המסדר הקילגוני

**המסדר הקילגוני** הוא הארגון האנושי העתיק ביותר ביקום אשר עדיין מתקיים, והוא אחד משלושת העמודים עליהם היקום עומד. מאז מלחמת היקום הפנימי, ראש המסדר הקילגוני הוא קיסר פוביה.

כיום, המסדר הוא ארגון שכולל במעגלים שונים מיליארדי אנשים, ביניהם מהנדסים, מנהלים ובצעים. המסדר מנוהל מחמישה מרכזים שונים הידועים כחמשת כוכבי חכמים והם פוביה, כוכב המנהל המרכזי של המסדר, יאנוס, המרכז הרוחני והאידיאולוגי, ארדוק, המרכז הטכנולוגי, קילגוש, המרכז הצבאי ואלבדין מרכז ההכשרה. מטרת המסדר הקילגוני היא להביא את ההקצנה אשר חזה מייסדו קילגו המורה הגדול.

 **היסטוריה**

ראשית המסדר בעבודתו של קילגו, המורה הגדול, אשר הוכיח את המשפט הנקרא על שמו ״טענת קילגו״. סביב קילגו התקבצה קבוצה של תלמידים וחוקרים, והם אלו שהיוו את הבסיס להקמת המסדר. קבוצה ראשונה זו, אשר הייתה מורכבת מאליטת יאנוס היושבת בסוקטיס והיא זו אשר הובילה לפרץ ישוב הכוכבים המוקדם של יאנוס. בעשרות השנים הראשונות הייתה זיקה מוחלטת בין קילגו ותומכיו לבין אחמן יאנוס והמועצה המבצעת, עד אשר עלה לשלטון האחמן חנטיח, אשר חשש מכוחו הרב של קילגו ומהנאמנות הפנאטית של תומכיו והחל להתנכל להם. עקב כך, עקרו קילגו ותומכיו לכוכב אלבדין.

שבע שנים לאחר המעבר נפטר קילגו, ולאחר מאבק ירושה בין תלמידיו הראשונים עלה תלמידו חוס, ראש מחלקת עיבוד חושי באוניברסיטת סוקטיס, להנהגה. חוס היה זה שאירגן את המסדר לראשונה, והפך אותו לארגון אידיאולוגי חצי דתי בו דמותו של קילגו קרובה לשל נביא. תחת חוס בוצעה שתילת כוכבים במרבית כוכבי קונפדרציית יאנוס ונותר בסיס לרשת הכוכבים החישובית. חוס הסדיר מערכת בחירת הנהגה יציבה ודמוקרטית, ולאחר לכתו נבחר ליקסו. ליקסו היה המנהיג הדומיננטי האחרון של המסדר בעידן הקונפדרצייה המוקדמת. בשנות הנהגתו ניסה להביא לפיוס עם האחמנות ביאנוס אך הצליח להביא אך ורק ליחסים צוננים המושתתים על תועלתנות הדדית, הזיקה המוחלטת בין המסדר והאומן נעלמה. עם זאת, שליחים קילגונים נפוצו בכל רחבי הקונפדרצייה ואלו שיכנעו את מרבית האוכלוסייה במטרתם. לאחר השמדת כדור הארץ, מאמצי חינוך אלו נשאו פרי והכוכבים החוששים מעוצמת יאנוס החלו את ההתפשטות המעריכית, ואיפשרו למסדר הקילגוני לבצע שליטה בכוכבים החדשים.

המסדר הקילגוני החדש נהנה מתמיכה עממית מכל רחבי היקום המיושב, ואיתו מגישה לכוח חישוב בקנה מידה גדול משמעותית משהיה בעבר, זה היה תור הזהב הקילגוני. המסדר יישב עצמאית עוד שני כוכבים - ארדוק וקילגוש, בהם איכלס את צבא המתנדבים אשר נהר אל דלתותיו. לראשונה, ניסויים במחשוב קוגניטיבי החלו ועוצב לראשונה העולם הוירטואלי. באותו הזמן, האידיאולוגיה הקילגונית נפוצה ברחבי היקום, ובפרט מסמך מכונן אחד המכונה הקוד הקילגוני. הקוד הקילגוני שימש כרשימת הלכות אשר מטרתה לזרז את ההקצנה, ונטמע באוכלוסיית היקום הפנימי למשך אלפי שנים. עיקר הקוד היו הדיברות הבאות: לא תשנה את תוכנית גופך; לא תמחשב את תוכנית תודעתך; לא תמות בארץ הולדתך.

