חקירת הכג"ש (כדור גלגלי השיניים)

### טקסי החקירה

אדריאן יושב במשרד, שם את הכדור עשוי הגלגלי שיניים המסתובבים לפניו על השולחן. בחוץ רעמים מסמנים בואה של סערה נוספת, שלג יורד, מכוניות ואנשים כועסים זה על זה.

בתוך המשרד חם ונעים. הכג"ש ואדריאן בוחנים זה את זה...

אדריאן נושם עמוק ומתחיל את הבדיקה. כרגיל הוא יודע שיש כמה רמות של בדיקה לעשות. הוא שאל המעבדות מכשירים שמנטרין אנרגיית קסם, את הכג"ש הוא הציב במרכז של מחומש שבכל אחת הפאות הוא רשם חמש משוואות ורונות של הגנה וגילוי.

אלא היו שני אלמנטים קסומים , האחד טכנולוגי השני קסום  האלמנט השלישי היה אדריאן עצמו והרביעי היה שירורי, כאשר האלמנט החמישי היה הכג"ש עצמו שהיה בתוך מרובע שעל כל צלע שלו היו ארבע רונות, עכשיו הם יצרו מערכת סגורה שיכולה להתחבר.

המטרה של אדריאן היא להשיג הבנה איך הכג"ש מתקשר ואיך אפשר לבודד אותו מכג"ש אחר אם צריך.

הטקס עצמו יקח בדיוק 52 דקות וחמש שניות.

דרך אחרת להסתכל על הטקס היא שהוא מורכב מחמישה רכיבים.

1. הכג"ש הוא המטרה של הטקס והלב שלו

2. הרכיב השני היה הרכיב המיסטי, הוא המרכיב המעגן את הלב בתוך התהליך ומתרגם אותו.

3. הרכיב השלישי הוא אדריאן, הוא מקור הכוח, הוא המניע והיוזם של התהליך.

4. הרכיב הרביעי הוא שירורי, היא בעלת היכולות החישה.

5. הרכיב החמישי הוא הרכיב הטכנולוגי, הוא נותן את הפלט את התוצאה של הטקס בצורה קריאה וברורה.

הנסיון הראשון עובר ביעף. אחרי כל השרטוטים אדריאן מפעיל את כלל חמשת היכולות קסם המהותיות שלו. עדיין הוא לא יכול להפעיל את כולם ביחד, אולם הוא עובר אחת אחת, מרוכז במחומש ובכלל הרונות.

הוא עושה מודולציות למכשירים, מחזק את הרונות וממקד את תשומת לבה של שירוארי.

אדריאן יודע שטקסים זה נושא שלם, חדש ומורכב אשר צריך ללמוד ולפתח את היכולות שבו. עדיין, גם מסע בין אלף מיל מתחיל בפסיעה אחת קטנה.

לקראת סוף זמן הטקס הוא התחיל לחוש, לעיתים, השפעות אנרגטיות של או על הכג"ש. בזמנים רגילים האנרגיות הללו מחוץ לטווח התחושה שלו, אולם הטקס איפשר לו להרחיב את תחום הגלים אותו הוא חש, ולפיכך הוא אכן הרגיש ב... משהו. זה היה ראשוני ועדיין לא ברור. אבל בברור יש שם משהו.

אדריאן לא מופתע מהתוצאות, משיחות אם איתן הוא כבר הבין שאם משהו מצליח בפעם הראשונה זה בטח טעות. הוא גם יודע שכדי לאשש משהו צריך חזרות.

אז הוא משנה ומתקן את הטקס, אם כי יותר נכון לקרוא לו פרוצדורה. הוא יחזור על הטקס לפחות עוד ארבע פעמים בזמן הקרוב בכל סבב הוא יתקן וישנה בהתאם לתוצאות.

לא שהוא מתלהב מזה אבל אדריאן גם מוכן להמשיך את סדרת הטקסים הללו לשבוע הקרוב, כלומר לעוד חמישה ימים, בכל יום הוא יריץ חמישה טקסים ואז בסוף השבוע הוא יערוך וינתח את התוצאות.

לאורך היום אדריאן משפר את המודולציות השונות, הרונות שמופיעות, סדר הכוחות וכמה זמן כל אחד משמש אותו, מנסה להשתמש בעיניים השונות של שירוארי (יש תריסר כאלו) וכמובן צורות פלט שונות.

בסיבוב החמישי והאחרון של היום הראשון הוא מבין שלכג"ש יש  שתי רמות או אולי סוגי אנרגיה שונים בהם הוא משתמש וזה הדבר שבלבל כל הזמן. צריך יהיה לנסות ולבודד כל סוג אנרגיה בנפרד ולחקור אותו. השאלה היא, כמובן, איך להתאים את הטקס כך שיבודד רק סוג אנרגיה בודד מתוך השניים?

אדריאן מנסה לבדל את האנרגיות השונות. אם הן עובדות כסוג גל אז הוא ינסה לאפיין כל תדירות ולהשתמש בהתאבכות כדי לנטרל אחד מהם  אם לא הוא ינסה להשתמש במנסרה כדי לפצל, להעצים או להקטין. הוא ימשיך ויבדוק דסקיות מחומרים שונים לראות אם אחת מהן חוסמת את אחד מהאותות.

אדריאן יושב בסנקטום של מקדש האמת. עמוק עמוק, בתוך אזור "אטלנטיס", אותה מערת ענק בה נמצאים כמה וכמה בנייני ענק מוזרים, פונה מקום בינות לפטריות מאירות מלמטה, ומדוזות מוזרות ומאירות למעלה. שם במערה התת-מימית,, יושב לו מבנה קטן שבתוכו אדריאן יכול לעבוד. לפני כמה חודשים, כאשר אדריאן הגיע לכאן לראשונה, הוא כבר זיהה שקל יותר לעשות כאן קסמים ובהתאמה הסיכוי לפרדוקס קטן יותר. כעת כאשר הוא מגיע לכאן יום אחר יום, הוא גם יכול להעריך את היופי התת-מימי של המקום.

---------- יום שני לטקסים ----------

אדריאן מנסה כל מיני אפשרויות לאפיין את האנרגיות השונות. המנסרות לא משפיעות בכלל, דבר שמפחית את סוגי האנרגיות האפשריות אותן הוא מנסה לחקור.

בדיקות ההתאבכויות שהוא מנסה גם הן לא עובדות, דבר שמציין, לדעתו של אדריאן, ששתי האנרגיות הן מסוגים זרים דיים שלא יוכלו להשפיע זו על זו.

כאשר אדריאן עובד עם דיסקיות מחומרים שונים הוא מגלה שהוא מסוגל לחסום אחת משתי האנרגיות, וגם בשבילה נדרשת עופרת בעובי 5 סנטימטר.

https://www.coffeestainstudios.com/games/sanctum/

----------- יום שלישי לטקסים ---------

היום השלישי היה מעייף ביותר פיזית. אדריאן הבין שהוא זקוק לעזרה ולפיכך הוא פנה לחברו ורעו ללימודים, איתן, וסיפר לו שהוא צריך עזרה ומכשירים המתאימים למחקר שלו. איתן חיבר אותו עם עוזר מחקר ותיק בשם מיגל מיאן אשר ידו בכל, כך מסתבר. ואדריאן ומיגל הסתובבו במרחבי האוניברסיטה צדים ציוד ומחזירים אותו כעבור זמן קצר. הסחיבות הלוך ושוב היו מתישות, אך התוצאות היו שוות את המאמץ.

לאחר הטקס הראשון באותו היום הוא הצליח לאפיין שהאנרגיה המדוברת היא אנרגיית גמה. האנרגיה מופקת בכמויות קטנות על ידי הכג"ש בזמן הטקס, אולם עדיין היא מסוכנת מאד לאדם, לחי ולצומח. כתוצאה מכך השלושה סחבו לוחות עופרת להגן על המקדש מהכג"ש הרצחני. דבר שלקח שעות רבות ועבודה פיזית קשה.

המדע לא עוצר רק כי קשה או כי זה לא נוח להשאר עד מאוחר.

ברגע שהוא מבין שצריך לסחוב פלטות כבדות של עופרת אדריאן מגייס גם את איתן לתהליך. והשלושה, מיגל, איתן ואדריאן עוברים יופי של בונדים בזמן שהם סוחבים.

כשהם מסיימים את הסחיבה הם מסכמים להיפגש בסוף השבוע לחגוג בפאב הסטודנטים המקומי.הדעהנכבר מאוחרת ואדריאן מציץ בחלון רואה את השקיעה. הוא נאנח מתקשר לקאט ומספר לה שלא יצליח להגיע לפגישה שלהם הערב. הוא חולק איתה את פרטי הניסוי בכללי ואומר שישמח לקבל ממנה דעות, מחר מחרתיים או בזמן אחר.

וכך חמוש בנשק הסודי של כל סטודנט מדעי, טרמוס קפה בחוזק משולש, אדריאן יורד חזרה למעבדה שלו וממשיך את ארבעת הטקסים החסרים להיום.ככל שהשעות עוברות כך נהיה קשה יותר לבצע את הטקסים. כל טקס לוקח 52 דקות ו 5 שניות. אחרי כל טקס צריך לנסח את הבעיה שהתגלתה או עדיין לא פתורה ואז למצוא לה פתרון. השעות המאוחרות גורמות למחשבתו של אדריאן לנוע לאט ומבולבל ולוקח לו לעיתים שעה ולעיתים שעתיים טרם הוא מעמיד את הטקס הבא בתור.

אולם מטקס לטקס הוא מבין יותר את שקורה. הדבר המרכזי שהוא מתרכז זה לנסות ולהבין את אנרגיית הגמא. כבר אחרי טקס בודד ברור לו שהאנרגיה נועדה להעביר מידע. אחרי עוד טקס הוא מבין שהקושי המרכזי יהיה המהירות העצומה של העברת המידע תוך שימוש באנרגיית גמא. שני טקסים לאחר מכן, לאחר סדרת חומרים שונים - גזים, נוזליים ומוצקים, שאותם הוא ניסה, רונות שונות, מכשירים, רעיונות וטקסים, עדיין הוא לא הצליח להאט את העברת המידע לרמה שהוא יכול לנסות ולהתחיל לפענח אותה.

עייף עד לשד עצמותיו, פיזית ומנטלית, בשעות הקטנות של הלילה, אדריאן חוזר לביתו לחשוב איך הוא יתקוף את הבעיה הזו למחרת.

למרות עיפותו שנתו של אדריאן נודדת הוא קרא מספר מאמרים על קרינת גמא והוא דאג. ראשית קרינת גמא היתה הקרינה החזקה ביותר והקטלנית ביותר הידועה. שנית השימוש שלה במדע היה לצורך סטריליזציה וזה הדאיג את אדריאן שהכג"ש השתמש בסוג אנרגיה כל כך קטלנית. שלישית הדרך היחידה לזהות אותה היתה דרך ההשפעה של על חומר וגם עופרת לא הייתה יעילה במאה אחוז. רביעית, זה נתן לאדריאן רעיון עם הכג"ש יהיה בתוך שפוררת של גז אציל מסוג קסנון הוא לא יוכל להאט את הקרינה, שום דבר לא יכול,  אבל הוא כן יוכל לעקוב אחרי השינויים הזריחה של הגז ומשם אולי לפענח את האותות . חמישית, אדריאן ידע שהוא לא ידע מספיק לא על הפיזיקה ולא על קרני גמא. הוא היה צריך מישהי שידעה פיזיקה, מישהי שהוא יוכל לפצות אותה על השקעת הזמן ושגם תרצה לעזור.

כשהוא קם בבוקר תרוד ומתכנן תוכניות אדריאן ידע שזה הזמן לנסות לגייס את קאט לניסוי, לשמוע ממנה מה דעתה על התוכנית שלו ולראות  אם יש לה הצעות לשיפור.

אדריאן מגיע למקדש שם הוא מתחיל בתכנון הטקסים של היום, איזה חומרים ידרשו לכך. מיגל מגיע בשמונה והשניים משוחחים על האפשרויות הפתוחות להמשך. קאט, כך הוא יודע, מלמדת בשעות הראשונות של היום ולכן היא תגיע בהפסקה של עשר. ואכן, בחמישה לעשר, עם שתי כוסות קפה, קאט מגיעה אל המחלקה שם היא פוגשת אותו. כשהיא רואה אותו עיניה מאירות, היא נגשת ומחבקת אותו בחום "מה שלומך? מתי הלכת לישון? אתה נראה עייף, בטח הלכת לישון באיזה שלוש בבוקר. ההורים שלך לא אמרו לך שזה לא בריא? אתה צריך לישון יותר. וגם לאכול. בוא, אני מזמינה אותך לארוחת בוקר" והיא גוררת את אדריאן למנזה שם היא דורשת לדעת "הכל!" בזמן שהם עומדים בתור ולוקחים את ארוחת הבוקר.

אדריאן מחייך ומחזיר לקאט חיבוק חם. "יותר לכיוון ארבע,." הוא מודה בקול עייף "אבל אני באמצע רצף של ניסויים..נשבע לך שלפיות ממש קל עם עבודה על בסיס שלוש. בקלות כל חמש הופך ל 25 ויותר." הוא מושך בכתפיו בעייפות ונותן לקאט לגרור אותו לארוחת בוקר "אני יתום לא יודע מה הורים אמורים לעשות " הוא מודה כשהם יוצאים לכיוון הקפטריה.

אדריאן מספר לה בקצרה על הכג"ש פחות הסטוריה ויותר שהוא חלק שש עשרה יחידות ושהשאר חסרות. יותר על מה שהוא גילה ואיך הוא מנסה להשתמש בשפורפרת קסנון כדי לפנעח את המידע שהכג"ש שולח. הוא לא מדבר על אל מכונה , שדים או שאר אנשי השבט.

כאשר קאט שומעת על הקרינה ועל כך שהוא בילה לו מספר ימים בתוכה היא מחווירה, "אלוהים ישמור" היא אומרת ומצטלבת "למה אתה מחכה? שתתחיל להקיא דם? שתגדל עוד ראש? אתה חייב לטפל בזה עכשיו ומייד! לא דיברת על זה עם איתן? הוא לא עזר לך בכל זה? הוא לא יודע על הקרינה?" היא מסתכלת על אדריאן "בוודאי שהוא יודע, ואף אחד מכם חשב קודם כל לטפל בזה? מה אתם חושבים שלהיות גבר מתגבר על קרינה שאוכלת לך את התאים מבפנים?"

היא עוצרת ומרצינה "למזלך יש לך אותי. ואני לא הולכת לתת לך למות כי אתה כל כך גבר שבקרוב לא יהיו לך ילדים... למזלך אתה נמצא במקום הטוב ביותר בגוטהם לטפל בדיוק בבעיית קרינה. וזה אצלך במחלקה. שזה רק מדגים עד כמה החבר הטוב שלך איתן הוא אדיוט עם תעודות! אנחנו שנינו עכשיו הולכים לפרופסור, מקבלים אישור לבדוק את מצב הגוף שלך ועד כמה אתה מלא בקרינה. ואם יש צורך" וכאן היא עוצרת ותוקעת באדריאן מבט תקיף "ואם יש צורך אתה עושה ניקוי עמוק. זה אולי לא נעים אבל אם זה מה שידרש אתה לא מתחמק מזה! ברור!" ולמרות שהשניים נמצאים באמצע הארוחה היא קמה, תופסת בידו של אדריאן ומתחילה לצאת איתו בחזרה למחלקה, אז נזכרת בזה שעוד לא שילמה, היא רצה למלצרית ומבטיחה שהיא תחזור עוד מעט לשלם על הכל וקרה משהו דחוף, אז היא חוזרת לאדריאן ומושכת אותו בחזרה למחלקה.

אדריאן לא מבין גדול בנשים, אבל איך שקאט תפסה פיקוד לא משאיר לו ברירה. אצל אדריאנה הוא למד שעדיף לעשות את מה שהיא אומרת ולא לריב. זה היה דומה כי היא מאוד שונה מקאט אבל העקרון דומה. אז תחת מחאות קלות הוא קם נגרר אחריה כמו ילד נזוף.

קאט נכנסת למחלקה ונעה ישר לחדרה של הפרופסור. זו נמצאת בפגישה, אך קאט לא מוותרת ואומרת למזכירה שהיא חייבת להכנס לפרופסור , "זה עניין של חיים ומוות" היא מדגישה. המזכירה לא מנידה עפעף ומורה לשניים לשבת על כסא ולהמתין.

עוברת שעה קלה בה קאט חוקרת את אדריאן על המחקר שלו ואף מייעצת לו מספר נקודות שיכולות לעזור לו בהמשך. לאחר שעה הם נקראים למשרדה של ברנבאום. זו נראית עייפה במידה נכרת, אפשר לראות מפה גדולה של הוולגייט לפניה עם סימנים וחצים עליה, תיקים פתוחים מכל עבר מכילים מידע על אזורים שונים שם.

הפרופסור פונה אל אדריאן ומרימה גבה כאשר קאט מקדימה אותה ואומרת "אדריאן עסה נסויים בקרינת גמה. צריך לבדוק אותו ולראות אם הוא זקוק לניקוי עמוק!". הפרופסור מקמטת את מצחה ושואלת כיצד קרה הדבר וקאט נותנת לאדריאן להסביר את שקרה.

הפרופסור נעה, לוקחת לעצמה שתיה חריפה (ווסקי כמובן) ומציאה גם לאורחיה - קאט מסרבת - היא חושבת לעל הנאמר ואז מסכימה שאכן צריך יהיה לבדוק את הנושא.

### נקיון ואדריאן - טיול בוולגייט של נקיון

הפרופסור קוראת לספאד, אחד המפקדים של הכוחות הקיימים, למרות שהוא רק בדרגת לוטאנט הפרופסור נוטה להסתמך עליו על פני האחרים שם.

