Дракони

**Дракони** - одна з давніх рас нашого світу, відома в основному допотопним мешканцям та донедавна вважалась вимерлою через непереживання падіння Імперії. Поділяються на *звичайних* (які і вважались, власне, драконами та спокійно собі існували до Потопу) та *істинних* (або ж Аспектних), які були далекими пращурами звичайних та вимерли задовго до появи людей та інших розумних. Являють собою крилатих рептилій, які володіють магією, відносно (звичайні) або повністю (істинні) розумні та мають різну зовнішність та здібності залежно від виду (який, в свою чергу, залежить від типу зграї істинних-прародителів).

## Різновиди та принципи існування

Перш за все, варто зазначити, що слід розрізняти види істинних драконів та їх звичайних нащадків. Почнемо з перших:

* Сині. Як і решта істинних драконів, мали своє призначення на початку існування світу, а саме - володіли абсолютними знаннями про суть магії та слідкували за стабільністю магічного фону й боролись з появою аномалій чи проривів реальності. За розмірами поступались чорним, але перевищували червоних. Не надто агресивні, однак вели затворницький спосіб життя та рідко втручались у існування перших розумних рас світу (а саме, предків нинішніх людей та гномів). Покинули світ, виконавши свою роботу по остаточному укріпленню магічного поля та унеможливленню проривів матерії часу-простору. Знали б вони, чим обернеться надлишкове переслідування магічних таємниць людьми в майбутньому...
* Червоні. Були покликані забезпечити неперервний та розмірений розвиток органічного життя, через що активно втручались у природні процеси, намагаючись підлаштувати клімат і не тільки для благополучного існування живих істот. Після становлення розумних рас, відійшли в тінь, наглядаючи за своїми 'підопічними' таємно. Причини зникнення невідомі - скоріш за все, не змогли погодитись з появою вихідців з іншого світу, які ставили під сумнів усю працю червоних щодо опіки над 'місцевими', та пішли шляхом синіх, тобто в інші світи.
* Чорні. Займались формуванням фізичного вигляду світу - піднімали материки, нарощували гори, запалювали вулкани та творили усе необхідне для встановлення одвічного балансу природи. Через важку працю та відповідні роду занять потужні тіла, були найбільш агресивними з усіх трьох зграй, часто б'ючись з іншоколірними родичами заради кращих місць проживання. На жаль, в певний момент часу піддались варп-опроміненню з якогось нестабільного прориву у надрах планети, і перш ніж сині змогли дістатись на таку глибину і виправити ситуацію, більшість чорних вже перетворились на варп-монстрів, яких було вигнано у Порожнечу спільними зусиллями інших зграй та решток нормальних чорних. Ходять чутки, що міфічний Дракон Енду насправді є Чорним Аспектом, який зміг позбутись безумства, але не схотів вертатись у вже назавжди змінений світ.

Звичайні дракони так чи інакше є далекими нащадками Істинних, які вилупились з тих яєць, що були покинуті та недостатньо насичені батьківськими енергіями. Власне, тільки такі 'недороблені' яйця і здатні до самовилуплення - повноцінним необхідні вкрай складні умови для 'пробудження' дракончика всередині та подальшого його народження. А 'бракованим' яйцям достатньо просто сильного магічного фону.

В часи перших людських королівств (а потім і Імперії), звичайні дракони зайняли свою нішу у розміреному існуванні розумних рас. Вони не мали настільки гострого розуму та надприродніх здібностей, як їх істинні предки, одначе все ще були здатні до обмеженої комунікації та володіли магією. Щоправда, магія тепер стала обмеженою по видам, і розподілялась наступним чином:

* Вогняні. Скоріш за все - нащадки червоних. Як видно з назви, здатні маніпулювати вогнем, використовуючи його або як, власне, палючий вогонь, або як заспокійливу та теплу магію, призначену для покращення стану живих істот (ймовірно, єдиний спадок від предків-вартових життя). За кольором варіюють від помаранчевих до темно-червоних та світло-коричневих. Найпоширеніші з усіх драконів 'другого покоління'.
* Водні. Ймовірно, вкрай далекі родичі синіх. Успадкували краще розуміння магії, через що здатні до цілительства, однак кепсько літають і загалом фізично слабкі, компенсуючи свої недоліки хіба перебуванням у воді, де вони все ще достатньо сильні. Вміють прискорювати себе магією у польоті. По забарвленню можуть бути фіолетовими, пурпуровими, блакитними та синьозеленими.
* Кам'яні. Людьми сприймались як гібрид двох попередніх, насправді, судячи з усього - нащадки чорних. Цим фактом можна пояснити і їх малу кількість порівняно з іншими драконами. Мають важкий броньований панцир, повільні, кепсько літають, зате доволі крупні та здатні обмежено маніпулювати каменем. Вкрай рідкісні навіть на час розквіту другого покоління драконів, історичних свідчень майже не лишилось.

