George Byron

> *„A vallásról nem tudok semmit - legalábbis az előnyeiről”*
>
>

Byron 1816-ban

### Gyermek- és fiatalkora

Angol arisztokrata családból származott, apja nagy múltú, nagy tekintélyű főúri család sarja volt, azonban kártyás, részeges, szenvedélyes párbajozó. Anyja skót kálvinista család lánya volt, aki miatt apja anglikán családja Byront is elutasította. Szülei viszonya természetük összeférhetetlensége miatt nagyon korán megromlott, így apja elhagyta őket és Franciaországba ment. Később, amikor egy szabálytalannak minősülő, halálos kimenetelű párbaj miatt gyilkossággal vádolták, agyonlőtte magát.

Mivel anyját saját és férje családja is kitagadta, nagy szegénységben nevelte fel az akkoriban George Noel Gordon nevet viselő fiát. Byron szegény gyerekként nőtt fel, ráadásul anyja nyomoréknak tartotta, mert születésekor az egyik lábfeje torz volt, és emiatt később sántított. 1798. május 21-én Byron nagybátyja meghalt, de mivel utódai nem voltak, a gyermek Byron örökölte a vagyont és a címet, így ő lett Newstead ura, a VI. Byron báró.

### Tanulmányai, út az Egyesült Földre

Tanulmányait az *Aberdeen Grammar School*ban kezdte, majd 1801-ben a *Harrow School*ba került, ahol egészen 1805-ig maradt. Itt tagja volt az iskola krikett csapatának. Ezek után a Cambridge-i Egyetemen a Trinity College tagjaként tanult, ahol kitűnő minősítéssel végzett. Első verseskötetei, a „Múlandó versek” címmel (1806), „A tétlenség órái” (1807) ezekben az években, diákkorában jelentek meg. Hamar elnyerte fiatal olvasók tetszését valamint rengeteg barátot és szeretőt szerzett magának.

Miután visszatért Cambridge-be, megismerkedett Percy Bysshe Shelleyvel, a liberális és gyönyörű költőnővel, aki heves romantikájával már régóta szimpatizált az Egyesült Földdel. Az 1808-as év első felétől Byron érzelmi és érzéki élete kalandossá vált, az év augusztusában végleg letelepedett Központi Városban.

### A radikális utópizmus vezéreként

Shelley és Byron románca hevesnek, ám tiszavirág életűnek bizonyult. Byron hangulata állandóan váltakozott, depresziós lett, több ízben öngyilkossági kísérletet hajtott végre. Számos rövidéletű, főleg szexuális jellegű kapcsolatot létesített, biszexualitását a felvilágosult északi országban nyíltan vállalhatta.

A következő évtized elején elmélyült az Enciklopedisták és a felvilágosodás szerzőinek klasszikusaiban, valamint elolvasta Anonymus híres művét, a A Sötétségről és az Eljövendő Fény Koráról-t. A demokrácia, a teljes egyenlőség, a lokális közösségek boldog és "tökéletes" társadalmának, a teljes szabadságnak ideája ekkor vert gyökeret fejében. Társaival, barátaival klubot alapított, lázító és provokatív verseket, társadalomkritikus publicisztikákat írt. 1811-ben létrehozták a Radikális Utópisták nevű politikai pártot, melynek célja egy békés forradalom segítségével még az Egyesült Föld jelenlegi politikájánál is markánsabb baloldali államberendezkedés felépítése és a világforradalom előidézése. Byronék az ancien régime minden formáját megvetik, a halálbüntetés bevezetését pedig szükségesnek tartják az ellenforradalom elrettentéséért.

### Magánélete

Számos férfival és nővel létesített már mindenféle minőségű és időtartamú kapcsolatot. Rendkívül szenzitív, empatikus alkat, azonban hajlamos a szorongásra és az önpusztításra. A cinizmust mélyen elveti, állandóan küzd és harcol valamiért, a hősi halált neurotikusan fetisizálja.

Intelligens, kora politikusai közül mindenkinél jobb szónok. A radikális pártvezér hatalomra jutása még az Egyesült Földet is alapjaiban rázná meg. Mélyen köztársaságpárti, gyűlöli Napóleont és minden monarchát. Ateista.

1814-ben, Napóleon első legyőzésekor költötte alábbi versét.

> **Egy republikánus érzései Napóleon bukásakor**
>
>

> *Gyűlöltelek, bukott zsarnok! Gyötört,*
>
>

> *hogy oly kicsiny rabszolga, mint te vagy,*
>
>

> *így táncol és tivornyázik a nagy*
>
>

> *szabadság sírján. Állna összetört*
>
>

> *trónod ma is, de kellett a tünő*
>
>

> *és véres pompa, mit a Feledés*
>
>

> *felé roncsokban söpört az Idő.*
>
>

> *Esengtem: álmodban Félsz, Hitszegés,*
>
>

> *Vérfürdő, Rablott Kéj és Szolgaság*
>
>

> *fojtson meg, papját. Túl későn tudom,*
>
>

> *mióta porba hulltál te s hazád:*
>
>

> *túltesz Csaláson és Erőszakon*
>
>

> *törvényes Bűn, vén Szokás, s a dühödt,*
>
>

> *véres Hit, e legrútabb Szörnyszülött.*
>
>

[1]