הלוטנט מגיע, הפרופסור מבקשת שיקח את אדריאן לבדיקת קרינה ולניקוי הנדרש.

"אז למה אני בדיוק צריך לעשות את זה?" לוקאס שאל את אדריאנה. הם עמדו על קרונית חלודה בקצה הגבוה של הגלגל העליון. מסביבם קוני איילנד נפרסה כשהשמש השוקעת צובעת את גן השעשועים הנטוש באדום דם.

"אתה צריך לחוות את החיים האמיתיים לפני שתשקע לשקר." אדריאנה הסבירה לו בזמן שהיא קשרה את הרצועות סביב החזה שלו. "כן אבל למה לקפוץ, בסימולציה אי אפשר למות באמת כאן זה ממש ממש אפשרי. אני אהיה אמיץ שם."

אדריאנה חייך נצמדת אל לוקס ונושקת לו בעדינות. "אתה לא יודע איך זה בפנים, זה נראה אמיתי ... יותר מאמיתי כל כך מוחשי שלא תרצה לעזוב  אבל אם תמודד פה, תוכל להתמודד עם הכל שם " לוקאס נאנח ומהנהן בראשו. הוא הולך לקצה של הקרונית תופס את האומגה ומזנק לזריחה.

אדריאן מתנער ממחשבותיו "כן, ניקיון עמוק זה נשמע לי הדבר הנכון לעשות." לקפוץ מאומגה היה יותר קל אבל יש לו מטרה והוא יסבול בשבילה.

השלושה - לוטננט ספאד, קאט ואדריאן - עוזבים את חדרה של הפרופסור, יורדים לקומה 1- שם שוכן הבסיס של הנחתים. בנקודה הזו הלוטננט פונה לקאט ומציין שהיא לא יכולה להכנס כי אין לה הרשאות מתאימות. היא נהיית אדומה ונראה שלשניה היא הולכת להלחם בלוטננט אולם אז קול ההגיון שלה מתגבר על רגשותיה והיא אומרת שהיא תחכה כאן, היא מחבקת את אדריאן ומתיישת מול הכניסה. הלוטננט מביט בה שניה וכנראה קול ההגיון פועל גם בתוכו כי הוא מוותר על הויכוח שאותו הוא לא יצליח לנצח.

אדריאן נכנס לבסיס. הדבר הראשון שיבלוט לו היא העובדה שבניגוד למקדש ואפילו למחלקה, כאן הכל חדש ונוצץ. אין פיסה בודדת של לכלוך או חלודה. הכל במצב טיפ טופ. חיילים מסתובבים לכאן ולשם, מצדיעים ללוטננט. אפילו הדולפינים - ואדריאן מגלה שהדולפינים הם כנראה חלק מהצבא - גם הם מצדיעים במועל סנפיר ללוטננט.

הלוטננט לוקח את אדריאן לחדרו של מפקד הבסיס - קולונל ריצ'ארד סנדרס ומסביר את שהפרופסור ביקשה. הקולונל מאשר וחותם על טופס מתאים לבדיקה של אדריאן ומייד הוא גם חותם על טופס ניקוי עמוק באם ידרש. את הטפסים הוא נותן ללוטננט.. אדריאן שם לב שהבסיס מצויד במיטב הטכנולוגיה הקיימת, לא רק שיש שם מחשבים, לקולונל יש אפילו ביפר!

השניים יוצאים מהמשרד של מפקד הבסיס ונכנסים למתחם סגור בתוך הבסיס. דלת פלדה עבה סגורה, עם חייל חמוש ששומר עליה ושלטים שאומרים "אין כניסה - אזור סכנה!", או "חומרים ביולוגיים מסוכנים" פזורים מסביב.

הלוטננט מחזיר הצדעה לחייל ומציג את הטפסים. החייל בנימוס מבקש לראות הן את התעודות של הלוטננט והן של אדריאן.

אדריאן משתדל לא לבהות או להזיל ריר כשהם יורדים לחלק הצבאי של הפקולטה. הוא מתרשם מאוד מהטכנולוגיה החדשנית של הסיפורים.

כשהם מגיעים לשומר הוא מושיט לו את כרטיס הסטודנט שלו שכולל תמונה שלו והחברות שלו בפקולטה

השומר בודק בקפדנות את הכרטיס ומעביר אותו בתוך סורק. הוא גם בודק את המסמך שהגיש לו הלוטננט. לאחר מכן הוא פותח את הדלת אל חדר קטן עם דלת פלדה נוספת בצד השני.

הלוטננט ואדריאן נכנסים. משהו קורה, ואדריאן מרגיש מאבד תחושה ב... הוא לא בטוח במה. הוא רואה כרגיל, מרגיש את הגוף כרגיל. אבל חסרה לו תחושה מאד מהותית. משהו קרה בחדר ואין לו מושג מה...

הלוטנט מבקש שישים את היד שלו בתוך סורק ידיים ולאחר מכן יצמיד את העין שלו לסורק קשתית עיין למען בדיקה שהוא זה הוא...

אדריאן מנסה לתקשר אם הלוויתן ואם שירורי יש לו הרגשה שהוא איבד את הקשר איתם.

בנתיים הוא יעשה כפי שנאמר לו לעשות ומכניס את היד לסורק המתאים ואת העין הוא מצמיד לסורק הקשתיות.

לאכזבתו, למרות שהוא ציפה לזה, אדריאן לא מצליח לתקשר עם הלוויתן או שירוארי. או אפילו לחוש את החשמל בקירות. משהו בחדר הזה מפריע לפעולתו כקוסם!

הבדיקות עוברות כהלכה ואדריאן נכנס למתחם הסגור. בסיס בתוך הבסיס. כאן תחושותיו של אדריאן הקשורות לקסם כמו תחושת החשמל, חוזרות אליו. אולם הקשר לעולם החיצוני ובעיקר ללוויתן ושירוארי לא.

הבסיס בתוך הבסיס, או בסיס השילוח כפי שהוא מכונה בעגה המקצועית, הוא מסדרון ארוך המזכיר מעט את המסדרונות של צוללות. המסדרון עשוי מתכת, אין פינות חדות, צינורות רבים עוברים על התקרה ודלתות עבות ממתכת הניתנות לפתיחה בעזרת ידית עגולה גדולה.

כאשר אדריאן מציץ ימינה הוא רואה שעל הדלתות יש שלטים כמו "חלום", "מאבק פיזי", "מאבק מנטלי", "כאב", "מוות" וכמה וכמה מהדלתות עם שלטי "בבניה". אולם השניים נעים שמאלה. כאן השלטים הם "מטבח", "אפסנאות", "מרפאה" וכדומה. השניים עוצרים ליד המרפאה, הלוטננט דופק על הדלת ונכנס מיד. המרפאה גדולה, מצוידת במיטב הטכנולוגיה וברופא משועמם אשר קורא לו ספר. המרפאה יכולה להכיל עד 18 פציינטים, אולם כרגע יש רק אחד, שיושב על המיטה שלו ומשחק משחק קלפים על הסדין הלבן והסדור למשעי. בכלל כל המרפאה הזו מסודרת כמו שרק מרפאות צבאיות מדוגמות יכולות.

הלוטננט פונה לרופא ומגיש לו את המסמך. הרופא ששמו - כפי שניתן לקרוא מהשלט על חזו - הוא דר. סליפ (Sleep) קורא בקפדנות את המסמך. דר. סליפ מציג את עצמו לפני אדריאן ואומר שהוא יבדוק אותו אולם ראשית הוא נדרש לדעת את מצבו הנוכחי. הוא מבקש שהלוטננט יעזוב. הלוטננט אומר שהוא חייב להשאר עם אדריאן כיוון שהוא אזרח. הרופא חושב על כך ושולח את הלוטננט להיות בפינה ולא להפריע. אז הוא לקוח את אדריאן הצידה לפינת בדיקה. שם בהתחלה הוא שואל אותו שאלות רבות ומגוונות - משקל, וגובה, כמה ספורט הוא עושה, כיצד הוא קיבל את הקרינה, האם הוא הקיא דם, איך הוא מרגיש ועוד. את התשובות הוא כותב בקפידה במסמך אפור. אז הוא מתחיל לבדוק את אדריאן, בודק את משקלו וגובהו, בודק את הראיה שלו. נותן לו לרוץ על מכשיר מתאים לאחר שהוא מחבר אליו סדרה של חיישנים וכו. בנוסף הוא בודק אותו עם מכשיר גייגר רגיל ועוד כמה מכשירים שכנראה בודקים קרינה אולם אדריאן לא יודע בדיוק מי ומה הם.

לאחר כשעתיים של בדיקות הרופא מסתכל על אדריאן ואומר, "אכן הוקרנת במידה ניכרת. אתה לא תמות מזה, אבל סביר שתוך כמה שנים תפתח מגוון של סוגי סרטן. מצד שני על פי התיאור שלך המצב עדיין מאד ראשוני ולכן אני ממליץ על שלושת הדברים הבאים. ניקוי קרינה עמוק במיידי אשר אמור לתקן את רוב הנזקים. בנוסף לקחת תרופות שאנפיק לך בחודש הקרוב ובמקביל אתאם פגישה עם קוסם המתמחה בקרינה לוידוא וניקוי סופי מוחלט. האם יש לך שאלות?" ובמקביל הוא שם לפני אדריאן מסמך שמן שעליו הוא אמור לחתום באם ירצה לקבל את הטיפול. המסמך שכותרתו "טיפול במקרה קרינה" מכיל מידע על הטיפולים שארדיאן יעבור, הסיכונים שיש בהם והעובדה שאדיראן מסכים לקחת סיכונים אלו ולא יתבע את המרפאה במקר כשלון ומוות.

https://threepolies.artstation.com/store/pVBo/submarine-corridor-001

אדריאן עובר על המסמכים אבל האמת איפשהו בין סעיף 7ג לעמוד 128 הוא מאבד פוקוס. הוא יגיע למסקנה שהוא כבר מת במילא ואין לו מה להפסיד ופשוט חותם. "אני מוכן" הוא משקר לסלייפ.

הדוקטור בודק את החתימה ומחייך לאדריאן, "טוב מאד. נשלח אותך לניקוי עמוק. תחזור כמו חדש. בוא איתי בבקשה. לוטננט" הוא מרים את קולו וקורא ללוטננט אליו, "הבה נצא לדרך, אבל תן לי את מסמך הבקשה, בבקשה.". הלוטננט נותן לו את המסמך המלווה, עליו הדוקטור חותם במקומות המתאימים.

השלושה יוצאים החוצה מהמרפאה, בדרך עוצרים באפסנאות, שם הלוטננט מראה, שוב, את המסמך. האפסנאי בודק את המסמך, נכנס לחדר אחורי וחוזר עם מיכל מתכת חתום שאותו הוא נותן לדוקטור.

השלישיה יוצאת למסדרון, עוברת את נקודת הכניסה לבסיס שילוח וממשיכים לצד השני. אחרי כמה דלתות הדוקטור עוצר ליד דלת עליה כתוב "נקיון". הלוטננט אומר, "שניה, תנו לי לבדוק היתכנות" והוא מרים מסמך שמונח בפולדר צמוד לדלת. הוא קורא את המסמך, אז הוא מסתכל במסך מלא במספרים שיש ליד הדלת.  ולאחר מספר דקות הוא אומר "בסדר. הכל נראה תקין. בוא נכנס." הוא מסובב את הידית העגולה וכולם לנכנסים דרך הדלת אל בית חרושת למוצרי נקיון שנראה שעובד ללא מגע אדם. בקבוקים זורמים על מסילות, מתמלאים בחומרים צהובים וירוקים ונשלחים הלאה בצד השני. ריחות חזקים של חומרי ניקוי עולים באפו של אדריאן. "זה חלק יציב בוולגייט, " אומר הלוטננט לאדריאן "שאנו עובדים איתו כבר כמה שנים. ברור שצריך לוודא כל פעם מחדש שהחיבור תקין ויציב, אבל לא צפויות בעיות." השלושה נעים בין המסילות ומגיעים דרך דלת לחדר שירותים הנקי והמצוחצח ביותר שאדריאן ראה אי פעם. הכל מריח נקי, האור חוזר מכל פינה שהוברקה עד ברק, מגע עדין מגלה שהשיש חלק מסמרטוט שעבר עליו אלפי פעמים. אפשר לשמוע את הנקיון מרחשש לו באוויר.

"אדריאן" פונה הלוטננט לאדריאן "אתה צריך להשתין כעת אל תוך האסלה. וזה בסדר אם קצת תשפריץ מסביב. צריך לזמן את 'נקיון'" מדגיש הלוטננט את המלה האחרונה בקולו.

https://bsiengr.com/projects/cleaning-product-manufacturing/

https://www.marthastewart.com/1532604/best-way-to-clean-a-toilet

לופז נאנק מכאב כשהוא מרים את עצמו מהרצפה. "תזכירי לי שוב למה אני צריך להתאמן על הוקי גלגיליות?" הוא שואל כשהוא מרים את המקל ומייצב את עצמו. אדריאנה הסתובבה סביבו בחן של רקדנית בלט, מסתחררת במהירות ומאזנת את המקל חבטה של בין השכמות  "כשתיהיה בסאבלומיניס יהיה לך את המוח שלך, הגוף שיהיה לך יהיה פיקצינולי ככל שתאמן את המוח שלך להתמודד עם הכאב והקושי ככה יהיה לך קל יותר להשיג את המטרה "

לופז לא ממש הבין מה זה חשוב הרי התכונות של הגוף שלו יקבעו יותר אבל הוא לא היה במצב להגיד לאדריאנה לא והוא נהנה לראות אותה גולשת, כאילו הכבידה היא רק אופציה בשבילה. מאז שאמר לה על החלטתו להיכנס היא העבירה אותו סידרת אימונים אינטנסיביים, לגוף, למוח ולנפש.

הוא משך את המסכה חזרה על פניו ונכנס לפוזיציה. אדריאנה חייכה בזמן שהיא חבשה את המסכה שלה "מעולה, הפעם תנסה לחטוף לי את הכדור בלי להתרסק... בגותהם אתה תיהיה בן אנוש, חלש ואיטי לעומת כל התפלצות האחרות אתה צריך לדעת איך להאבק מנקודת מוצא של חולשה."

למרות התקופה אם אדריאנה, אדריאן מצא שזה עדיין הביך אותו ל"זמן" את ניקיון אבל משימה היא משימה והוא משתין ומתיז כפי שנדרש.

ריחות עזים של נקיון עולים באפו של אדריאן ולשניה הוא רואה את השתן נעלם ורק חרס נקי ומבהיק נשאר מאחור. אולם מוחו של אדריאן מותקף על ידי אוסף עצום של זכרונות של נקיון. כך לשניה הוא מרגיש כמו אשה שמנקה אמבטיה - הוא חש את הספוג והרטיבות בידו, את ריחות האקנומיקה באוויר, את הריכוז במחשבה של האשה שרואה חתיכת זוהמה שהיא כבר כמה דקות מנסה לנקות, את העייפות שלה, אחרי יום נקיון ארוך - וזה משתנה לגבר שמצחצח את שיניו - הוא מחזיק את המברשת, מריח את המשחה, רואה את השניים המלוכלות באוכל (כנראה פסטה), חש את השכרות שבה הוא נמצא ועדיין מנסה לנקות את שיניו - אחרי כמה כאלו הוא אפילו חווה חוויה מוזרה שבה הוא דג ניקוי שמנקה אקווריום - זו תחושה ממש מוזרה ולא ברורה שאלמלא הנסיון המקדים של אדריאן עם הלוויתן כנראה הוא לא היה יכול לתרגם אותה.

המסה העצומה של זכרונות/תחושות ניקוי מציף אותו, קצת כמו שקרה כאשר אלכסנדר תקף את הצינור הרביעי בכנסיה. אולם המסה שגדולה עשרות מונים, בו בזמן עדינה הרבה יותר, שוטפת את אדריאן ועוברת דרכו ברכות יחסית. עדיין כנראה הדבר היה מפיל אותו מרגליו, ועדות לך היא הרופא שזז לכיוונו של אדריאן עם ידיים פשוטות לתפוס אותו כשהוא יפול, אולם אדריאן שעבר הן את הטירונות של אלכסנדר והן התירגול של הפרלמנט, מחזיק מעמד, נותן לכל הזכרונות האלו לשטוף דרכו, והוא אפילו מסוגל למחשבה פשוטה!

הרופא מעפעף בהפתעה קלה ואז אומר "אני מקווה שאתה מבין ושומע אותי. אנו צריכים כעת לכוון את ניקוי אל הדם שלך והחומרים הרדיואקטיביים שבו. כך סתם זה לא יקרה כי ניקוי לא יעבור את גבולות הגוף הטבעיים. בשביל זה, " וכאן הוא פותח את הגליל המתכתי המבהיק ומוציא שקית אינפוזיה שעליה יש את הסימן המפורסם של חומר רדיואקטיבי "יש לי כאן שקית אינפוזיה עם חומר למיפוי עצמות. זה חומר רדיואקטיבי שמזריקים לגוף כשצריך. כעת אחבר את זה לידך ונחכה שניקוי יתחיל לנקות את החומרים ואז נזריק אותם לתוכך. זה יגרום לניקוי לעקוב אחר החומר ולנקות את כל החומרים הרדיואקטיביים מתוך גופך...".

וזה מה שהרופא עושה. מכניס את המחט של האינפוזיה לתוך זרועו של אדריאן, מחכה שתחושת הנקיון תעטוף את השקית ואז הוא מרים את השקית ונותן לה לטפטף לתוך גופו של אדריאן.