Так чи інакше, для існування будь-якого дракона необхідно зразу кілька умов. По-перше, фізично це все ще великі крилаті ящери, яким треба десь жити і щось їсти. Через це, більшість драконів селилась у передгір'ях, де було достатньо умовних печер для існування та все ще бігала рогато-копитна здобич. Після контакту з людьми, ті вирішили проблему харчування своїх нових союзників, однак драконам все ще було незручно в тісних людських містах, тому вони все ще продовжували жити у найближчих горах чи озерах (водні). Магічне поле звичайним драконам не надто потрібно, єдине - вони вкрай чутливі до його різких змін (які, власне, і стали причиною їх вимирання).

А от Істинним драконам магія життєво необхідна для розвитку своїх здібностей та правильної появи на світ й подальшого росту драконят. Тому їх яйця мають протягом великого проміжку часу постійно насичуватись магією батьків, даючи змогу дракончику всередині повноцінно сформуати свою енергетичну частину. Щоправда, цей процес не такий довгий, як орієнтовний час до вилуплення (яке зазвичай ініціюється впливом певних унікальних умов), тому теоретично можливе існування сформованих яєць Істинних драконів, які так і не вилупились.

## Історія

Історія звичайних драконів відслідковується зі східних регіонів Західного континенту, звідки в епоху Вічної зими явилась орда кочівників, котрі тікали від холодів. Вступивши у протистояння з королівством Мермаїд, вони зазнали поразки, а серед трофеїв мермаїдці знайшли драконячі яйця. Коли під час масового ісходу королівства, з яєць вилупились драконята, король побачив перспективи могутнього захисту підданих і особисто наказав оточити їх турботою, з метою спробувати виховати у вірності людям.

Після заснування Флотону, дракони стали його повноправними громадянами, від яктх залежало життя всього королівствп. Перш за все, "вогняні камені", створюваних вогняними драконами, котрі розкладалися на полях та фермах, гріючи землю для рослин. А лікувальна магія водяних драконів допомагала переживати обмороження та хвороби. Завдяки цьому флотонці не боялися Зими та процвітали. Крім того, дракони допомагали в захисті та розвідці. Саме дракон і побачив вперше місто з іншого світу. А під час періоду взаємних придивлянь флотонців і світлодарців, народився перший кам'яний дракон. Наглядачі яєць вирішили, що це гібрид вогняного й водного, король сприйняв цю звістку за знак та доклав зусиль до налагодження мирних стосунків між обома народами.

Під час протистоянню вторгненню свинолюдів, дракони завдали безліч ударів по військам противника, і хоча й не змогли переламати хід бою (їх було ще недостатньо багато), однак виграли час союзним військам і зберегли чимало життів. Тож з часом, увійшли на рівних у склад нової союзної держави, яка з часом виросла в Імперію. І хоча згодом виявилось, що кам'яні дракони, це окремий вид, а не гібриди, однак та подія все-одно зберіглась імперцями як одна з ключових у історії.

Попри шанованість, в самій Імперії дракони жили не надто публічно. Їм було тісно у містах, а розвиток технологій та магії зменшив потребу в їхніх здібностях. Оскільки тривалість життя дракона значно перевищує людське, то вони спостерігали зміни поколінь, розвиток Імперії, зменшення свого впливу, та зрештою, поступово віддалялися. Багато драконів взагалі мігрували на Східний континент, однак виявилось, що там до них не мають такої пошани як на Західному. Деякі знайшли в цьому розвагу та всіляко тролили місцевих, втвм більшість вела усамітнене життя в горах.

Падіння Імперії стало катастрофою. Дракони були дуже чутливими до стабільності магічного поля планети. Хвиля деформації манаполя буквально роздирала їх та збивала з неба. Вижити змогли одиниці - у печерах з захищаючих від магії порід, біля вцілівших магічних артефактів, в будівлях, чий магічний захист не був включеним до мереж магічних ядер, і подібне. Знищення свої батьківщини і негативне ставлення решти світу остаточно порвало зв'язки з людьми й іншими народами, тож відтоді дракони вели вкрай відлюдницьке життя у віддалених від очагів цивілізації гірських масивах.

Наразі більшість народів вважають драконів легендою. Лише знаходження у Зеленій Гавані та в пісках Лапокраю скелетів нагадало, що ці могутні створіння не вигадка. Але світ великий, хто знає, які знахідки ще чекають свого часу...