III. Al-Musztaín (Hamid l-Fadl al-Abbász)

Hamid l-Fadl al-Abbász 1471. Augusztus 9-én született Medinában. A gyermek vakon született, illetve a bal keze elég ügyetlen, gyenge volt. Apja III. Al-Mutavakkil úgy vélte, hogy a fiú nem lesz arra alkalmas, hogy örökölje majd tőle az uralmat, így úgy határozott, hogy a fiúnak a testi fogyatékosságai miatt teológusi képzést kell kapnia, így fiát a Hanbalita madzhab imámjára, Hosni ab-Almaryiya-ra bízta. A gyermeket ezek után ő nevelte fel. Okos és kíváncsi volt. A teológiai tanulmányok mellett a filozófiába, számtanba és a csillagászatba is bevezették. Nyitott volt a világ más népeire is, beszél arabul, görögül, latinul, törökül és a mamlukok nyelvét is megérti. Mire elérte a 18. életévét, a nép teljesen megfeletkezett róla, helyette öccsét, Al-Musztamszik-ot tekintették a jogos utódnak.

Hamid l-Fadl al-Abbász nem kívánt beleszólni a politikába, inkább csak megfigyelte. Sokkal inkább foglalkoztatta a megvilágosodás Allahban. Betartotta a Saria összes pontját.

Amikor öccse és annak a fia egymás ellen vonultak, nem nézte jó szemmel, hogy Allah gyermekei egymás vérét oltják. Hiába próbált beszélni öccsével, hogy jobb belátásra bírja, az kidobatta a palotából. Egy napon, mikor Hamid harmadjára imádkozott Mekka felé az otthonaban, halk suttogást kezdett hallani. Először azt hitte, hogy rajta kívül más is tartózkodik a helységbe. Körbetapogatta a falakat, hangosan szólította az ismeretlen hangot, de senkit nem talált. Hirtelen erős fáradtságot és nyugalmat kezdett érezni a testében. Leült a földre, majd a szemei hirtelen elkezdtek csípni és könnyezni. Halvány fényeket kezdett látni, majd egy időre képes volt az egész szobába körbenézni. A suttogás egyre hangosabb kezdett lenni és a szobát is egyre világosabb fény kezdte belepni, mintha a falalakból valami fény szűrődött volna ki. A hangok értelmes mondatokká formálódtak: "*- Ne félj testvér! - Csak én vagyok. Allah akaratából szólok hozzád!*"

Hamid egy kicsit megilyedt és becsukta a szemeit: *"- A próféta! - Miért pont én?"*

Ezután a hang elmagyarázta Hamidnak, hogy ha nem tesz most semmit, akkor Allah egész népére 1000 év éhezés és szolgasor fog várni.

Parancsba adta, hogy vegye át népe felett a hatalmat és számoljon le a trónviszállyal az országban és ne féljen, mert Mohamed mellette áll. Ezután a hang elhallgatott és Hamid szemét újra elnyelte a sötétség.

Ezután Hamid az imámhoz, Hosni ab-Almaryiya-hoz sietett, aki hirtelen nagyon beteg lett és az ágyát papok álták körbe. Azt mondták, hogy összeesve találtak rá az ima után a szobájában. Erre nemsokkal Hosni felébredt: "*Hamid lépj ide! - Csodálatos dolog történt velem. Ima közben megjelent Mohamed és beszélt hozzám. Azt mondta, hogy meg kell menteni az Iszlámot és ebben csak te segíthetsz. A birodalom szét fog hullani, 1000 sanyarú év fog várni a népre, ha tovább ontják egymás vérét. - Todod, hogy fiamként szerettelek! - Hiszek benned!*" Azzal Hosni elaludt és sosem ébredt már fel. A papok mind ránéztek Hamidra és hirtelen mind letérdeltek neki.

A prófécia híre gyorsan szétterjedt az egész országban. A katonák letették egymás előtt a fegyvert és ellenálltak a parancsoknak. Ezután nemsokkal leszámoltak a hamis királyokkal és Hamid lépett a helyükre III. Al-Musztaín néven.

7 felesége van és 18 gyermeke.