תחושה מיידית של טשטוש ועלפון מתקרב שוטפים את אדריאן, אך זה מחזיק מעמד דרכם. התחושה הבאה היא שהוא חש כיצד הוא מתנקה בתוך גופו עצמו. וזו תחושה מאד מאד מוזרה. הוא מרגיש כמו אדם שלישי אשר מציץ לתוך גופו ועובר בתוך כלי הדם שלו עצמו. מנקה אותם, קצת כמו דג הניקוי שהוא חווה מקודם!

https://www.amazon.com/Pouches-Halloween-Vampire-Graduation-Hospital/dp/B08CVSYZLV

אדריאן מנסה לצוף בתוך שטף הזכרונות, נטע מנסה להבין ולחוש את ניקיון. האם הוא רוח או אולי פיה, זה בהחלט נשמע מתאים  הוא פותח את עצמו ומזמין את נקיון לפרלמנט, לתת לו במה שבו הם יוכלו לתקשר בזמן שנקיון עובד על גופו

השטף ממלא את כל מהותו של אדריאן. לכמה שניות אדריאן לא חש דבר מלבד נקיון - תחושות, זכרונות, עשיה, הוויה, הבנה - של נקיון.

ואז לפתע הכל משתנה סביבו. הוא כבר לא נמצא באותו חדר שרותים נקי ומצוחצח. במקום זה הוא נמצא ליד מבנה בעל שתי קומות משמעותיות ומגדל. הבניין עשוי לבנים והוא נראה כמו אחוזה קטנה בצבעים של חום, בז' ואפרוריות. ריחות נוראיים של סרחון כמו שאדריאן לא חווה מעולם מציפים אותו. אפשר לראות במרחק אנשים, השמיים אפורים וקולות פעפוע מימיים משתלבים בקולות של מנועים שנעים ברעש ושריקות קיטור רבות.

https://en.wikipedia.org/wiki/Abbey\_Mills\_Pumping\_Station#/media/File:Abbey\_Mill\_Pumping\_station.JPG

אדריאן בוחן את בגדיו, אם אלו אותם בגדים צריכה להיות לו מטפחת כדי לחסות את אפו מהסירחון. הוא צועד לכיוון הבניין ובוחן אותו מקרוב. אם כלום לא יצעק סכנה הוא ידפוק על הדלת הראשית.

ההליכה במרחב הפתוח דורשת מאמץ רב מהרגיל, כאילו האוויר דחוס יותר. לשברירי שניה ניתן לראות דברים שנמצאים בזוית הראיה אולם נעלמים כאשר אדריאן מתרכז בהם.

כאשר אדריאן מתקרב ובוחן את הדלת היטב, הוא רואה/חווה כיצד הדלת משתנה מול עיניו - הולכת ומתיישנת, כמו בצילום מהיר. כמו אוסף של תמונות אשר מריצים אותם במהירות והם יוצרים סרט נע.

כך הדלת מופיעה כל פעם שונה. וכל העולם משתנה מעט איתה.

בכל הופעה שונה של הדלת אפשר לראות אותה במצב קצת שונה. לעיתים אפשר לראות חרק על הדלת והוא נעלם לפני ההופעה הבאה. לעיתים יש שלג שנערם ליד הדלת, גדל לאורך כמה הופעות, ואז הופך לשלולית ונעלם בהופעה הבאה.

לאורך כל הדרך, אדריאן חווה את העולם במלואו, לא רק הדלת מופיעה שונה, העולם כולו מסביבו מופיע שונה. כשיש שלג בדלת, חווית העולם היא של קור, ושלג יורד על ראשו של אדריאן. כמה שינויי דלת לאחר מכן, והעולם כולו חם, מהביל ועובש ירוק גדל על האבנים של הבניין.

אדריאן מופתע, מסתכל על הדלת. הוא מסתכל ומחפש להבין מה קורה שם כאשר הכיוון של התחדשות הדלת מתהפך והיא נהיית חדשה יותר ויותר.

אדריאן עוצם את העיניים, בעבר זה נתן לו פרספקטיבה שונה על העולם. אולי זה יעבוד גם באדמה מוזרה זאת.

ההופעות המשתנות של הדלת והסביבה נפסקות עם סגירת העניים.

לצערו של אדריאן הוא אינו חווה דברים חדשים, כמו שהוא חווה במקדש בעת עצימת העניים.

היות והוא אינו רואה, חוש הריח נהיה ברור יותר. למזלו של אדריאן הסרחון העצום שהיה כאן כשהוא הגיע נעלם לאורך הדרך. עדיין המקום ריחני וסירחוני אולם במידה נכרת פחות משהיה. אפילו ניתן להריח מעט מהצמחיה הירוקה הרבה שיש מסביב.

גם חוסר מידע זה סוג של מידע. אדריאן מניח את ידו על הדלת ומרגיש אותה כשעיניו סגורות. לאחר מכן הוא פותח את עיניו ובוחן האם יש הבדל בתחושות שלו. לאחר מכן הוא דופק קצרות על הדלת ומחכה לתשובה.

אדריאן פותח את עיניו ושוב רואה את ההופעות המשתנות לאורך זמן של הדלת. למיטב תחושותיו אין הבדל בין התחושות כאשר עיניו פתוחות או סגורות (חוץ מכך שחושים השונים ברורים יותר או פחות).

כאשר אדריאן דופק על הדלת, זו מפסיקה להשתנות! כמה שניות עוברות ואפשר לשמוע מישהו מתקרב אל הדלת.

הדלת נפתחת ואפשר לראות בחור מבוגר, בשנות החמישים לחייו, עם כובע בד חום בהיר, לבוש בחליפת טוויד מיושנת בצבע ירוק כהה. פרצופו מאורך ועיניו שקועות. הוא נראה כמו עובד קשה יום. בידיו הוא מחזיק פנס שכרגע הוא סגור. "אההה?" הוא שואל את אדריאן.

https://www.museumoflondon.org.uk/discover/how-bazalgette-built-londons-first-super-sewer

אדריאן מחייך כשהוא רואה את האיש "הזקן". הוא בוחן את האיש מהנהן כלפיו "ברכות." הוא מתחיל "שמי אדריאן סינקלייר, תוכל בבקשה להגיד לי של מי הבית הזה?"

"זלא שלפחד", עונה האיש במבטא מחריד שדורש מאמץ עצום מאדריאן לפענח אותו, "זשל אביוב. אבימלז"

אדריאן מקשיב בקשב רב "אהה זה הבית של ביוב? אני מחפש את אהמ נקיון, אתה יודע במקרה איפה הוא?"

האיש מסתכל באדריאן מספר שניות ומעפעף אליו באי הבנה מוחלטת. אז אומר "תאפסיכי? מאתארוצה פה? אנביא לך תבוס! אוטפל בפסיכי" והוא מסתובב ונכנס לתוך הבניין.

"הממ, אולי זה עדיף." אדריאן מסכים. בזמן שהוא ממתין לבוס, בתקווה שהמבטא שלו ברור יותר, הוא בוחן את המבנה. מחפש מקום שנראה אהם נקי יותר מהשאר.

למרות סרחונו הניכר והמרשים, המקום עצמו אינו מזוהם. יתר על כן, כאשר הדלת פתוחה אדריאן מרוויח את הזכות המפוקפקת לקבל ריחות רבים ומגוונים של סוגי סרחונות שונים.

אדריאן יושב על גדר קטנה וממתין מספר דקות עד אשר גבר בעל שפם וזקן מפוארים מגיע. הגבר בשנות החמישים לחייו הוא בעל בטן מפוארת לא פחות, לבוש בגדים מחויטים כולל עניבה, עיניו חומות ומלאות באינטלגנציה.

האדון מסתכל על אדריאן, מרים גבה ושואל, במבטא מוזר אך ברור "מי אדוני ומה רצונו בבקשה?"

https://www.melinadruga.com/henri-bourassa/

אדריאן מתרומם ממקום מושבו וקד קידה קלה, כמעט לא מורגשת. "שלום וברכות שמי אדריאן סינקלייר." הוא מושיט את ידו מחכה שהאדם השני יציג את עצמו.

"אוליבר ביילי לשרותך," אומר הגבר.

"נעים מאוד מר ביילי." אדריאן אומר. "אני חייב להגיד שאני קצת מבולבל איך הגעתי לכאן. האם תוכל בבקשה להגיד לי היכן אני נמצא?"

"אינך יודע היכן אתה" גבתו של מר ביילי מתרוממת שוב. נראה שהוא משתמש בגבותיו על מנת להעמיק את דעותיו. במקרה הזה, דעתו אינה מרוצה מאדריאן, "אתה נמצא בתחנת השאיבה, אבי מיילס (Abbey Mills Pumping Station). המכונה גם קתדרלת השפכים (The Cathedral of Sewage). אנו נמצאים במיל מידס, מזרח לונדון (Mill Meads, East London), E15 2RW באנגליה. האם זה עוזר לך למקם את עצמך?" הגבה עולה מספר פעמים להדגשה של הכתובת.

אדריאן מהנהן מסתיר את הפתעתו "אני מודה לך על הסבלנות מר ביילי הנכבד. המסע שלי היה מאוד מבלבל, האם אפשר בבקשה לפוש קמעא אולי לקרוא את העיתון היומי?"

הגבה עולה, והעיין מתחתיה סוקרת את אדריאן בזהיות. בוחנת את בגדיו ותוהה על קנקנו. כנראה שמר ביילי הגיע למסקנה שאדריאן אינו מסוכן כי הוא מהנהן ומסמל לו לבוא אחריו בזמן שהוא נכנס בחזרה אל תוך המבנה.

אדריאן נכנס אחריו. לאחר מסדרון קצר יוצאים לאולם עצום אשר משלב בין מבנה אחוזה מהודר עם מבחר מכונות ומנועים שנועדו להניע את הביוב של לונדון.

מצד אחד הכל עשוי בקפידה, בצבעים של זהב ומתכת. חלונות מהודרים ומעקות מעוצבים, עמודים במבנה רומי עם כותרות מקושטות.

מצד שני מספר מכונות מרעימות פזורות בחלל הגדול עם מדי מספרים עליהם. אפילו הצינורות מעוצבים!

https://londonist.com/2010/05/a\_tour\_of\_abbey\_mills\_pumping\_stati

https://www.alamy.com/stock-photo-interior-of-the-old-abbey-mills-pumping-station-19427103.html

"זאת תחנה מאוד מרשימה." אדריאן אומר בהתפעלות לא מזויפת. "ממתי היא פועלת וכמה זמן?"

https://lookup.london/inside-abbey-mills-pumping-station/

מר ביילי מחייך ונראה שהוא מרוצה בפעם הראשונה מאז שהוא פגש את אדריאן, בקול מתורגל הוא מספר "אחרי הסרחון הגדול שקרה ב 1858 הוחלט שלא ניתן להמשיך לזרוק את הביוב לרחובות. הבניה של התחנה החלה ב 1865 ונמשכה שלוש שנים. ב 1868 היא התחילה בפעילות שלה." הוא תופח על הבטן שלו במרוצות.

אדריאן ומר ביילי מגיעים לחדר צדדי, נראה שהוא מכיל מטבחון ומספר שולחנות. עובדים קשי יום ישובים ושותים תה חם. ניתן לראות עיתון שחלקים שלו פזורים בין העובדים השונים שקוראים בו.

"אתה יכול לנוח כאן באם תרצה, יש עוד משהו שאני יכול לעזור?" שתי גבותיו של מר ביילי מתרוממות בתהיה.

אדריאן שומר על פנים חתומות , הוא לא חושב שהוא בדיוק נע בזמן אבל אולי הגיע לממלכותו של ניקיון. הגיוני שהוא יהיה זה שאחרי על הממ הניקיון. "לא תודה, אולי אם יש עיתון מהיום זה יהיה טוב. תגיד אתה המנהל של התחנה המדהימה הזאת?"

מר ביילי מוסיף לפחות עוד עשר סנטימטר לרוחב מתענוג כאשר הוא שומע את  דבריו של אדריאן. אז באצבעו הוא מצביע לעיתון שנמצא בידיהם של העובדים "זה עיתון מהיום. ואני מנהל תפעול מנגון המיים (water treatment works manager)".

"מנהל תפעול המים, זה נשמע תפקיד חשוב ביותר, ללא ספק אתה האיש הכי חשוב בתחנה. תגיד מי הבעלים של המקום הזה?"

"אתה מתכוון איזו חברה מפעילה את המקום? התחנה היא חלק מ"מי התמזה" (Thames Water)" עונה מר ביילי.

"נכון, נכון אבל מישהו מנהל את התחנה, מי זה? לא רק החברה, האיש או האישה שבראש הפירמידה."

"יתכן שאתה מתכוון לסיר אלברט הורנווט' (Hornwats)? הוא מנהל התחנה." עונה מר ביילי.

'אהה ואתה חושב שאחד חשוב כמוהו יוכל לפנות קצת זמן לדבר איתי?"  אדריאן שואל בנימוס בזמן הזה הוא כבר מנסה להפעיל את החושים המיוחדים שלו להבין מי נגד מי ומי מנהל את הממלכה הזאת.

מר ביילי מתחיל לצחקק, הבטן העצומה שלו מתחילה לרטוט ואז הצחוק מתפרץ לו מהשפתיים. הוא מנסה מספר פעמים להשיב לאדריאן, אולם כל פעם הצחוק חוזר והוא מפסיק. לאחר שהוא מצליח להרגע מספיק הוא אומר "איך תדבר איתו והוא אפילו לא כאן? אף אחד לא מדבר איתו. הוא מנהל את התחנה במובן שהוא מקבל את הכסף. מעולם הוא לא ביקר פה. אני לא דיברתי איתו. אתה מוזמן ללכת לאחוזה שלו ביורקשיר, בהצלחה לעבור את איש הסף שלו...." ומר ביילי ממשיך לצחקק על הנושא.

כאשר אדריאן מפעיל את חושיו הוא אינו מזהה את הלוויתן או את שירוארי באזור. אולם תחושת החשמל שלו פועלת היטב, וכאשר הוא מתרכז בה הוא מספר גנרטורים אשר עובדים קשה ושולחים כמות מועטה של חשמל. המכונות מסביב אין בהם שביב של אלקטרוניקה וכך קל לזהות את המבנה החשמלי שבהם.

גם החוש הקינטי שלו עובד היטב. המכונות מסביב ברובם הם גנרטורים או משאבות וככלו הם מייצרים עבודה קינטית רבה.

לרגע אדריאן תוהה אם בכלל המקום הזה כולל את יורקשייר אבל הוא מסיר דאגה זאת מליבו לכרגע. "טוב, אז מי כן נמצא פה ןמקבל את ההחלטות אתה או שיש עוד מנהלים בכירים במקום?"

"יש את העוזרת שלו. גברת ברינגווי (Bringway). היא מקבלת בשמו את ההחלטות במפעל." עונה מר ביילי

"אני מבין" אדריאן אומר בזמן שהוא מגרד בסנטרו. "ומי אחרי על הסינון של המים?" הוא שואל בסקרנות.

"אנחנו לא מסננים את הביוב. במקום זה אנו מזרימים אותו לאורך תעלות או נהרות תת קרקעיים. עד שבסוף הוא יוצא אל נהר לי (River Lea). באופן טיבעי הביוב מתערבב במים של הנהרות לפני שהוא יוצא, אבל אנו לא מסננים אותו. יש כרגע דיונים לגבי הצורך בסינון של הביוב, אבל זה נראה לי מיותר לגמרי." מציין בקפדנות מר ביילי.

"יש לך יתרון שם על פה." אדריאנה אמרה בזמן שלוקס היה עסוק בלקרוא בספר. "יתרון?" הוא שאל מרים את ראשו.

"כן " היא אמרה "כאן הכל לא ברור, כאוטי חסר מטרה אבל בעולמות האשליה, שם יש סיפור מאות אם לא אלפים ואתה יכול לחוות אותם. המערכת רק רוצה שתבקש והיא תכוון אותך לסיפור."

אדריאן עוצר וחושב "תגיד ביילי, יש במקרה משהו שאני יכול לעשות כדי לעזור איזה בעיה או משהו שאתה צריך שיפתרו אותה?"

"אה!" אומר מר ביילי ואור של הבנה ממלא את עיניו "אתה מחפש עבודה? לאיזה ארגון אתה שייך? ארגון המיים? ארגון החשמל? אחד אחר?"

אדריאן חושב על זה לרגע "אני סטודנט באוניברסיטה המיסקטונית." היא אומר "עד כמה שאני מבין אני לא שייך לארגון אבל יש לי ידע בחשמל."

"אני גם לא בטוח כמה זמן אשאר באיזור אז אני לא מחפש עבודה לטווח ארוך. למרות שיכול להיות שווה להיות חבר באירגון להמשך הקריירה שלי. אז אשמח אם תוכל לספר לי על הארגונים השונים."

"הא הא הא" צוחק מר ביילי צחוק מאולץ "ברור שאתה תתקבל כאן לעבודה רק אחרי שתצטרף לארגון המתאים". אדריאן יכול לראות ברקע, בחדר המטבח שכמה וכמה מהאנשים הרימו את הראש ומסתכלים לכיוונו במבטים... מחודדים...

מר ביילי לוחש לאדריאן "אתה לא רוצה להסתבך עם הארגון. רק שבוע שעבר מר ספרו (Sparaw), במפעל המתכת, ניסה להעסיק בחור שלא דרך הארגון והם תפסו אותו בלילה ושברו לו את הרגליים"

מר ביילי מתחיל לנוע לכיוון אחד מהאנשים "תכיר זה מר ווילסון, הוא מהארגון. דבר איתו על הצטרפות לארגון" ומר ביילי נמלט מהמקום!

מר ווילסון הוא בחור רחב ומסיבי, פרצוף שמנמן עם עיניים חשדניות ופה דק ואכזר. קל לראות אותו יוצא בלילות ושובר לאנשים את הרגליים.

