Hibernia Magna

Nova Hibernia igen különleges múltú és berendezkedésű ország. A protestánsok fokozatos terjeszkedése alatt az írek is megkezdték a békésebb, katolikus haza keresését és nem kellett sokat hajózniuk, mire megtalálták azt a maroknyi földet, ahol otthonra lelehettek. A folyamat egyre csak erősödött Cromwell vérengzései, majd az 1690-es boynei csata után is.... A diaszpóra fokozatosan növekvő lakossága természetesen örömmel fogadta a burgonyavész idején éhező földijeit, akikre amúgy is oly nagy szüksége volt a Szent Maradéknak, mert növelni akarta életterét. Ahogyan a saját hazájában anno elnyomott kisebbség mindjobban erősödött, egyre nagyobb szimpátiát keltett az amúgy is nagy elnyomtattatásban lévő baszkok szívében, így a két nép erős szövetséget kötött és napjainkra már e két natio alkotja a Szent Maradék népét.

Természetesen az új földön sokkal nehezebb volt az írhoni előjogokra hivatkozni, így egy-egy klán vezetői kerültek vezető pozícióba. Összesen 100 klán képviselteti magát a birodalom nagygyűlésein (70 ír és 30 baszk) klánfőik által.

**Államfő**: Jose Etxxari

**Államforma**: választó arisztokrácia

**Hivatalosan elismert nyelvek**: baszk, gael, latin

**Államvallás**: katolikus

## Történelem

Bár sohasem volt jó kapcsolat az angolok és az írek között, a hitbéli szakadás még tovább növelte a kultúrális szakadékot a két nemzet között...
Nova Hibernia igazi őstelepesei az 1530-as években érkeztek meg a Franciaország területére, érzékelve, hogy VIII. Henrik döntése sokkal nagyobb jelentőséggel fog bírni, mint amilyennek egyelőre tűnt. Nemsokára még több klán szállt partra a kontinensen lassan növelve a kicsiny diaszpóra nagyságat. Eleinte szinte csak pár városuk volt a tenger mellett, ahonnan Írországgal kereskedtek, azonban a Gondviselés nagyobb szerepet szánt a kicsiny közösségnek és amikor 1642-be Cromwell elszabadult és véreskezű szörnyként építette szörnyű piramasait a hithű katolikusok testeiből, Szent Patrik népe már tudta, hol fog menedéket lelni és írek tömege érkezett a felkészületlen városokba.
Természetesen a franciák is cselekvésre szánták el magukat, de addigra már késő volt... Conor Malone az írek élére állt és több csatában győzelemre vezette, az immár új hazájukért küzdő, íreket. A végső csatát Mont-de-Marsan mellett vívták, a 2-3000 fős ír sereg futásra késztette a ck. ötszörös túlerőben lévő franciákat, 6000 katonát vesztett aznap XIII. Lajos, míg az írek csupán 500 jó hazafit. Apja halála után az ifjú Napkirályban forrt a bosszú az Ír-sziget népe ellen, de a tenger egyre csak ír hajókat hozott a francia birodalomba és számos kisebb összecsapás után XIV. Lajos más célpontra irányította mérges tekintetét.
5 évtized telt el, mire kialakult Nova Hibernia állama és annak határai.
A hányadtatott sorsú baszkok meglátták testvérüket az újonnan felbukkant nációban és vezetői által tárgyalni kezdtek és 1691. február 29.-én a két  nép megkötötte végső szövetségét, ami a mai napig gyümölcsözik.