התקבע מעמד שלטוני בכוכב אלבדין אשר הורכב ממשפחות בכירי המסדר. עם התקדמות העולם הוירטואלי החלו חברי מעמד ההנהגה להתנסות בו יותר ויותר, ואף גילו את האפשרות להעביר את תוכנית תודעתם אליה. כך, ניצלו בכירי המסדר כמויות עצומות של כוח חישוב בכדי לשמר בה את חייהם, בניגוד לדבר השני בקוד הקילגוני. מאה שנים סוד זה נשמר, עד אשר התגלה על ידי פסטר האיירי אשר החל לקומם את היקום כנגד המסדר. תביעות להעברת הסמכויות מהמסדר באו מהאחמן חוסטוס בעצמו ובתגובה ההנהגה הקילגונית הכריזה על עצמאות מקונפדרציית יאנוס, וכל החלה מלחמת המושבות. במשך שנה שלמה נלחמו העולמות הקילגונים כנגד עוצמת הקונפדרצייה ובסופה הושמדו כל המוסדות הקילגוניים. היקום תפס את המסדר כמבצע החטא הגדול, והאידיאולוגיה הקילגונית הוצאה מחוץ לחוק.

עם זאת לא הקיץ הקץ על המסדר, אשר נותרו אך שרידים מעטים ממנו. סיעה קטנה נותרה ממנו, והיא זאת אשר הייתה מוצבת בחשאיות ביאנוס במטרה להשפיע על הנהגת הקונפדרצייה. סיעה זו, בראשותו של נילדו חורחי, שמה לה כמטרה להשמיד את הקונפדרצייה, שכן ראו אותה כמעכבת ההקצנה. הם יצאו לכוכבים והסיתו אותם לעצמאות ולדרישות רבות יותר במועצת הכוכבים. לצד סיעתו של נילדו, מלחמת המושבות הביאה לשיבוש במערכי התנועה בחלל אשר הקשה על הלוחמים במלחמה משני הצדדים למצוא את דרכם לכוכבי הבית שלהם. כך נולד מעמד האבודים. קונפדרציית יאנוס התפרקה לבסוף בשנת 800, ובימי הכוכבים הבודדים החלו הקילגונים המעטים לצאת מן המחתרת.

המסדר הקילגוני, שלפנים היה מאוחד תחת הנהגה אחת ודרך אחת לא יכל לשמר תכונה זו בעקבות הנסיבות הפוליטיות, והחל מתפצל לתתי אסכולות שונות. ההבדל המרכזי בין האסכולות היה הגישה לעולם הוירטואלי. האסכולה הממהרת קבעה שיש להנות כבר בהווה מפירות המחשוב, גם אם הקיצון עוד לא הגיע, והאסכולה המתעכבת קבעה, בהתאם לקוד הקילגוני על פי שיטתה, שאין לשנות את התודעה בטרם הושגה ההקצנה. אסכולה איזוטרית נוספת התרחקה רחוקות מהרעיון הקילגוני המקורי, וקבעה כי ההקצנה הינה בלתי אפשרית, ולכן יש לחפש את הכיבוי במקום, משמע כיבוי התשוקות והרצונות אשר חוסר הגשמתן מונע את האושר. סיעה זו נקראה הסיעה המבטלת והפכה לזרם נרדף על ידי הקילגונים. תחילה, רוב תאי הקילגונים המבודדים ביקום השתייכו לאסכולה המתעכבת, ואף החלו להגביר את הפיצולים בין עצמם. לכל תא היה מנהיג עצמאי אשר היה בקשר רופף עם מנהיגי התאים האחרים. השינוי המשמעותי הגיע לאחר התבססות הקילגוניזם בכוכב פוביה, אשר הגיע באמצעות תא מהאסכולה המממהרת. עוצמתה העולה של פוביה סייעה לו להתבסס, ולאחד מחדש את פלגי הקילגונים.

לאחר ההתבססות בכוכב פוביה, הקילגונים הממהרים ייסדו מערכת של תגמולים אשר התבססו על העולם הוירטואלי. הנהגת הסיעה קבעה יעדים אסטרטגיים עבור המסדר הקילגוני והבטיחה זמן ביקום הוירטואלי כתמורה עבור השגת היעדים הללו. כוח המחשוב של האימפריה הפוביאנית העולה סייע להם להבטיח גמול זה. כך, קילגונים ברחבי היקום עברו לבצע משימות עבור ההנהגה הקילגונית המרכזית אשר התבססה בפוביה, ומנהיגה היה לראש המסדר הקילגוני.