"אה, מה ת'רוצ'ה? מה ת'יודע לעבוד? חשמל צ'מעתי? זה יעל' לך להצ'טרף. ארבה! אלא אם יצ' לך מצ'פחה אצ'לנו?" אומר הגבר במבטא שאומנם לא קיצוני כמו הבחור שאדריאן כשהוא הגיע למפעל, אך עדיין קשה להבנה.

https://www.imdb.com/name/nm0933311/

אדריאן בוחן את האיש בלא מעט חשש, לא חמק ממנו המהירות שביילי המנהל הגדול ברח מהמקום. במשיכת כתף הוא עונה "כמה זה יעלה? ומה החובות והזכויות שלי?"  הוא שואל.

"'תה נצ'מע כמו מנאל!" אומר מר ווילסון בעניים מצומצמות וחושדות, "נחנו לא לוקחים מנאלים. רק אובדים. החובות צ'ך זה רק לאבוד דרכנו. לא אושים טובות. לא אובדים אקצ'רא. צ'עות נוספות אומרים לנו. הזכות צ'ך זה שלא נשבור לך ת'רגליים. וגם נגן אליך מהבוסים. שהם לא יזיינו אותך בתחת. אנחנו נדאג לחוזא ש'ך. הבוסים לא 'כולים לדרוצ' ממך צ'עות נוספות בלי לצ'לם. כצ'יש בעיא, 'נחנו נטפל בבאיות."

מר ווילסון מהרהר "יצ' לך צ'תי אפשרויות. או להצ'טרף ל'רצ'יף, רצ'יף, ריברצ'ייד והצ'תדרות אעובדים אכללית' (Dock, Wharf, Riverside and General Labourers' Union) שזה צ'ילינג לצ'בוע. ו'תה לא רוצה את זה" מר וויסון מתקרב ומוודא שאדריאן יבין את הנקודה, "או צ'תה מצ'טרף ל'

אגוד' אמהנדצ'ים אממוזגת' (Amalgamated Society of Engineers) צ'אני מייצ'ג אותם. זה יעלה לך צ'לוש פאונד רישום אצ'לי. וצ'ילינג לצ'בוע."

אדריאן מקשיב בריכוז. המבטא של ןויסון היה כבד ודרש ריכוז מרבי. האמת שהוא לא ממש התלהב מההצעה. עכשיו הוא ידע מספיק כדי להימנע מלעשות עסקאות לא ברורות במה שהוא מחוייב לעשות וכמה שזה עולה לו. כדי להשיג עוד זמן הוא מוציא את הארנק שלו ובודק את הכסף שלו "אנט מבין, ולכמה זמן החברות?" הוא שואל "והאם אפשר לצאת מהחברות?"

"אצ'ה מצ'טרף לצ'נה" מר ווילסון מתחיל לענות כשאפשר לשמוע קול חזק צועק מאחור "יא זבלבןקקהבחלבאמא ש'ך, אצ'ה צ'וב גונב צי'ילנגין???" ובחור גדול, שרירי בעל שורשים אפריקאיים מתקרב באיום למר ווילסון כאשר מאחוריו יש כמה וכמה עובדים. מייד כמה מהעובדים נעים לעמוד מאחורי ווילסון. השניים זזים אחד מול השנים ומתנגשים חזה בחזה כזוג איילים בשדה. הם מסתכלים באיום אחד על השני ואדריאן נשכח מעיני כל...

אדריאן נסוג לאחור, אף אחד לא שם לב עליו וזה התאים לו. האמת, הוא לא כל כך התחבר לכל הארגונים הללו, זה נשמע קצת כמו כנופיות פשע רק עם יותר עבודה. חייב להיות פה משהו שבגללו אני פה, הוא חושב לעצמו, אבל מה?

לא היה לו מושג אז הוא החליט לגיני ולגורל להחליט. הוא צועד בצורה אקראית, הולך לאן שהוא מרגיש באותו הרגע לשם הוא צריך ללכת. אולי זה יעבוד ואם לא, לפחות הוא עשה טיול נחמד בתחנה.

וכך אדריאן יוצא לטיול בתוך הקתדרלה המדהימה ביופיה מחד וכה פרקטית בשימושה מאידך. חלונות מרהיבים, ועמודי תווך המתאימים לכנסיה משתלבים אל תוך משאבות אשר מפמפמות ביוב. הדבר יוצא אצל אדריאן דיסוננס קוגנטיבי שמעלה חיוך על שפתיו.

דבר שמעניין אישית את אדריאן היא העובדה שיש כאן יותר מעגלי חשמל וקינטיקה ממה שהוא פגש אי פעם. להיות בתוך מפעל כה מיושן שמבוסס רק על שני אלו - שני היכולות אשר חושיו, גופו וקסמו כה רגישים אליהם - גורם לו לנוע כמו בתוך ג'קוזי. הכל מסביבו מלא במידע שמגיע ומציף את חושיו האנושיים והקסומים.

כאשר האנשים הרבים נעלמים מאחורי אחת המשאבות ואדריאן נשאר לבדו ליד משאבה נאה, החוויה של להיות בסרט קולנוע איטי חוזרת. שוב הוא רואה את המשאבה כשהיא משתנה. כל כמה שניות היא נהיית צעירה יותר, נקיה יותר, חדשה יותר. ויחד איתה כל העולם משתנה מסביב.

אדריאן מהלך כמו בחלום נותן לזרמי החשמל להוביל אותו ממקום למקום.

הוא בוחן בעיון את המשאבה המשתנה. התופעה הזאת חשובה הוא בטוח בכל אבל למה? היא מנסה לראות אם יש הבדלים בחוש החשמל שלו שמקבילים לשינוי של המשאבה  הוא מנסה גם להתמקד במשאבה  לראות עם השינוי של בזמן תלוי בתפיסה שלו ומושפע ממנו.

התנועה החוזרת, המעגלית, של החשמל, שנעים בחוטי החשמל שבתוך המשאבה במעין בתצורה שההולכת וחוזרת, , ובמיוחד הפעילות שמשתקפת בתנועה הקינטית של המשאבה שאף היא נעה בצורה מעגלית ורפיטטיבית, מהפנטת את אדריאן.

כל כמה שניות המשאבה משתנה בצורה אינפיטיסימלית, שיוצרת שינויים מרתקים.

עד אשר אחד העובדים נע באזור של אדריאן. כשזה קורה, העולם מפסיק לנוע באותם קפיצות מוזרות. אומנם תפיסת החשמל והקינטיקה של המשאבה נשארת, אבל משהו אובד עם העובדה שהעולם נשאר יציב ולא משתנה...

אדריאן מרותק לתנועות החשמליות, הוא בטוח שיש שם פתרון. הוא הולך בעקבות החשמל. מחפש מקום רחוק מאנשים מקום שהם לא יפריעו לו לראות את כל השינויים ללא הפרעות.

הקתדרלה של הביוב עצומה בגודלה ואדריאן מוצא מקום שקט בצד רחוק מהעובדים והשבים. כאן, כשהוא לבדו, שוב הוא יכול לראות היטב הן את התנועה החשמלית, הן את התנועה הקינטית והן את השינויים, כמו בסרט קולנוע איטי של המשאבה. הפעם זו נראית כשהיא מתיישנת לאיטה מולו, וכל העולם משתנה איתה.

אדריאן מנסה להתמקד בזמן אחר, מתקדם יותר. לראות אם הוא יוכל לנוע ל"עתיד" של המשאבה ולעבור לעולם ההוא. הוא מנסה לקבע בעיניי רוחו את המשאבה המיושנת ואז להגדיל את הקיבוע לעולם מסביב.

אדריאן מתרכז, מתאמץ ומתאמץ, הקפיצות למשאבה המיושנת מאיטות יותר ויותר. נוטף זיעה מהמאמץ אדריאן נחוש להמשיך ולנסות לנוע לעתיד של אותה משאבה. לאט לאט הוא מצליח לגרום לקפיצות המשאבה לזוז קדימה בזמן.

כשהוא מסיים, הוא מיישר את גבו הכפוף והדואב, כל שריריו מביאים תרעומת, חולצתו רטובה מהמאמץ. הדבר, לתחושתו של אדריאן, היה שווה ערך לריצה של כמה קילומטרים. אפשרי אך קשה עד למאד.

אדריאן מרגיש מותש אבל הצלחה היא תמיד המנוחה הטובה ביותר.

נרגש מהצלחתו הוא מתחיל לסייר בתחנה לבדוק מה עוד השתנה.

במבט חטוף, התחנה דומה מאד למה שהיה, אולם בדיקה חטופה עם יכולות החשמל והקינטיקה שלו מראה לאדריאן שארבע מהמשאבות השתנו. בהסתכלות על המשאבות הוא מגיע למסקנה שהן מדור מתקדם יותר מזה שהוא בחן קודם. המבנה הכללי דומה, אולם היעילות שלהם גדולה בכ-30 אחוז. מבט מסביב מעלה שגם הצבע על הקירות חודש...

אדריאן מתחיל לסייר בתחנה לבדוק מה עוד השתנה ואיך נראים אנשי הצוות הנוכחים.

התחנה עצמה נשארה דומה מאד למה שאדריאן ראה עד רגע זה. עם מעט יותר שנים מתחת לחגורה, אולם במצב טוב.

באזור המטבח יש כעת טלוויזיה שחור לבן.

לבוש העובדים השתנה וכעת מתחת לאוברול כחול שעליו יש את הסמל של "מי התמזה" (החברה ששולטת בתחנה) יש ג'ינסים וחולצות כותנה פשוטות.

כעבור כמה דקות של שיטוט, אדריאן עובר מספיק קרוב לחדר שמקבל את החשמל מבחוץ - זה השתנה רבות, עבר לחשמל תלת פאזי וכמות החשמל שכעת עוברת בו יותר מכפולה ממה שהיה בבדיקה הקדומת של אדריאן.

אדריאן מטייל נפעם גם מהשינויים וגם מזה שהוא הצליח להזיז את עצמו קדימה בזמן. הוא בוחן מדי את מקור החשמל מנסה לראות האם גם הוא ממשיך להשתנות או שמה הוא הגיע לקצה קו הזמן של התחנה.

אדריאן מגלה שניתן להמשיך ולהתקדם אל העתיד. ככל שעובר הזמן כך השינויים מואצים ונהיים ברורים יותר. המשאבות נהיות קטנות יותר, דורשות יותר חשמל וחזקות יותר, כמות החשמל גדלה, אלקטרוניקה מתחילה להופיע.

לפתע כל המערך מפסיק לעבוד. יש עדיין חשמל בקירות, אורות פועלים והתנור במטבח מתפקד אולם המסה העצומה של החשמל יחד עם המשאבות - כל אלו נמצאים אך לא עובדים. כמו פסלים הם עומדים. מתים חיים של עולם המכונות. זומבים ללא חיים מחושמלים. גם עובדי הביוב נעלמו במקומם ניתן לראות אנשים מטיילים לפה ולשם עם מצלמות פולוריד. והזמן ממשיך לרוץ קדימה עד שאדריאן חווה שוק בזמן שהוא מרגיש כאילו הוא נתקל בחומה בצורה. שם, בחומה בצורה זו, אין עוד אפשרות להתקדם קדימה בזמן!

אדריאן ממשיך לקפוץ בזמן עד שהוא מגיע למחסום. שם הוא עוצר ומתחיל לסייר במקום.

המקום... נטוש. כמצבות עומדות להם המשאבות, המנועים והגנרטורים. הכל מנותק.

הקתדרלה לביוב עדיין יפהפיה, אולם הלב הפועם - איננו.

אדריאן רואה את הדברים הבאים: https://www.bcd-urbex.com/abbey-mills-london/

תוך כדי ההסתובבות אדריאן מרגיש כיצד הוא נסחב הצידה. נמשך כמעט נגד רצונו לכיוון מזרח. המראה המדהים של התחנה מתחיל למוג ולהעלם מול עיניו בזמן שאדריאן נסחב מזרחה...

אדריאן עובר דרך הקיר של הקתדרלה שנעלמה. כמו דרך ערפל הוא רואה דרכים ומכוניות ועמודי חשמל ובתים, הם נראים מודרניים אולם קשה לבחון פרטים ולהיות מדויק. אדריאן ממשיך להסחב, מרצון או שלא, עד שהוא עומד מול בניין תעשייתי מכוער, עם ארובות רבות על גגו, קווי חשמל מרובים שמתחברים אליו מצד שמאל. הבניין חום אפור עשוי בטון. אפשר לראות מנוף כתוב נח לו מצד ימין. ישנה כניסה גדולה מלפניו אל תוך הבניין ואפשר לראות אנשים

https://en.wikipedia.org/wiki/Abbey\_Mills\_Pumping\_Station#/media/File:New\_abbey\_mills\_pumping\_station.jpg

אדריאן לא נלחם במשיכה, להפך הוא זורם איתה ונותן לה לגרור אותו בקלות. הוא בוחן את המבנה מחפש שלטים לקרוא ואז בוחן את האפשרות להיכנס לתוך המבנה.

תוך חיפוש השלט שבתקווה יסביר על המקום, אדריאן ממשיך להסחב לכיוון הבניין המכוער שלפניו. הוא לפתע מרגיש שיש עוד כיוונים שסוחבים אותו בעדינות אליהם מסביב ומרחוק יותר. נכון שהמקום הקרוב הוא אותו מחסן מכוער, אולם הוא מרגיש כיצד הוא יכול להסחב לעוד עשרות? מאות? מקומות אחרים.

הוא עוזב את המחשבה הזו כאשר הוא רואה שלט עליו כתוב "תחנת שאיבה חדשה F - אבי מיילז,  (New Abbey Mills Pumping Station F)". דלת עצומה פתוחה נמצאת בקדמת המחסן דרכה נכנסים ויוצאים עובדים ברגל או על מכונות נוסעות מסוגים שונים. אפילו מכאן אפשר לזהות כמויות גדולות מאד של חשמל (וקינטיקה) מגיעות מתוך המחסן/מפעל הזה. אדריאן מסתכל על הפתח ומגיע למסקנה שלא תהיה שום בעיה להכנס דרכו יחד עם העובדים של המפעל. לא נראה שיש שם שמירה או כל דבר דומה. הן העובדים והן המכונות נראים מודרניים להפליא.

[19:30, 4.7.2021] אדריאן נכנס לתחנת השאיבה יש לו תאוריה שבעצם כל מה שהוא רואה זה חלק מהעבודה של נקיון בתוכו  לכן הוא נמשך לאיזורי ניקוי שפכים. אם זה המצב אז הוא ימשיך להמשך לכיוון איזור הטיהור הכללי. וזה מה שאדריאן עושה הוא נכנס פנימה ונותן לעצמו לזרום עם הכוח שמושך אותו.

[23:43, 4.7.2021] התחנה החדשה פונקציונלית במידה מפחידה. אין פה חלונות מעוצבים, חללים דמוי קתדרלה, עמודים בבניה רומית או צינורות נאים. הכל בנוי למען המטרה.

מצד ימין של החלל העצום יש את המשאבות. צינורות כחולים עצומים מובילים ביוב וצינורות עצומים ירוקים שולחים אותו לדרכו. מנועים רבי עוצמה מושכים כמויות עצומות של חשמל ומזיזים ביוב מהצד השני.

מצד שמאל אפשר לראות את כל מערך השליטה במכונות. מתחת לרגליים, מוסווים בעזרת רצפת ציפה, עוברת כל הצנרת של ביוב וחשמל.

https://quintinlake.photoshelter.com/image/I0000Nmy.GuOjnlY

אדריאן הולך למרכז השליטה. הוא רוצה לבדוק את מצב בפרמטרים השונים ולראות האם הם מייצגים משהו שהוא יכול להבין לגבי עצמו. אם התחנה וכל המקום הזה הוא האנלוגיה המטפיזית של הניקיון שהוא עובר אז בעצם נקיון הוא התחנה והדרך לתקשר איתו היא דרך המכוונים או דרך זרמי החשמל עצמם.

אדריאן נע לצד שמאל של החדר העצום. לפניו אוסף עצום של מערכי השליטה אשר משתרע על פני מעט  יותר מעשרים מטר! לכל משאבה ולכל גנרטור יש קיר שליטה עם מחוונים ומחוגות וכל מיני דיכפין. בנוסף יש שם אזורים המיועדים לחדרי מיים, שאיבה, ניקוי, הצפה ועוד מבחר מרתק של פתרונות ביוב.

יש כמה וכמה אנשים שעובדים במקום אשר מעיפים בו מבט, אך לא נראה שמשיהו מהם הולך לעצור אותו.

[19:02, 5.7.2021] אדריאן מתחיל בלחפש מדדים, שעונים מוניטורים או כל כלי פלט אחר שנותן מידע על התפוקות של התחנה. בייחוד הוא יתעניין בפלטים שקשורים לרמות הניקיון של המים, סוג הזיהום וכמובן רמות הניקיון

[19:28, 5.7.2021] באופן לא מפתיע לפני מערך השליטה הקשור לזיהום עומדים שני אנשים. כאשר אדריאן מתקרב הוא רואה שיש שם אור אדום מהבהב מתחת לסימן האוניברסלי של זיהום רדיואקטיבי. זוג העובדים מדבר על סעיף 55B וכיצד הוא מתייחס לנושא ומי צריך ללכת לשם ובאיזה חליפה, ומה מצב החליפה וכו'...

[19:30, 5.7.2021] אדריאן מתקרב ומכחכח בגרונו "שלומות חברים, מה הבעיה?" הוא שואל בזמן שהוא בוחן את המכוונים.