## Politika

Nova Hibernia sajátos politikai rendszerrel rendelkezik. A már-már legendává fakuló történet szerint a szigetre érkező írek 100 férfit választottak maguk közül, a legkiválóbbakat figyelve arra, hogy egy családból csak egy kerüljön a testületbe. Az ő magvaikból sarjadt később a 100 klán, amely az állam irányítását végzi. Az 1690-es boynei csatában még megjelent a klánfők egy része az ősi földön, de mind egy szállig elvesztek a protestánsok vérengzése által. Összesen 40 ír klán veszett oda teljesen, súlyos veszteséget okozva ezzel Nova Hibernianak is... A helyzetet végül az 1691-es baszk-ír szerződés oldotta meg; új törvényt fogadott el a Tanács: "Abban az esetben, ha egy klánfő életét veszti, a testület annak fiai közül válassza az új klánfőt, amennyiben nem találtatik a megtiszteltetésre méltó férfiú az atya leszármazotjai között, a klánfői cím visszaháramoljon a Tanácsra és új klánfő választassék a nemesek vagy a nemtelenek közül, ugyanígy tegyenek abban az esetben, ha a klánfő férfimag nélkül szenderül jobb létre. Kifejezendő az új szövetséget népeink (baszkok és írek) között, a Tanács a következőképpen álljon öszve: 65 klánfőt adjanak a harcos írek és 25-t a méltó baszkok; a 10 megmaradt szék pedig így legyen felosztva: 2 hely ilesse a a mindenkori érsekeket és 5 a szent apostolok választott utódjait. Azonban el kell ismerni azt is, aki sokakért dolgozik: azon kívül, amely saját jogán illeti, még egy szavazatot nyerjen az államfő és szintígy cselekedjenek a baszk és az ír hadak parancsolóival is".
Az államfő kinevezése 3 évre szól, utána újfent meg kell szavaznia a tanácsnak, amennyiben elégedett vele. Megválaszthatja saját udvarát és képviselőit, az 5. megválasztása után pedig, szintén 3 évre szóló, kormányt alkothat. Az államfő az első, aki szavazatával kifejezi véleményét, ő képviseli az országot a más államokkal való tárgyalások során, de fontosabb ügyekben csak a Tanács dönthet. Amennyiben az államfő kormányt alakíthat, a kinevezet miniszter mellé a Tanács 9 tagot delegál, így a KisTanácsra ruházva át jogait a következő évre, azonban háború és béke kérdéséről továbbra is csak a Tanács dönthet.
Patrick Oyarzabal érsek pápává választása és a területek növekvése után a Tanács 1819-ben a következőképpen módosította a törvényeket:
A Tanácsban résztvevő klánfők szavazatszámát a következő osztják fel: Nova Hibernia továbbra is 100 szavazattal rendelkezik, 50 szavazattal rendelkezik Írország, illetve 25-25 szavazattal Wales és Cornwall. A könnyebb egyeztetések folytán összesen 4 Tanácsterem kerül kinevezésre: a nou dublini, a dublini, a truroi és a swansea-i; az egyes területeket pedig egy-egy kormányzó fogja kormányozni, akit 3 évre választanak és a 4 tagú tanácsban ő képviseli majd az ország érdekeit. A területek első választott képviselői a következők: Nova Hibernia államfője (és a Tanács külföldi képviselője) Jose Etxxari, akit immár harmadízben választanak meg; Írország államfője Patrick McBori; Wales és Cornwall államfői pedig az O'Conell házaspár (Chloe O'Connell és férje Ignazi della Rovere). Az egyes területek képviselőinek muszáj képviselniük az őket megválasztókat, egyéb esetben azonnali rang és birtokvesztésben részesülnek

## Vallás

Mivel mindkét államalkotó nép eredendően katolikus vallású, mióta öntudatuk létezett. Az írek magukkal hozták Szent Patrik eszenciális hitét kiegészítve saját kelta elemeivel. Keményen szólva a baszkok is saját tanítóval bírnak, Loyolai Szent Ignác helyettük is ellenállt a spanyol inkvizíció vádjainak és rendje által még jobban a pápához kapcsolta őket. Nova Hibernia összes 30 egyházmegyével rendelkezik, amelyeket 2 érsek vezet, de nem területekre osztva, hanem önmaguk között kiosztva a feladatokat; ezen furcsa sajátosság oka, hogy a 2 érsek egyike az ír óhazát képviseli.

## Hibernia Magna fontosabb személyei

Patrick Oyarzabal: ír-baszk származású férfi, aki tehetségének és Isten kegyelmének hála a pápaságig jutott.

Arrizabalaga Cillian Arrizabalaga: ír-baszk származású férfi, volt államfő és tábornok, valamint teológia professzor és államfő, jelenleg Írország, Wales és Cornwall érseke.

Patrick McBori: ír származású ifjú, Cillia Arrizabalaga unokaöccse, jó kepésségű, de tanult katona, Írország államfője.

Chloe O'Connell: ír származsú fiúsított nő, az O'Connell klán jogán klánfő, férjével Ignazioval, Wales és Cornwall államfője.

PP