה להתרכז על חזרה לעולם החיים עוצם את העיניים ומנסה לדמיין את הסמטה החשוכה, הפיה החשוכה ליד החנות של האינדיאנים שבה נכנס לעולם הזה, הוא מושיט את ידו באזור הזה שבו נכנס לעולם המתים ומחכה להרגיש איזה שינוי חל״

לאחר מספר דקות אלכס מבין שזה לא יעבוד לו. והוא מנסה רעיון אחר...

אלכס חוזר להר ואן-הופווגן ואמור לו ״*עושה רושם שנתקעתי כאן, או שעבר מספיק זמן בעולם האמיתי ועכשיו כבר יום שם, יש לי הרגשה שאפשר לבוא ולצאת מכאן רק בלילה, מה דעתך על כל זה?*״

הפרופסור מסתכל על אלכס וחושב על כך קמעה, "*איני יודע כמה זמן עבר על עולם החיים, אולם עדיין לא יום שם. היינו חווים את היום כאן באם זה פצח. אני חושב שהבעיה המרכזית היא שאתה בנהר הסמבטיון וככזה הוא זז ביחס לעולם החיים. אתה צריך לחפש מחדש את המקום המתאים וזה עניין של מזל. בוא נעלה אל הצופים ונשאל אם אחד מהם במקרה זיהה את המקום בו יש פתח. אני מציע שתתפלל אל האלים בהם אתה מאמין שכך הוא, אחרת אתה יכול להשאר כאן זמן מה...."*

ביחד, הפרופסור, אלכס והשומרים, כולם עולים לצופים. שם למזלו הרב של אלכס אחד הצופים אומר שהוא זיהה היכן יש פתח כזה. הוא מוליך את אלכס לשם. ובמרחק כשלוש מאות מטר מהמצודה אלכס מזהה אזור בעל צבע אפור בהיר מעט מהסביבה. כאשר הוא שולח ידו לפתח הוא מרגיש את אותה הרגשה מוזרה שהייתה לו כשהוא הגיע לכאן. הוא מתרכז על מנת לנסות ולהעביר את עצמו בחזרה, ומבלי להבין כיצד, הוא גם מצליח! הוא חזר לעולם החיים!

אלכסנדר רושם לעצמו את כל מה שלמד, כיצד לזהות את המעברים האלו בעולם החיים ועולם המתים, מעניין אותו גם לבדוק שהוא חוזר לעולם המחיים בדיוק איזה מרחק היה מהמקום בו נכנס לעולם המת למקום שבוא יצא, הדבר גם מעניין אותו ביחס לזמן

מעבר לזה מעניין אותו לראות אם הוא רואה את נוק על כתפו הימינית

אלכסנדר נמצא באותה סמטא רק בצד השני, במרחק של כ-50 מטר מהיכן שהוא נכנס. את נוק הוא לא רואה כרגע. הכפתור הצהוב של המשימות מהבהב, והוא לוחץ על זה בהיסח דעת. בליל של משימות קופץ מול עיניו:

> משימה "מה קרה למרתה?"
>
>

> סוג: יחידני יתכן סדרה.
>
>

> התקבל: 15.1.1980, בצל של גוטהם
>
>

> המטרה: מצא מה קרה למרתה ווין.
>
>

> הסבר: מרתה ותומס ווין נורו בסמטא המכונת קריים אלי. תומס ווין עבר לעולם המתים, אולם הוא לא יודע אם מרתה מתה או לא. באם היא מתה, האם רוחה עדיין משוטטת או עברה לגן עדן? ואם היא חיה, מה שלומה כעת?
>
>

> מטרה מישנית: לעדכן בתוצאות את תומס עצמו
>
>

> הפרס:כתלות במה שקרה למרתה תיתכן משימת המשך, מוניטין עם תומס ווין, קשר לברוס ווין, ?
>
>

**הודעה נוספת:**

> משימה "הצל ואני"
>
>

> סוג: יחידני יתכן סדרה.
>
>

> התקבל: 15.1.1980, בצל של גוטהם
>
>

> המטרה: מצא מה קרה לרוח המרושעת שברחה מהכלא במצודה שבסמבטיון,
>
>

> הסבר: עד לפני כעשרים שנה, קוסם מרושע, היה כלוא במצודה שבסמבטיון. בארוע שאינו ברור דיו, תומס ווין נרצח בקריים אלי והחליף בכלא את מקומו של הקוסם המרושע אשר השתחרר אל בינות החיים. הצרפתי, המפקד של המצודה, ביקש את עזרתך לגלות מה קרה לאותו קוסם מרושע
>
>

> הפרס: סביר שתתקבל משימת המשך, מוניטין, ?
>
>

**הודעה נוספת:**

> משימה "מי צד את המצודה?"
>
>

> סוג: יחידני.
>
>

> התקבל: 15.1.1980, בצל של גוטהם
>
>

> המטרה: יש לגלות מי הוא הגורם שתוקף את המצודה, מדוע הוא עושה זאת וכיצד הוא עושה זאת. באם ניתן, לנטרל גורם זה ולהפסיק את ההתקפה
>
>

> הסבר: בעת שאלכסנדר שוטט בצל של גוטהם הוא גילה שם מצודה אשר מותקפת על ידי גורם לא ידוע מהצד החי של גוטהם. הצרפתי, המפקד של המצודה, ביקש את עזרתך לגלות מי הוא התוקף, כיצד הוא עושה זאת ומדוע הוא עושה זאת. באם יתאפשר יש לנטרל את הגורם ולהפסיק את ההתקפה.
>
>

> הפרס: מוניטין, לוט (loot), מקום לגור ולחיות במצודה, ?
>
>

אלכסנדר קצת מתבאס שהוא לא רואה את נוק ואז מתעודד שהוא חושב על איך הוא הולך לזרוע מלח על פצעיו של ארתור שהוא יספר לו שהוא פגש את אבא של באטמן בעולם המתים.

\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\* סוף סצנה \*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*