[22:57, 5.7.2021] בהסח דעת, אחד מהשניים, בחור רזה ושחור עור, עם קרחת וזקן מפואר עונה במבטא המוזר המקומי "בעיה? זה לפתע מאיר. זה מעולם לא האיר. אף אחד לא הבין למה בכלל שמים משהו לקרינה. אבל הנה... זה מאיר". השני, בחור צעיר בעל שער חום בהיר וגוף שרירי עונה לו "זה סתם שטויות. אני אומר לך. נכנס ונגלה שאיזה עכברוש נשרף שם על הכבל..." הקול של הבחור הצעיר מאט ומפסיק כאשר הוא מסתכל על אדריאן "מי אתה? מה אתה עושה כאן?"

[22:57, 5.7.2021] https://goldengroomingco.com/blogs/news/the-10-most-popular-beard-styles-for-black-men

[0:01, 6.7.2021] אדריאן מושיט את ידו "אדריאן סינקלייר, אני מהאוניברסיטה, אני עושה פה פרויקט. נראה לי שאני יכול לעזור. אני לא חושב שזה גליץ. זה הדבר האמיתי, בטח קרינת גמה כי קל לזהות אותה אבל היא מאוד מסוכנת. איזה ציוד מגן יש לכם?"

[9:28, 6.7.2021] השניים מתחילים להלחץ יותר ויותר. המבוגר (והקרח) בין השניים אומר לאדריאן "מהאוניברסיטה? בשם המלכה, איך ידעת על זה? אתם!" הקול שלו מתרומם "אתם שחררתם חומרים רדיואקטיביים למיים של הציבור!"

[9:41, 6.7.2021] אדריאן מביט בו במבט לא מבין "מה? על מה אתה מדבר בנאדם אני סטודנט לחשמל ואני מתחיל פה פרויקט על חשמל  עד לפני שניה לא ידעתי על הבעיה הזאת. בו ניקח נשימה, נשתה תה ועוגה ונדבר איך אנחנו יוצאים מהבלאגן הזה. " הוא מנסה לשדר סמכותיות ונחמדות "אם קצת מזל תצאו גיבורים מהסיפור הזה ואולי תקבלו איזה אות של כבוד או פרס אבל בו נשב ונחשוב איך מטפלים בבעיה בצורה קרה ומחושבת."

[11:09, 6.7.2021] "אתה מהאמריקאות" מציין הצעיר בבוז קל "מה אתה יודע בכלל". המבוגר נותן לו צ'פחה ואומר לו "תרגיע עם זה. אנחנו תמיד מכבדים אנשים, אפילו אם הם מהאמריקאות". הצעיר עושה פרצוף אך נשאר בשקט. המבוגר אומר "סדרת חיישנים של חומרים רדיואקטיבים קפצו." הוא מסתכל על המידע שלפניו ואומר "זה נראה כמו החיישנים של קו גרינווי (Greenway) באזור של 1277A, 1278A ו- 1294A זה לא רחוק מכאן.  אבל עדיין זה מתפרס על איזה חצי מייל."

[11:24, 6.7.2021] אדריאן מתעלם מהצעיר, אין לו הרבה מה לעשות אם זה שהוא אמריקאי.

הוא בוחן את הנתונים "בסדר, מה אנחנו יכולים לעשות מפה. לעצור את הזרימה? לשנות לה כיוון למאגר סגור שיבודד את הזיהום? יש לנו דרך לאכן יותר במדויק את המיקום? אולי על ידי בדיקה של חיישנים בקווים מקבילים ואנכים לקו גרינווי?"

הוא מסתכל על העובד הצעיר "תוכל בבקשה להביא מפה של הקווים השונים שנוכל להשוות מיקומים?"

[15:55, 6.7.2021] הצעיר עושה קול של בוז בפיו, אבל עוד צ'פחה מהמבוגר עושה את העבודה והצעיר שולח מבט מלא עלבון למבוגר והולך להביא את המפה.

כאשר זו מוצגת אפשר לראות את אוסף העצום של תעלות הביוב שיש בלונדון.

המבוגר מצביע על נקודה על המפה - זה קו גרינווי. אי אפשר להכנס אליו כי הוא קטן מדי - זה 18 צול, אף אחד לא יכול להכנס אליו חוץ מילדים" וכאן הוא מעיף מבט אל הצעיר שמצ'תמק אל תוך עצמו. המבוגר ממשיך " יש ממנו יציאה אל מייל אנד (Mile End) שהוא כבר רחב דיו להכנס פנימה. הבעיה שזה אחרי המיקום הרלוונטי. אפשרות אחרת זה להגיע אל הקו מהרחוב עצמו, דרך סידרה של כניסות לאורך הרחוב אל הביוב. אבל זה דורש עצירת תנועה ואז צריך צוות עצירה. וכמובן אי אפשר יהיה להכנס לביוב, כי הוא צר מדי, אבל אפשר יהיה לבחון מה קורה שם בפנים. הממממ..."

[15:56, 6.7.2021] https://en.wikipedia.org/wiki/London\_sewerage\_system

[15:59, 6.7.2021] https://mappinglondon.co.uk/2014/londons-other-underground-network/

[21:36, 6.7.2021] אדריאן חושב ובוחן את המפה " מה לגבי לשלוח מצלמה או סיב אופטי שנוכל לבחון מה קורה שם למטה?" הוא נאנח "אם לא תיהיה ברירה נתחיל במייל אנד, נבדוק את המים שיוצאים ונראה כמה זה חמור. אם זה גרוע אז נצטרך את כל הצוותים לעצור את התנועה ולפתוח את כל הקו."

[18:04, 7.7.2021] "מצלמה? סיב אופטי" חוזר המבוגר על דברי אדריאן בשאלה. הצעיר מנצל את האמירות הכה מוזרות של אדריאן על מנת לסובב יד ליד ראשו בסימן הידוע למטורף. המבוגר שולח לצעיר זוג עיניים שהוא פותח לרווחה בסימן שאולי יש משהו בדבריו.

"אני חושב שאכן כדאי ללכת למקום עצמו." מציע המבוגר " נבדוק את רמת הקרינה והמרחק שהיא משפיעה. אם זה רק בתוך הביוב אז זו בעיה ברמה שונה מזו של אם זה משפיע על הרחוב עצמו. האמת נראה לי שצריך להודיע למשרד התברואה על זה", פניו של המבוגר מתכרכמות, "צריך טפסים ודוחות. טוב, זה הזמן לקרוא למר דיקנר. הוא המנהל והוא יצטרך לקבל החלטות קשות..."

[21:09, 7.7.2021] אדריאן מהנהן בראשו יש לו קצת הבעה של רחמים על זה שכל החידושים עדיין לא הגיעו מאמריקה לאנגליה הפרימיטיבית אבל הוא זורם. "אין בעיה, אבל בוא נקרא לו עכשיו חבל על כל רגע. "

[11:21, 8.7.2021] כעבור זמן קצר מגיע מר דיקנר ומכאן ההתדרדרות גדולה ומתעצמת. צעקות והאשמות נזרקות לכל עבר. עוד ועוד עוזרים ואחראים, עובדים וביובנרים מגיעים לדבר, לדון, לחשוב, לבחור להחליט ולהסכים על הדרך הלאה. מכוניות ואנשים מגיעים ומציפים את האזור. טלפונים (לא סלולריים, אדריאן שם לב) מצלצלים אל הרמות הגבוהות יותר והבלאגן חוגג.

כשעה לתוך הכאוס, סיסלי - הוא הגבר הבוגר - יחד עם עוד שלושה עובדים, כולם מחזיקים מונה גייגר (אך לאף אחד מהם אין חליפה מיוחדת), מגיע לאדריאן ואומר לו "התבקשנו לצאת לעשות בדיקה ראשונית לראות מה המצב, רק להתקרב ולראות עד כמה המצב מסוכן. אתה רוצה להצטרף?"

[10:08, 9.7.2021] אדריאן מביט בעניין במתרחש הוא מעולם לא היה לא היה חלק מארגון גדול וברוקרטי וזה מרתק איך האשמה וכאוס מתפזרים בחלל.

כשסיסלי פונה אליו הוא מהנהן בראשו "בהחלט, מה לגבי ציוד מגן? אם יש שם קרינה כדי שנלבש משהו שיגן עלינו, לא?"

[16:45, 9.7.2021] "הבוסים שולחים את הטפסים לציוד המגן ממש.. אה... בקרוב, אני מקווה.  הראשים המנופחים יאשרו אותם בשעות הקרובות ואז ישלחו לנו את הציוד מהמרכז. עם כל חסרי היכולת בדרך זה יקח לפחות שתים עשרה שעות עד שזה יגיע לכאן. שזה יותר מדי זמן. לכן אנחנו נצא ונתקרב למוקד הארוע בזהירות עם מוני גייגר פתוחים. על פי ההוראות עד 100 קריאות לדקה (CPM) זה בסדר. נראה כמה קרוב נגיע עד ל, נניח, תשעים? נראה איזה מרחב צריך לסגור והאם בכלל הבעיה היא רק בתוך הביוב או נזלה החוצה. ואם נצליח לזהות מי האדיוט שזרק חומר רדיואקטיבי לתוך הביוב... " וסיסלי מוציא לום ברזל בדרמטיות. "נצא?" הוא שואל את אדריאן.

[16:47, 9.7.2021] "אך, הראשים המנופחים תמיד עושים בעיות." אדריאן עונה בסימפטיה. "בסדר גמור בוא נצא ונראה מול מה אנחנו מתמודדים."

[16:59, 9.7.2021] החמישה יוצאים החוצה מהמבנה הולכים לכיוון וואן עליו יש את הלוגו של "מי התמזה". כבר בתנועה אל הרכב אדריאן מתחיל להרגיש את ההחלשות של הסביבה. הכל נהיה מטושטש. קשה לשמוע דברים. אפילו הקור העז פחות קר.

כל עוד אדריאן צמוד לקבוצה, המציאות יציבה יחסית. קצת כמו ג'ילי רוטט.

מצד שני, כעת שאדריאן יצא מהמבנה הוא יכול שוב להרגיש את עצמו נמשך לאוסף רב של מקומות אפשריים. אחד מאותם מקומות מושך אותו בכוח רב יותר מכל השאר.

אדריאן תוהה האם הוא רוצה להשאר עם העובדים ולנוע איתם בתוך הג'לי הרוטט של המציאות שהם מייצרים סביבם או לעזוב אותם ולהמשך לכיוון אחד המקומות האחרים, אולי אפילו לזה שמושך אותו באקסטרא כוח...

[17:52, 9.7.2021] זאת חוויה מעניינת מאוד הג'ליות של המציאות. לא שאדריאן לא ידע שהוא נמצא בסוג של מטפורה על המציאות והטיפול שהוא עובר אבל זה היה מעניין לראות את זה. הוא נשען לאחור ונותן לגוף שלו לזרום דרך דופן הרכב. הוא זורם עם הכוח שמושך אותו בחוזקה ונותן לעצמו להימשך למקור.

[12:49, 10.7.2021] קולות מופתעים נשמעים מאחורי אדריאן כשהוא נסחף לו. הכל מטושטש סביבו. ניתן לראות מידי פעם בניינים תעשייתיים, פינות רחוב, כניסות לביוב. אולם אלו מופיעים ונעלמים באותה המהירות אל תוך הערפל של ה... נקיון (?) אשר מסביבו.

לפתע העוצמה של המשיכה מתגברת ובו בזמן אדריאן נסחף אל תוך האדמה עצמה, הוא עובר דרך בטון וצינורות ואדמה וקווי חשמל ומיים ועוד מיני דברים לפני שהוא מוצא את עצמו בתוך מערת ביוב עצומה. הזיהוי שזו מערת ביוב קשה לפספוס לאור הריחות הנוראיים שלה והנוזל הצבעוני מלא במיני גושישים שלרגליו.

המקום בו נמצא אדריאן לא רק עצום בגודלו, אלא גם אסופה רבה למדי של צינורות ביוב מתנקזים אליו. מבלי להתאמץ אדריאן מזהה שש כניסות ביוב שונות. נראה שזו צומת מרכזית בביוב.

צל של בן אדם נמצא במרחק כעשרים מטר ממנו.

[12:49, 10.7.2021] https://www.pinterest.com/pin/150941024998751040/

[13:10, 10.7.2021] אדריאן בוחן בחשד את שש היציאות. הוא ממש לא אוהב את המספר שש. נכון זה יכל להיות גרוע יותר אם היו שלוש, תשע, ארבע או שש עשרה יציאות אבל הוא היה רגוע יותר אם היו שם חמש יציאות.

כאשר אדריאן מבחין בצל האנושי הוא מתקדם לעברו בשקט יחסי מנסה להתקרב ולראות מי נמצא מולו

[13:18, 10.7.2021] הצל נראה עומד בתוך עיגול צבעוני במיוחד של ביוב.

כאשר אדריאן מגיע למרחק של כעשר מטר מהצל הוא יכול לראות בתוכו... משהו...

הצל עצמו הוא צל ללא בן אדם שמטיל אותו. דבר מוזר בשם עצמו.

התרכזות בצל מאפשרת לראות  בתוכו מה שנראה כמו חדר שירותים עם אמבטיה ואסלה.

[13:53, 10.7.2021] טוב זה מעניין. אדריאן מתקדם לכיוון העיגול והצל ללא המקור. הוא מתחיל בלבחון את המיקום שהמעגל והצל נמצאים בו, האם יש שם משהו מוזר, אנרגיות או דברים אחרים שחושיו של אדריאן,רגילים וקסומים, מבחינים בו. אז הוא מתקדם למעגל עצמו, האם הוא מכיל כיתוב, האם משהו מוזר בו ואיך הוא מרגיש לאדריאן. הוא ממשיך לצל עצמו, תחילה הוא מנסה להבין מה עושה את הצל, האם יש לו דרך לחוש בו ואז הוא מתקדם לכיוון הצל, האם חדר האמבטיה מוכר לו, האם הסגנון הוא של 2060 או של הצבא ב 1980 או אולי זה השירותים במשרד הבילוש של אלכס ואדגר.

[21:17, 10.7.2021] כאשר אדריאן מתקרב ובוחן לעומק את המעגל הצבעוני הוא מזהה את מקורו. מהיציאות ביוב שמעל הצל שוצפים נוזלי ביוב אשר מתפרקים (מסיבות לא ברורות) לערפל ביוב צבעוני אשר עוטף את הצל ויורד מטה שהוא פוגש את הביוב על הקרקע שם הוא חוזר להיות נוזלי, צבעוני ומסריח.

בתוך הערפל הביובי עומד לו הצל. מקרוב אפשר לראות שהוא עומד עם רגליים פשוטות לצדדים. משהו מוזר קורא שם ואדראין שמסתובב סביבו מבין מה זה כאשר הוא עומד מהצד שלו - הצל משתין בעמידה! אך בעוד שהצל עשוי צל, השתן היוצא הוא נוזלי, צהבהב ומתפרק לערפל במהירות.

סביב הצל אין משהו כתוב. גם אין אנרגיות חשמל או קינטיות. אולם כשאדריאן משתמש ביכולות הקסם שלו הוא חש את המתח באוויר, יש שימוש בקווינטאסנס שאינו מהסוג שהוא משתמש בו, אולם הכמות גדולה מספיק כדי שהוא יחוש את ההשפעות הסביבתיות שלה.

כאשר אדריאן מנסה לבחון את השרותים הם נראים סבירים לתקופה. הם מגרדים את זכרונו ועומדים על קצה לשונו. לוקח לו דקה או שתיים להזכר היכן הוא ראה אותם - ממש לפני שהוא נכנס לנקיון.

[7:24, 11.7.2021] אדריאן בוהה בצל וחושב לעצמו, יש מצב שזה אני בעולם האמיתי .. כלומר בעולם הוירטואלי אבל העולם הראשי של המשחק. זה פחות או יותר הדבר האחרון שאני זוכר שעשיתי לפני שהגעתי לכאן. אז אולי זה בעצם אני וזאת הדרך שלי החוצה מכאן.

אדריאן מתקרב לכיוון הצל, מתמקד בו מנסה לראות אם יש לו דרך לעבור מפה לשם או איפה ששם לא נמצא.

[11:54, 12.7.2021] ככל שאדריאן מתקרב לצל כך ברור יותר המראה של חדר השירותים. כשהוא במרחק של כמטר מהצל, היכן שערפל הביוב עוטף את הצל, כבר כמעט לא ניתן לראות את הצל אלא רק את החדר שרותים שמאחוריו.

בחדר השרותים ניתן לראות מספר אנשים. אל הדוקטור והלוטננט הצטרף עוד חייל ואיתן. כולם מדברים בצורה אנרגטית.

[17:53, 12.7.2021] לפעמים צריך קפיצה של אמונה, או להמר על הנשמה שלך. אדריאן לוקח נשימה ונכנס לתוך הצל כל שהוא יעמוד במקום שבו מטיל הצל היה אמור לעמוד.

[12:18, 13.7.2021] לרגע אדריאן חווה משהו מוזר. מצד אחד הוא מרגיש כיצד הוא מתעוות כך שיתאים לצל. מההתחלה הוא ניסה לנוע בצורה בה הצל עומד, אבל הפספוסים הקלים, שטבעיים לתנועה שלו, תוקנו על ידי זה שהוא פשוט נסחף אל הצורה של הצל בדיוק. התחושה דומה לזו של נפילה לקרקע רק במקרה הזה ליפול קדימה.

הדבר השני המוזר הוא שמצד אחד הוא הרגיש את עצמו נסחף פנימה לצל, אבל מצד שני הוא הרגיש באיבר מינו, אשר מתפקד גם כאיבר ממנו יוצא השתן, כיצד זה מנסה לצאת החוצה, או במקרה הנוכחי, להסחף לצד השני. התחושה כיצד כל הגוף זז לכיוון אחד ואיבר המין זז לכיוון השני לא הייתה כואבת אבל הייתה בהחלט מבהילה מאד.

למזלו של אדריאן כל התחושות המוזרות האלו עוברות תוך שניות ספורות והוא רואה את חדר השירותים האיכותי והנקי במיוחד מחדש. הוא נמצא עומד מעל האסלה עם איבר מינו בחוץ, משפריץ שתן לכל עבר.

איתן מסתער לכיוונו של אדריאן מנסה לחבק אותו, אולם השתן מרתיע אותו מעט, והוא מחבק את אדריאן בכתפיו, "טיילת בנקיון בטח, " הוא אומר "קצת הפחדת אותנו. איך מצאת את הדרך לנקיון? איך חזרת? איך היה?"

במקביל הרופא מתקרב לאדריאן עם מונה גייגר מתקדם (ביחס לזה שהחזיק סיסלי לפני דקות ספורות) ובודק את אדריאן.

[13:59, 14.7.2021] אדריאן נרתע לאחור, פשוט הוא מילולית נתפס עם המכנסיים למטה וזאת סיטואציה שמביכה אותו.

הוא מסיים את מה שצריך לעשות ורוכס את מכנסיו בחופזה.

"הממ, הרגשתי אותו מטייל לי בגוף וניסיתי לתקשר איתו." הוא מסביר בזמן שהוא מחפש נואשות מקום ליטול ידיים.

"זאת הייתה חוויה מעניינת מאוד אבל נראה לי שניקיון רצה שאעזוב. הוא העביר אותי ליציאה וככה הגעתי לפה."

הוא מביט סביב  בהפתעה, "כמה זמן הייתי  אצל ניקיון? ולמה דאגתם? חשבתי שזה פחות או יותר התהליך שעובר על כולם "

[14:22, 15.7.2021] איתן מניד בראשו, "איזה חמש-שש שעות בטח. וזה לא בדיוק שדאגנו... כמו..." הוא מסתכל על הלוטננט שהתקרב וכעת עומד ליד השניים, כאשר הרופא עוצר אותו ואומר "שניה, אני צריך לבדוק אותו בבקשה".

איתן מסמן בידו לאדריאן את הסימן האונברסלי של שניה, בזמן שהרופא גם בודק עם מונה גייגר, גם לוקח דם מאדריאן לבדיקה וגם שואל אותו שאלות לגבי איך הוא מרגיש וכו'.

לאחר כעשר דקות הרופא אומר "בדיקה ראשונית  מראה שאתה נקי מקרינה. אבל נצטרך לעשות בדיקה לדם לוודא שלא קרה לך כלום לפני הנקיון. הכי סביר שהכל תקין, אבל לא כדאי לקחת סיכון".

לאחר שהרופא מסיים את שלו ואדריאן מתוח כולו לתשובות, איתן חוזר ואומר "לא דאגנו במובן שפחדנו שיקרה לך משהו רע, נקיון הוא מקום בטוח ולכן ידענו שאתה בסדר. למרות שכבר התחלנו לתכנן כניסה משלנו לנקיון על מנת למצוא אותך ולהוציא אותך. יותר פחדנו שאתה תמצא את המקום כל כך מעניין שלא תצא בחזרה.... בכל מקרה זה בהחלט היה מלחיץ שנעלמת מכאן. בדרך כלל זה דורש מאמץ לעבור מכאן לשטחים של נקיון, אתה כנראה עשית משהו שגרם לך לעבור לשטחים שלו ולא להשאר כאן. יש לך מושג מה?"

[16:54, 16.7.2021] אדריאן חושב "הרגשתי את ניקיון מסתובב בתוכי וניסיתי לדבר איתו הדבר הבא שאני זוכר זה שהייתי בכניסה לתחנת שאיבת ביוב באנגליה של תחילת המאה או לפני. היו שם שתי גילדות שכמעט הלכו מכות על לגייס אותי. אבל אני הצלחתי לזוז קדימה בזמן ולהתחמק מכל עסק הביש הזה. ואז היה משהו עם אזהרה על חומר רדיואקטיבי ואז מצאתי את עצמי כאן פחות או יותר."

[19:24, 16.7.2021] איתן מהנהן וחושב לדקה על הדברים. "זה ה'נסיתי לדבר איתו' לדעתי. זה בטח כל העבודה על התקשורת עם הלוויתן ועם שירוארי שעזרו לך . בדרך כלל רוב הקוסמים שמגיעים לכאן אין להם את היכולת תקשור הזו ולכן אין בעיה. אבל אתה מאומן בתקשורת, וכך הגעת לנקיון. לטייל בנקיון זה לתקשר עם נקיון.... ולגבי ההרפתקאות שלך שם, אני אשמח לשמוע בפורטרוט מה קרה על כוס בירה קרה ובורגר עם דבל ציז דבל בייקון, אבל קודם..."

"טוב, " אומר איתן ומוחה בכפיו, מסתכל על הרופא, "אנחנו משוחררים? למה השעה מאוחרת..."

הרופא מרים את עיניו מדו"ח שהוא כותב בעט נובע, "כן, תגיע אלי עוד יומיים," אומר הרופא לאדריאן "עד אז יגיעו הבדיקות ונדע סופית אם הכל תקין או צריך עוד סיבוב נקיון..."

"יופי" אומר איתן "עוד משהו כאן לפני שיוצאים או שנעוף מפה" הוא שואל את אדריאן.

[20:48, 16.7.2021] אדריאן חושב על זה מספר רגעים "הממ, תן לי רק כמה דקות להתגבר על המבוכה שתפסת אותי אם המכנסיים למטה ואז בהחלט נראה לי שאני אשמח לאכול משהו "

[19:57, 17.7.2021] כל הארבעה יוצאים. אדריאן יגלה שהיציאה החוצה מהבסיס היא ארוכה ומייגעת. מסתבר שאחרי כל תנועה בתוך הוולגייט המטייל חייב לתת דו"ח סדור על כל מה שקרה לו ולענות על שאלות. רבות.

### איתן מסביר על מבנה היש (היקום וכל כך הרבה יותר ממנו)

כך שרק שלוש שעות וחצי לאחר מכן, ורק לאחר מסכת חיבוקים ושאלות מודאגות מקאט על מצבו הגופני, בשעה תשע בערב (!) יושבים להם קאט, איתן ואדריאן בדיינר שמול האוניברסיטה. אדריאן מספר לשניים על קורותיו והם מקשיבים. קאט מרותקת יותר, איתן שקצת מכיר את הנושא, פחות.

[21:20, 17.7.2021] לאחר שהוא סיים לאכול צייזבורגר עסיסי ומנה כפולה של צ'יפס, אדריאן נשען לאחור ונאנח. הוא לא תכנן לצום רוב היום אבל זה מה שקרה בפועל ועכשיו הוא הרגיש שבע ורגוע.

"אז מה הקטע של ניקיון?" הוא שואל את איתן בסקרנות. "זה מקום, זה ישות זאת פיה?"

[11:35, 18.7.2021] "זו שאלה שאנו שואלים באקדמיה הרבה זמן. אני יכול להגיד לך שזה לא פיה. זה די פשוט.  אבל מה היא כן?" מתחיל איתן בקול המרצה שלו, "אנו יכולים לזהות בה מספר מאפיינים ברורים של מקום אבל גם יש בה מאפיינים של יישות. קצת כמו האור כתלות באיך אתה מתייחס אליו כך הוא שונה, כך גם נקיון. או ליתר דיוק כך הוולגייט, שהנקיון הוא חלק ממנו."

"הבה נתחיל בהגדרת הוולגייט. אחת ההגדרות המקובלות תהיה שהוולגייט הוא מימוש  של האידאות של האדם. הגדרה אחרת תטען שהוולגייט הוא המימוש של התת מודע הקולקטיבי. כפי שניתן לשים לב, מימוש היא מילה שמופיעה הרבה בהקשר של הוולגייט, אנו מזהים שיש בוולגייט יחס של מימוש ביחס לאדם. השאלה היא עד כמה המימוש הזה תואם למחשבותיו של האדם או לדעותיו של האדם או לאמונותיו וכו."

"כמובן" ממשיך איתן "ניתן לטעון שיש כאן הנחה מוסוות על היות הוולגייט מיוחס לאדם. וזו טענה נכונה, מחקרים מתקדמים ממש מהעשור האחרון הצליחו להוכיח שקיים וולגייט גם ביחס לגזעים זרים מהותית לאדם. ספציפית הדולפינים שאנו חולקים איתם את המחלקה. בו בזמן, למרות הנכונות התיאורטית של הטענה, פרקטית כבני אדם אנו מגיעים לוולגייט המתאים לנו ולכן במסגרת השעור... אה... על מנת להסביר לך, " איתן מסתכל על אדריאן, "כן, אז, אהה.... בכל מקרה הוולגייט מממש את מחשבות האדם. לא ברור בצורה מלאה איזה חלק הוא מממש ועד כמה זה נרחב, אבל המימוש קיים."

איתן מחדש נכנס לקול הרצה שלו "כעת שהגדרנו קווים ראשוניים למערכת היחסים בין האדם לוולגייט ננסה להבין כיצד הוולגייט מתבטא, תחת ההנחה שהוא מתבטא ביחס לאדם, כלומר לא מעניין אותנו שייתכן שהוא יתבטא בצורות אחרות לגורמים אחרים. רק ביחס אלינו. תחת ההבנה הזו אנו רואים שיש לוולגייט כמה מאפיינים שחוזרים על עצמם. דבר ראשון הוא מקום. ככזה הוא מאפשר להיות בתוכו, לנוע בתוכו, יש לו ריח , אובייקטים שניתנים להחזקה וכדומה. דבר שני הוא על-מקום. על-מקום-זמן. כלומר ביחס למקום מסויים הוא  מחזיק את הזמנים השונים בהם אותו מקום היה קיים. שים לב שכל העל-מקום-זמן מיוחס לאידאה שאותה הוולגייט מייצג. בנקיון אתה תראה רק על-מקום-זמן השייך לנקיון. אתה מהותית לא תוכל לנוע למקום שאינו שייך לנקיון. אם תכנס לרעב, דבר שאני אישית לא ממליץ עליו, אתה תוכל לנוע רק בעל-מקום-זמן של רעב. בניגוד למחשבות של האדם אשר חולפות מאידאה לאידאה, ברגע שאתה בוולגייט בתוך אידאה מסוימת אתה נע במרחב העל-מקום-זמן שלה בלבד."

"אך כאן אנו מגיעים לנקודה מרתקת. מסתבר שיש לאידאה יסודות בסיסיים של תבונה. היא לא מתקשרת בדיבור, אלא בעל-מקום-זמן שלה. היישות לא חושבת או מתפקדת כמו האדם. היא חושבת כחייזר. ניתן לתקשר איתה דרך המהויות הבסיסיות שלה. לרוב הם די ברורות - נניח ביחס לנקיון די ברור שהדרך לתקשר איתה תהיה או דרך נקיון או דרך זוהמה, וכמובן המנעד שבין השניים.

"כאן אני רוצה להדגיש שאם תגרום לנקיון לשים לב אליך דרך זוהמה, שזה מה שתארת, אז באופן טיבעי לאחר שהיא ניקתה את הזוהמה ממך, אתה כבר לא תעניין אותה וכך תזרק החוצה בצורה טיבעית. המקרה ההפוך בו אתה תעניין אותה דרך נקיון היא סבוכה יותר ליציאה. למעשה אם היית מתנקה וככזה היית נכנס לנקיון, יש מצב שלעולם היא לא הייתה משחררת אותך בצורה פשוטה.

"ניתן כמובן לנוע פנימה והחוצה בצורה יזומה. אבל הצורה הפשוטה והאינטואיטיבית קיימת כאשר אתה נע לתוך אידאה בוולגייט בתצורה המנוגדת למהותה וכך אוטומטית אתה תמצא את עצמך בחוץ במהרה.

"ראוי לציין שיש לא מעט אידאות בוולגייט אשר הם תוקפניות - בניגוד לנקיון. לדוגמא אם תכנס בתצורת שבע לרעב, רעב יאכל אותך. דבר שכנראה יוביל למותך בצורה נוראית. לכן מחקר מקדים לגבי כל אידאה הוא קריטי. אנו מוצאים כניסות חדשות לוולגייט חדשות לבקרים. אבל הדבר מסוכן. למען הפרוטוקול אציין שאפילו כניסה לנקיון באזור שלא נחקר יש בו סיכון. כי יתכן שנקיון היה זורק אותך למיכל חומצה למען הנקיון."

איתן קולט שהוא הרצה כבר כמה דקות ברצף והוא עוצר את עצמו, "אה, טוב, אז, שאלות נוספות?"

[19:18, 18.7.2021] אדריאן מנסה להקשיב בקשה רב. הוא קצת מלא מדי להרצאות ולמרות שהנושא מרתק הוא מתקשה להתרכז.

"אז בעצם אתה אומר שבוולגיט האידאות הן בעצם סוג של יצור  שלוקח וניזון מדברים שהם או מקבילים או הפוכים לו? מי מגדיר מה זה הפך? הרי ניקיון וזוהמה הן תפיסות סובייקטיביות? מה לגבי האנשים שפגשתי שם? ולמה אתה מתייחס לנקיון בלשון נקבה? האם יש לאידאות מיניות? האם הן מסוגלות להתרבות?"

[17:27, 19.7.2021] "אלו שאלות מצוינות!” אומר איתן בחיוך, מתרווח לאחור, דוחף זוג צ’יפסים לפה ומתחיל להרצות "התשובות שאתן מתבססות על מעקב ומחקר ארוך שנים. בסופו של דבר שורשיה של האוניברסיטה שלנו חוזרים עד לאטלנטיס. כך שיש לנו בין 17 ל 18 אלף שנה של מעקב אחר הוולגייט. אסייג מיד ואומר שיש כמה בעיות באמירה הזו, אבל אחזור לכך מאוחר יותר.

"השאלה הראשונה שמהותית כאן היא הסוביקטיביות של הוולגייט. אנו מעדיפים לדבר על הפרסוניפיקציה של הוולגייט. ברור מאליו שאפשר לראות את ההשפעות האנושיות על הוולגייט. השאלה היא האם קיים בוולגייט דבר מה בלתי תלוי באדם או הוא כולו מורכב מהאדם. יונג טען שכלל הוולגייט הוא פרסוניפיקציה של הלא מודע הקולקטיבי. התפיסה הזו הייתה ועדיין שלטת בחמישים שנה האחרונות אולם פרופסור הירש מ-אם-איי-טי" וכאן איתן מעוות את פרצופו באי אהדה "קיבל ממש לפני שנתיים פרס נובל על מחקרו פורץ הדרך… פףףף… בו הוא מראה שבוולגייט קיימים אזורים זרים לחלוטין לאדם. ספציפית משלחת מחקר בראשותו יצאה והגיע לווישט-ווישט-ווישט" איתן שורק את המלה המוזרה הזו, “המלה הזו היא מילה שאני לא באמת מסוגל לבטא. היא בשפה של הדולפינים. זו מלה שהיא משמעותית לדולפינים אבל למרות כמעט ארבעים שנה של תקשורת ביננו לבינהם, עדיין אנו לא מבינים את המשמעות שלה. אני רוצה להגיד, דרך אגב" עוצר רגע איתן עם אצבע מורמת "שאנחנו כאן באוניברסיטה כבר היינו בדרך לשם בעצמנו. למעשה אנו חקרנו את הכיוון הזה, כאן, לפני פרופסור הירש. אבל הוא היה מוכן לזרוק חיי אדם בקלות יתרה. אתה מבין, הוא יצא עם עוד שש קולגות ורק שלושה חזרו! זה מסע מאד עמוק ומסוכן לתוך הוולגייט. והוא ביצע אותו ראשון ופרסם את התוצאות ולכן התיאוריה הזו נקראת על שמו. הא!” איתן עושה פרצוף ומתיישב לאחור, “לדולפינים הוולגייט של ווישט-ווישט-ווישט אינו מסוכן. קצת בדומה לנקיון בשבילנו. אבל בשבילנו, זה מקום מסוכן מאד. בכל מקרה, הירש מראה ומוכיח שהוולגייט מכיל יותר מאשר רק פרסוניפיקציה של האדם, הוא מכיל גם דולפיניקציה של הדולפינים. לכן הוולגייט אינו סובייקט של האדם אלא אובייקט עצמאי.

"השאלה הבאה הנשאלת היא כמובן על מערכת היחסים בין הוולגייט לאדם. יונג טען שהוולגייט מגדיר את האדם. דוקטור סאן מאוניברסיטת טוקיו הגיש עבודת מחקר מרתקת בה הוא מראה שיש יחסי גומלין בין הוולגייט לאדם. מצד אחד האדם משנה דברים בוולגייט, במחקר הוא בדק את המלה אוטובוס שלא הייתה קיימת לפני מאה שנה והראה כיצד רק אחרי שהמלה התקיימה בעולמנו, הופיע חלק מתאים בוולגייט. בו בזמן, הוא גם הראה כיצד בוולגייט מופיעים רעיונות לפני שהם מופיעים בעולם. ספציפית הוא הראה שהרעיון של חלוקת אשפה היה קיים בוולגייט לפני ההופעה שלו בעולם.

"עדיין, היות ובוודאות מלאה הוולגייט מממש פרסוניפיקציה מהותית, בלי קשר ליחס ולמקור, אז מקובל להתייחס אל חלקים שבו בצורה יחס נשית או זיכרית.

"לפני שאעסוק בפרסונות הקיימות בוולגייט אני רוצה להדגיש שהמהויות שבוולגייט מכילות את כל מרחב המחשבה האנושי (והדולפיני). יש שם אידאות כגון שלום ומלחמה. נקיון ומדע ונוקלאיד. יש שם אמונות כגון טרנסובסטנציאציה, הצלב, סמל דויד ומאות סוגים של בודהה. יש שם רצונות ומאווים, פחדים ותאוות. אם האדם יכול לחשוב על זה, אם האדם נתן במחשבה סימלול, הדבר יתקיים בוולגייט. כאמירה כללית וראשונית שמטרתה להבין את הוולגייט זה נכון, יש קשיים ובעיות עם האמירה הזו. ישנן מילים המכילות כמה משמעויות. משמעויות משתנות לאורך הדורות ועוד. אבל זה נושאים שנכנס אליהם אם תרצה מאוחר יותר

"עד עכשיו דיברנו על המערכת היחסים הכללית של הוולגייט. הבה נעבור לפרסונות הפרטניות שם. ראשית יש אנשים שלכאורה התקיימו על כדור הארץ ועדיין ממשיכים, גם לאחר מותם, לתפקד בתוך האידאות שם. אמירה זו אינה נכונה. הפרסונה בתוך הוולגייט איננה האדם שהיה על כדור הארץ. ברוב הגדול של המקרים, היכולת התפקודית והמחשבתית של הפרסונה מצומצמת ביחס לזו של האדם המקורי.

"אולם קיימות פרסונות דומיננטיות שם. גם פרסונות של בני אדם שלכאורה זהות לזו המקוריות. ועל זה יש עבודה מרתקת של רונזון-טארט-ומירט אשר לאחר דיווינציה סבוכה ביותר הם איתרו חמישה בני אדם שעדיין חיים בעולם והפרסונות המתאימות בוולגייט. הם העבירו אותם דרך עשרות מבחני אישיות, ידע והציגו את התוצאות.

"קיימות גם פרסונות רבות שאינן מבוססות אדם. בנקיון, שאתה צריך להבין שהיא אחת מהאידאות הנחקרות ביותר בוולגייט בתקופה האחרונה. בכל מקרה בחלקה התחתון של נקיון, זה החלק בו אתה ביקרת והוא גם הבטוח, יש כ- 678000 פרסונות אנושיות וקצת יותר מ-100 פרסונות נקיון. דוגמא לאחת מהפרסונות החשובות והלא אנושיות שם היא פרוקטור וגמבל. היא אוהבת להציג את עצמה כנקיון, אולם אין זה כך.

"לגבי נושא ההתרבות, אני מקווה שכעת אתה מבין שאין אפשרות כזו. הוולגייט אומנם הוא ייצוג פרסוניפקציוני של האדם (או ההפך), אולם הוא עצמו אינו מתרבה. כאשר מדברים על נקיון בגוף נקבה זה לא אומר שהיא תתרבה, אלא שהיחס בתוך השפה שלנו מייצג אותה ככזו.

"אתה תהית אם האידאות שם ניזונים. זה נכון מאד חלקית. נקיון, שהוא כאמור אחת מהאידאות הנחקרות ביותר, פועל, בחלקו התחתון, על פי חוקים ברורים. אם יש זוהמה הוא ינקה אותה. בהסתמכות על הפעולה הידועה היטב הזו, אנו שולחים אנשים להתנקות שם. נקיון אינו ניזון מזה, זה יותר כמו שאתה הולך ברגל, פעולה יומיומית שקוראת.

"נקיון ניזון כמובן, מהפרסוניקפציה של נקיון בעולמנו. כלומר, בעת שג’ון דו מנקה את חדרו בקפדנות לקראת בואה של ג’יין דו, ואנו מדברים על סידור וארגון וניקוי. מתחת לארונות ומאחורי הספרים וחשוב גם שזה לא יהיה עבודה מכנית, אלא עבודה בעלת משמעות מבחינתו של ג’ון דו. אם הוא יעשה עבודה קפדנית לאורך מספיק זמן, נקיון יגדל בעוד חדר ועוד פרסונה שמנקה את החדר. נקיון ניזון וגדל מתוך העבודה בעולמנו. מערכת היחסים הזו גם הפוכה, ומתוך נקיון יכולים להגיע חומרי ודרכי נקיון חדשים אל עולמנו. נקיון מניק את העולם. כלומר יחס האוכל/הזנה/הנקה וכו’ הוא בין שתי העולמות – הוולגייט וזה שלנו.” איתן נראה כאילו הוא הולך להמשיך אולם אז הוא עוצר ומרים גבות לאדריאן.

[21:05, 19.7.2021] אדריאן מקשיב בזמן באמפתיה. כמו כל סטודנט הוא למד נהר מאוד את האיום הגדול ביותר באקדמיה, הכוח שאין אחד שלא חושש ממנו וכל אחד פגיע לו. סקופים, כאשר חוקר אחר מפרסם מחקר דומה מספיק או זהה לשלך שאין משמעות לפירסום שלך. לפעמים אדריאן חשב, וחשוב לציין שהוא מאוד לא מנוסה בעולם האקדמי, שרוב הפרופסורים יוותרו על הקרב על המציאות בשביל לפרסם לפני האחרים. בחזרה לנושא הוא מהנהן. "תגיד, יש לנו הבנה כמה גדול החלק הדולפיני לעומת האנושי? מה לגבי חלקים משותפים? אולי דרכם אפשר ליצור הבנה משותפת חזקה יותר? מה לגבי מינים אחרים, כמו אנשי זאב, ערפדים או פיות יש להם גם נוכחות בוולגיט?." היא עוצר לחשוב לרגע מוסיף "מה לגבי אידאות שכבר לא רלוונטיות, מושגים ורעיונות מהעבר? מה לגבי אינטראקציות בין אידאות שונות בוולגייט? האם זה קורה והאם כתוצאה מכאלו אינטראקציה יכולות להיווצר אידאות חדשות?"

[0:29, 21.7.2021] "הרבה שאלות מצוינות" אומר איתן בחיוך. הוא נשען לאחור ,מזמין לו עוד כוס קולה ומתחיל לענות "יש הרבה תיאוריות על גודל הוולגייט. על פי רונט, 1786, הגודל של הוולגייט חייב להיות יחסי לכמות האנשים בעולם. כבר מאונט, 1845 הוכיח שזה כמובן לא נכון. הוולגייט בהחלט גדל אבל לא ביחס לכמות האנשים. על פי ספיר-סמית’ וגרמנטין קיים חלק שהוא מהותית מיוחס לאדם וככזה הגודל שלו גדל ביחס, לא ישר אבל ניתן לחיזוי, ביחס לאדם. טרפוט הוכיח ב 1899 את קיומו של העל-מקום-זמן האחר. דבר שפרוייד הרחיב ודיבר על האחר רבות. פרויד 1921 הצליח להגדיר חלקים שונים בוולגייט ואת הגודל שלהם. במיוחד של הלא-מודע. יונג המשיך והרחיב את הנושא… " איתן מתחיל להאט כשהוא קולט את המבט המצועף בעיניים של שומעיו, "התשובה היא שאנחנו משערים שאנו מכירים בין 60 ל 70 אחוז מהוולגייט. תחת ההבנה שיש לא מעט וולגייט שאנו לא בטוחים לגביו, אז לגזע האנושי יש בערך כ-140 אחוז יותר על-מקום-זמן מאשר לדולפינים. ובוודאי שיש לנו הרבה חלקים משותפים, אחרת לא היינו מסוגלים לתקשר. אני לא בטוח לגבי האחוז הזה, הוא כתוב לי היכן שהוא, אבל אני לא זוכר בעל פה. משהו כמו בין 70 ל 80 אחוז משותף.”

"לגבי מינים אחרים, “ ממשיך איתן "תראה, תתי הגזעים האנושיים משותפים בקלות ב 97 עד 98 אחוז. ערפדים, קוסמים וסתם בני אדם. לגבי פיות, זה סבוך יותר. עד כמה שאנו מבינים אין להם וולגייט משלהם. סליחה, חברה כמו אדי ובוררו, חולקים את הוולגייט שלנו כי בסופו של יום הם בני אדם שנחטפו ו… אה… שונו כנגד רצונם להיות פיות. אבל הפיות האחרות שהם לא מבוססות על בני אדם, עד כמה שאני יודע אין להם חלק בוולגייט. יש להם משהו משל עצמם. אדמות. אבל את זה אני לא מכיר.”

"ואז אנו מגיעים לשאלות הסבוכות. האינטרקציה בין המהויות השונות בוולגייט. בגדול אנו מחלקים את המהויות לוולגייט הקרוב, הבינוני והרחוק. הוולגייט הקרוב הוא יחסית מאד נקי. כל מהות ברורה וידועה. ברגע שמתרחקים לתוך הוולגייט אל האזור הבינוני, גם המהויות – אידאות, מתחילות להתערבב. בדיוק כמו שיש את האמן ההוא, שלקח כסא ואמר שזה שולחן ושם על הכסא אוכל. מכיר? אז ככה אידאות מתחילות להתערבב. ושמע, יש דברים קיצוניים ומוזרים מאד. ובהחלט קורה שנוצר מן תערובת חדשה שהיא אידאה שלא הייתה קודם והיא מופיעה ומתחילה להשפיע על בני האדם. וכמובן גם ההפך. כמו שאמרתי, לא באמת ברור מי מקדים את מי. רק שיש קשר וטרנזיטיביות בין שני הצדיים. הוולגייט והמחשבה האנושית. ובוודאי שאידאות משתנות. התפיסה של מה זה פשע בימינו מאד מאד שונה מהתפיסה אפילו לפני מאה שנה. אם אתה נכנס לוולגייט מעבר לוולגייט הקרוב, אתה יכול להסתובב בעל-מקום-זמן שמייצג תפיסות מוקדמות יותר של האידאות. אם כי יש לזה גבול. כמעט בלתי אפשרי להגיע לאזורי על-מקום-זמן שמוקדמים מהמאה ה 16. לא ברור אם התפיסה אז הייתה כה שונה מהיום שאנחנו פשוט לא מבינים ולכן לא יכולים לנוע שם, או שיש סיבה אחרת. פארטלט, 1914, מביא הוכחות לכך שהאינקווזיציה יצרה חיץ בין המאות 14 ל- 16 בכוונה, על מנת למנוע הבנה ולמידה של מה ש… גם על זה יש לא מעט תיאוריות" איתן מרים את ידיו "אבל אני לא אציק לכם בהצגתם…. בכל מקרה בהחלט נוצרות אידאות חדשות, עוזבות את האזור הקרוב אידאות שעבר זמנם וכו’"

[16:59, 22.7.2021] אדריאן מקשיב בנימוס, נראה שזה נושא שאיתן חי אותו ממש.

"אז פיה לא יכולה להיכנס לוולגייט?" הוא שואל. "מה לגבי יצורים אחרים שהם לא אנושיים, אתה יודע חבריו של בוב."

[17:01, 22.7.2021] "תגיד..." הוא מוסיף שואל "אפשר פשוט להסתובב בוולגייט או שחייבים להיות בתוך אידאה?"

[17:17, 24.7.2021] "המממ…. פיות…. בוולגייט" מהרהר לו איתן, “תראה, באם הפיה היא חטופה אז ברור שהיא יכולה להכנס לוולגייט. היא בן אדם בבסיסה. פיה מקומית יכולה אם היא בוגרת מספיק. צעירות, עד כמה שאני יודע, בדרך כלל ימותו שם. ולגבי פיות מקוריות. מי יודע? הם לא מגיעות לכאן, הן נשארות מאחורי היער המתערבל. יתר על כן, יש בין הפיות אדמות שנוגעות בוולגייט. פרופסור הירש "איתן יורק את שמו "טוען שקיימים אזורים, בוולגייט התיכון והלאה, אשר מקיימים מערכת יחסים עמוקה עם אדמות של הפיות. הוא טוען שהקושי למצוא את אותם מקומות נובע מזה שאנו בני אדם. זה חלק מהתיאוריה שהוא הציג לגבי הדולפינים והזרות שלהם ובהתאמה הזרות של הפיות. אולם הטענה המקובלת בהקשר הזה, והיא מסתמכת על עדויות מהמאה ה 17 עד 18, שיש אזורים בוולגייט שהם גם אדמות, אולם הפיות השתלטו עליהן, לקחו אותן אליהן ובימינו אין לנו גישה אליהן דרך הוולגייט. על פי הטענה הזו, אחת הסיבות שלפיות קשה לנוע בוולגייט היא שכל מקום שבו היה להם נוח לנוע בו, הם לקחו והשתלטו עליו והרחיקו את בני האדם ממנו. בסופו של יום יש כל כך הרבה יותר אדמות מאשר וולגייט וזו אחת הסיבות. אני רק רוצה להדגיש את השוני בין הקושי של פיות לנוע בוולגייט לבין היכולת להתקיים בו. קשה להם בימינו לנוע בו, אבל הן יכולות – חוץ מהצעירות – להתקיים בו.”

"לגבי החברים של בוב, “ איתן נאנח, “המידע לא רק זעום, אלא יש קושי מהותי לחקור כי התוצאות יכולות להיות קטסטרופליות. עד כמה שאנו יודעים החברים של בוב יכולים לנוע חופשי בוולגייט. לא רק זה אלא המכשירים של בוב מתפקדים שם גם כן. מצד שני הוא לא נפוץ שם. בהקשר זה יש כמה וכמה מחקרים שאני הבנתי כבר שאין צורך להציג את כולם. אחד חשוב אומר שהיחס בוולגייט אל בוב הוא כמו אל בן אדם וכמו שבקלות בן אדם יכול להפגע שם כך גם חבריו ומכשיריו של בוב. מחקר אחר, שמקדמים אותו הירש ואחרים,  טוען שיש לבוב את אזורי הוולגייט שלו ואלו פשוט זרים ברובים לאדם – כמו שהדולפין זר לאדם. כאן הסיכון להגיע לאזורים אלו הוא כפול, גם הקושי הטכני להגיע לשם וגם הקושי במה שנפגוש שם שכנראה ירצה לחסל אותנו. בכל מקרה, ברוב אזורי הוולגייט הנגישים בוב יכול לנוע אולם לרוב אין לו נציגים רבים שם. נניח נקיון. מה לנקיון ולבוב? זה נראה ברור שיהיה לו קושי להשתלט ולהציב שם מכשירים.”

"לגבי התנועה בוולגייט. יש שתי שיטות מרכזיות. הבטוחה יותר – להגיע לוולגייט הקרוב מכאן, מכדור הארץ. הוולגייט הקרוב  מאופיין בזה שהאידאות בו מובחנות היטב. לפיכך ברור שקשה לנוע בין אידאות בוולגייט הקרוב. הבעיה המרכזית בשיטה הזו היא למצוא אילו חלקים בוולגייט פתוחים כרגע באזור שלנו – פה בגוטהם. לכן השיטה השניה היא השיטה המקובלת אך המסוכנת יותר. אתה נע לתוך הוולגייט דרך אחת האידאות הקרובות, בתוכה את נע לאזורים התיכוניים. שם יש מערכת יחסים בין האידאה שאתה נמצא בה לבין אידאות אחרות. נניח בין ‘נקיון’ לבין ‘סדר’ או ל’לבן’” איתן מסמן בידיו את סמני הגרש “ובאמת בוולגייט התיכון קל לנוע בין האידאות ממקום למקום. הקושי הוא למצוא את הדרך הלוך וחזור וכמובן בוולגייט התיכון הכל פחות מאובחן חד ואתה יכול לפגוש מקומות ויישויות שיחסלו אותך מבלי אפילו שישימו לב לדבר. נניח יישות חומצתית במיוחד, המבוססת על נקיון בעזרת חומצות, תהיה קטלנית מבלי שהיא תבין זאת אפילו.”

[20:14, 24.7.2021] אדריאן מקשיב בקשב רב או בכמה קשב שאפשר לתת אחרי ארוחה דשנה של הצייזבורגר והר של צ'יפס.

"תגיד..." הוא שואל את איתן "מה הקטע של האדמות, זה מושג שחוזר כל הזמן. מה זה בדיוק האדמות הללו של הפיות והאם לכל אחד יש אדמות?"

[13:07, 25.7.2021] איתן מחייך ומעיר את קאט שמתחילה לנמנם לצד השניים שמדברים. זו מתעוררת ואומרת שהיא הייתה ערה כל הזמן, איתן מחייך אליה ואומר "אדריאן כאן שאל על אדמות ופיות. אז כמו שאמרתי מקודם אני לא מומחה בנושא, אבל אני מכיר קצת את הנושא.”

"ברגע שעוברים מהוולגייט לאדמות אז צריך להכיר את תיאוריית ה’הכל’. כיצד כל העולם נוצר, קיים וכאלו. אז יש כמה וכמה תיאוריות בנושא. אחת המקובלות ביותר בימינו היא של ארתור קסטלר שנקראת גם התיאוריה של ההולון. שזה בעצם העובדה שכל דבר הוא גם שלם וגם חלק ממשהו וגם יש בתוכו חלקים שונים והכל יוצר מערכות קטנות יותר או גדולות יותר.

"בנוסף אנו צריכים לזכור ששלושת הכוחות הבסיסיים בעולמנו, כפי שהוגדרו על ידי אפלטון הם הכוח היוצר, הכח המחזיק והכח ההורס.

"ועוד בנוסף יש את ההנחה האפריורית של קאנט – לכל רעיון קיימת אפריורית ההופעה הפיזית שלו. וכמובן שאין דרך לדעת מה קודם למה. לכן זה אפריורי. זה פשוט שם כי אין לנו דרך אחת לקבל את העולם חוץ מהעובדה שזה פשוט קיים ככה.

"אוווו קי. אז מה יש לנו כאשר אנו מבינים את כל זה? שמצד אחד לכל דבר – כל רעיון, כל מלה, כל כוח, מה שלא תחשוב עליו, תהיה לו הופעה פיזית שבה אפשר לבקר. אנו הקוסמים מכירים את זה בתור הוולגייט. הפיות מכנות את זה הארצות המשתנות. כעת נשתמש בעקרון המקדים של אפלטון ונמצא שלכל אידאה תהיה הופעה בשלוש צורות בסיס.

"אבל לפני שנמשיך להולון צריך להבין שההופעות בתצורה הבסיסית ביותר הן או בנות חלוף – בכח היוצר. או לא משתנות, כמו אצל הכח המחזיק. אז מה שבאמת מאפשר את החיים זה מערכת היחסים בין הדברים השונים. או ההולון. קסטלר מגדיר את האדמות ככה: אדמות הן הופעה של אידאה – מכל סוג שהוא – כפי שהיא נוצרת על ידי הכח היוצר אבל מוחזקת ומתאפשרת על ידי הכח המחזיק. כלומר, נוצר רעיון כל שהוא – אני חושב על לעוף באוויר. אדמה נוצרת עם הופעת הרעיון אולם היא תעלם אלא אם היא תוחזק על ידי הכוח המחזיק (שברוב המקרים יש מאחורה בן אדם שכובל בעצם את האדמה הזו ומחזיק אותה).

"וזה מביא אותנו להשוואה הברורה מאליה בין הוולגייט לבין האדמות. יש הרבה יותר אדמות מוולגייט, כי כל רעיון שאיזה טמבל משפריץ יכול ליצור מקום שאותה פיה יכולה להחזיק. להלן אדמה. הריכוז של כל אלו, המהות, האמת שיושבת מאחורי הכל, מתמצקת אל תוך הוולגייט. זה הדבר הגאוני במקום שבו אנו נמצאים. לכאן הכל זורם כמו במשפך, נהיה מרוכז ומדויק יותר. אנחנו, מבחינה זו, נמצאים באמצע היקום ואנו יכולים להבין וללמוד הכל!”

"אה כן, “ מוסיף איתן, “בוודאי שלכל אחד יש אדמות. השאלה היא רק כמה ולכמה זמן הן מחזיקות. לרובנו בטח נוצרות מאות אם לא אלפי אדמות כאלו ביום. אבל הם מוחזקות דקות ספורות טרם העלמותן"

[14:28, 25.7.2021] ברגע שהשיחה עברה לנושא האדמות אדריאן נזקף בכיסאו. "מעניין... אז בעצם אדמה היא השתקפות פיזית של העולם הפנימי סוביקטיבי של תבוני, אדם או מגזע אחר. כשלא ברור מי המקור ומי המשקף." אדריאן מרים כוס בכל יד אחת משקפת אדמה והשני את האדם. "אז בעצם אם אני משנה אחד." הוא מטלטל את כוס האדמות "אז גם השני משתנה?" והוא מטלטל את כוס האדם.

"כמה קל להיכנס לאדמות וכמה זה אפשרי להיכנס לאדמות של עצמך?"

[17:40, 25.7.2021] "בהחלט, “ אומר איתן "יש מערכת יחסים בין שני הצדדים ושינוי באחד ישנה את השני. אדם יכול לדמיין שהוא עף ואז הוא מדמיין שהוא רץ. זה בהחלט משנה את האדמה התואמת. ואם באדמה התואמת יגיע גורם שיהרוס את היצור המעופף, האדם שדמיין את הארוע יחווה שינוי מהותי במה שהוא מדמיין. חשוב לשים לב שבעוד שהאדמה תשתנה לגמרי במקרה הראשון, הרי במקרה השני האדם רק יחווה שינוי במה שהוא מדמיין, אבל ההשפעה הכללית עליו תהיה כנראה די מינורית. יש את מיקלט 1912, אשר טוען…" מכת מרפק קצרה מקאט עוצר את איתן מלהמשיך.

לאחר שאיתן וקאט עושים פרצופים אחד לשני, איתן ממשיך "לגבי איך להכנס לאדמות – זה קצת יותר מורכב. בגדול כאשר אתה מדמיין משהו אתה נמצא באדמות שלך. אבל רק בדמיון. יש קוסמים, נדירים מאד, שמסוגלים ממש לנוע פנימה אל תוך העולם הפנימי שלהם, אל תוך האדמות שלהם. אה – שזה מזכיר לי נקודה חשובה, דיברנו על היחס בין האדמות לבין האדם. ברור מאליו שאפשר להזיק לך מאותן האדמות. אבל כאן יכולות מנטליות מאד עוזרות. מצד שני אנחנו לא ממש קוסמים הקשורים לצד הזה של היכולות. זו אחת מהסיבות שרוב הקוסמים, אצלנו במקדש, עושים עסקה עם אחת מהרוחות של המקדש. במקרה שלך זה הלוויתן. בעוד שהוא לא יאפשר לך להגיע לאדמות, הוא בהחלט מסוגל להגן עליך שלא ישפיעו עליך – שזה אומר שבעצם הוא מגן על האדמות שלך מזרים." איתן מרים את הגבות בהדגשה.

"איפה הייתי?" איתן תוהה. "כניסה לאדמות" מזכיר לו אדריאן. "נכון – אז להכנס לאדמה. בגדול כל האדמות נמצאות באזור שנקרא האדמות המשתנות. שזה קצת דומה לוולגייט רק של הפיות והרבה יותר גדול. ולמעשה כל האדמות שלך ושלי ושל כולם נמצאות שם. ככה שבתיאוריה כמעט כל פיה יכולה לקחת אותך לטיול אל האדמות שמחוץ לכדור הארץ ואז זה טיול די מורכב להגיע אל האדמות שלך. כמובן שאף אחד לא עושה את זה. למי שהנושא מספיק חושב לו, הוא יכול למצוא פיה שיש לה את היכולת לקחת אותך, כאדם, ישירות לאדמות שלך. שזה אומר שצריך למצוא כזו פיה, כבר עבודה די סבוכה, אז לעשות איתה עסקה שתעזור לך עם האדמות שלך – ותן לי לספר לך שהפיות האלו עושות עסקאות אכזריות בתמורה. אבל אם זה מספיק חשוב, אפשר לעשות את זה. עם הפיה הנכונה זה אמור להיות מאד קל להכנס לאדמות שלך…. אם כי שמעתי שלפחות בהתחלה זו חוויה מאד מאד פסיכידלית…” איתן מרים את גבותיו, שוב, בהדגשה משועשעת.

[20:49, 25.7.2021] אדריאן מהנהן ושואל "אז בעצם אם יש לי יכולת להיכנס לאדמות של מישהו אני יכול לשנות דברים בחוויה שלו. לדוגמא להפוך את גארלד החמוץ ליותר סימפטי." גארלד החמוץ או בשמו המלא ד"ר גארלד וסטמר, התמחות באסטרופיזקה ביקומים אלטרנטיביים, היה ידוע באופי מזופט והחמיצות יתר עד שכל הסטודנטים קראו לו החמוץ. לפי השמועה גן אישתו התחילה לקרוא לו ככה, מה שלא ספק לא עזר לאופיו.

" מה בכלל קורא כשנכנסים לאדמות זה תהליך מנטלי או שפיזית עוברים לשם? אפשר לפתוח לשם שער?"

אחרי מספר דקות "ואתם יודעים שעכשיו אתם חייבים לספר לי על מקלט 1912 זה מאוחר מדי להסתיר." הוא מחייך ומאיים על שניהם בחיוך בבקבוק קטשופ היינס.

[17:34, 26.7.2021] "אני לא חושב שיש משהו שיכול להפוך את גארלד החמוץ לפחות חמוץ" עונה איתן בשעשוע, “אבל בתיאוריה, כן. מעשית זה לא כזה פשוט, זכור ששינויים פשוטים באדמות נותנים תוצאות קצרות טווח. צריך למצוא את האזור המתאים ושם לעשות פעולה רלוונטית. אבל בהחלט יש מערכת יחסים טרנזיטיבית בין שני הצדדים ואפשר להשפיע מצד אחד על הצד השני"

"לגבי המעבר לאדמות, הכל תלוי בצורה שבה אתה עושה את זה. בגדול כל מחשבה שאתה חושב, מאפשרת לך לגעת באדמה הרלוונטית של אותה מחשבה. וזה מנטלי. אבל בהחלט ניתן גם לנוע פיזית בתוך האדמות שלך עם היכולת המתאימה. ואפילו ניתן לפתוח לשם שער ולתת לכולם להכנס. כן.”

"ולגבי מיקלט (Miklet), המממ… זה נושא קצת סבוך ומביך. בגדול מיקלט היה מעמודי התווך של פיתוח התיאוריה של הכל. הוא פעל בתחילת המאה, יחד עם הגדולים ביותר – איינשטיין, פרויד, ויטגנשטיין ועוד. הוא מהחוקרים שהגיעו הכי רחוק באדמות, בממלכות ובוולגייט. אה, ממלכות – זה כמו האדמות שבצד של הכוח היוצר, רק אלו אדמות בצד של הכח ההורס. שזה מזכיר לי שצריך יהיה לדבר קצת גם על ממלכות. אבל אחר כך. בכל מקרה הוא אסף ותיעד כמות עצומה של מידע באנציקלופדיה הגדולה שלו. שבדרך כלל מתייחסים אליה בתור הפנ-לוג. על זה יש להוסיף את אוסף המאמרים פורצי הדרך שלו. הוא טבע כמה מהמונחים והמשפטים שמשתמשים בהם עד היום כמו ‘הכאן נמצא שם’ או ‘אם אתה יכול להגיד את זה, אני יכול לבקר בזה’. הוא מהמרכזיים בתיאוריית המנעד המודרנית – שזו אחת מתיאוריות הכל המקובלות ביותר בימינו שמדברת על התנועה של אידאיות מהכח היוצר לאדמות לוולגייט לממלכות ולכח ההורס. בצוות שלו הייתה גם פיה וגם פמורי (Fomori) שזה כמו פיה רק מהכח ההורס, דבר שמאד עזר לו לנוע בכל המרחב הקיים. הבעיה איתו הייתה שהוא יצא לאחד מהמסעות שלו, ב 1932 ולא חזר. ב 1934 פרצו אל האחוזה שלו לראות אם אפשר למצוא רמזים לאן הוא הלך, על מנת לנסות ולשלוח עזרה ואז גילו עשרות גופות אצלו במרתף. נראה היה שהוא החזיק עשרות בני אדם שנועדו לכבול לצרכיו אדמות וממלכות שונות. הוא כנראה כבל עשרות רבות של בסיסים בכל רחבי המרחב וכך הוא יכל לטייל באופן כה נרחב לאזורים כה קשים. זה עשה הרבה רעש אבל בהתחלה זה לא שינה את היחס אליו. אחרי מלחמת העולם השניה והנסיונות של הגרמנים בבני אדם התקבלה החלטה בקרב קהילת המדע שלא להשתמש במידע שמגיע מנסיונות בבני אדם ומאז מנסים למנוע שימוש בכתביו ובידע שמיקלט כתב. הבעיה היא שהוא שימש כבסיס להמון מחקרים ואלפי מאמרים ציטטו אותו עוד טרם המלחמה הגדולה, כך שזה סבוך עד מאד.” מסיים איתן.

[17:18, 27.7.2021] אדריאן מקשיב מרותק "זה מאוד מעניין, חשבתי שכוח ההרס הוא זה שגורם לאדמות להרס מהר אבל אתה אומר שיש ממלכות שהן רק של כוח ההרס. אשמח אם תוכל לספר לי עוד על כך. ובאותה נימה, האם יש אדמות או מקבילה של  אדמות לכוח המחזיק?"

[16:13, 28.7.2021] "שתי שאלות טובות ומורכבות. בשביל לענות עליהן אני אצטרך קצת להסביר על תיאוריית הכל. “ אומר איתן, מרים את עיניו במחשבה לשמיים ואז אומר "תיאוריית הכל מנסה להסביר את המבנה של היקום כולו, החלקים והכוחות שבתוכו וכמובן כיצד כל זה קשור לגזעים השונים ובמיוחד לגזע האנושי. יש את שלושת הכוחות המרכזיים, שעליהן אין ויכוח – היוצר המחזיק וההורס. אבל מה מערכת היחסים בינהם וכיצד שאר היקום נבנה עליהם? כבר כאן יש ויכוחים עזים. יש את אלו שמעדיפים את מבנה המשולש – היכן שבכל נקודה יש את אחד הכוחות. אבל במאה שנים האחרונות נכנסה תיאוריית המנעד שמציעה להסתכל על שתי נקודות קצה – הכח היוצר והכח ההורס בקצוות - והכח שמחזיק בין שניהם, מחזיק את שתיהן. כך יש מנעד שנע בן שני הקצוות.”

"ועכשיו לכמה הגדרות על מנת שנוכל להבין אחד את השני. ההגדרות האלו הציג אותם בצורה מפורשת ב 1912, אההה… מיקלט… וזה נראה כך". איתן לוקח נייר, מצייר שלושה עגולים בתצורת משולש לסמן את שלושת הכוחות. סביב הכח יוצר הוא מצייר עיגול עם השם נחלות. סביב הכח המחזק עיגול עם השם פרובינציות. וסביב הכח ההורס הוא כותב אחוזות. אז באמצע בין הכח היוצר למחזק הוא כותב אדמות בצורה קצת עקומה. הוא מעוות את פיו, מוחק את המלה וכותב אותה מחדש. אז בין הכח מחזק להורס הוא כותב אחוזות ובין הכח ההורס לכח היוצר הוא כותב הרחוקים.

[16:14, 28.7.2021] "אוווו קי. זו החלוקה המדעית המקובלת לשמות של סוגי השטחים השונים. אני אדגיש שרוב העולם לא משתמש בהגדרות המדעיות. לדוגמא פיות יטענו שהכל זה אדמות. פשוט חלק כבולות וכל מיני כאלו. אבל היה צריך קצת סדר כדי שנוכל להתייחס לשונות ולדומות בין השטחים השייכים לגורמים שונים. אלו שש השמות לשש סוגי השטחים השונים הקיימים. אדגיש שכבר על זה יש ויכוחים רבים שיש כאלו ששמים יותר ופחות. יש כאלו שמתייחסים למערכות היחסים השונות ויש כאלו שמתייחסים לצורה בה השטח פועל כבסיס להחלטה. אבל זו אחת החלוקות הכי מקובלות ולכן נעבוד איתה. אה והמלה שטחים היא מילה שבעזרתה אתה יכול להתייחס לכל אחד מששת ההופעות השונות. זו מלה כללית שמציינת שטח שאפשר לנוע בו בלי קשר לכוח הרלוונטי."

"ועכשיו לשאלה השניה שלך – אתה בעצם שואל מה קיים בפרובינציות? כלומר אילו שטחים שייכים בצורה מובהקת לכח המחזיק. והתשובה תלויה בעונה. מה שמקובל בימינו על רוב החוקרים המדעיים זו ההגדרה של הרב, 1955, היכן שהפרובינציות מכילות את הוולגייט, כדור הארץ וכל העולמות ושברי העולמות הנסמכים על כדור הארץ, כולל עולם המוות והצל, הפרימיום והסווארצ’אר והפנייטה ויש עוד כמה. לרוב אלו אתה יכול לגשת בצורה פשוטה דרך המקדש וזה הפרובינציות. אדגיש שרבים מתווכחים עם הגדרות אלו . לדוגמא הפיות חושבות שכדור הארץ שייך לאדמות שלהן, פשוט, הן טוענות, שכדור הארץ היא אדמה כבולה בעוצמה ניכרת יותר…. בכל מקרה, מבחינת בני האדם והקוסמים, אחרי שבחנו והשוונו והתווכחנו ובדקנו, כאשר אנו בוחנים את ההשפעות המחזיקות ביחס לכוחות האחרים נראה די ברור שאלו שאמרתי למעלה, שייכים לכח המחזיק. אה, שלא אשכח, לפי תיאוריית המנעד אין כזה דבר כמו האזורים הרחוקים. מיקלט במסעו האחרון יצא להוכיח את הקיום או אי הקיום של מקום מאין זה ולא חזר. שים לב שכבר בהגדרה של הרחוקים הוא מבוסס על כוחות שהם זרים לאדם. כה זרים שיש סיכוי שהאדם ימות בהם א-פריורית להגעתו לשם, כך שיתכן שהם קיימים אבל אנו לא מסוגלים לתפוס אותם.”

"ועכשיו לשאלה הראשונה – הממלכות. שוב, אני לא מומחה גדול, אני בעיקר מכיר את הנושא כחלק מהתיאוריה הרחבה יותר של הכל. אבל בגדול הממלכות, כמו האדמות, מגיבות בעיקר לכוח הרצון של המשוטט בהן. בצורתן הנקיה הן כמעט בחירה מודעת ומוחזקת לאורך זמן של היוצר, הכוונה ליישות היוצרת לא לכוח – במקרה של האדמות. ושל היישות ההרסנית המולכת בממלכה – במקרה של הממלכות. הממלכות נשענות על הקיים וממנו יוצרות את השטחים שבהם אפשר לנוע. הממלכות הקרובות לפרובינציות יהיו סדורות יותר וככל שתתרחק כך הם יהיו כאוטיות יותר, אנטרופיות יותר. דילמטר, 1977, טוען לאוסף השפעות אפריויריות על הממלכות. בין ההשפעות האלו אפשר לראות חזרתיות, אנטרופיות, אובססיה, פרקטליות, רקורסיביות ועוד. הכוונה היא שהצורה בה הממלכה בנויה היא שהיא לוקחת מהפרובינציות חלקים ואז או חוזרת על אותם חלקים שוב ושוב. או מתעמקת לתוך אותו חלק יותר ויותר, או מפרקת את הדבר לחלקים הולכים וקטנים וכדומה. הכח ההורס, על מנת לקיים את הדבר, אינו הורס בצורה בודדת אלא כפי שאמר דילמטר, ‘ההריסה מתבצעת לאורך זמן, במקטעים קטנים, שמאפשרים הן את ההרס ואת את הקיום’. בגדול כמות הממלכות היא די קטנה, בצורה משמעותית וניכרת מול האדמות. אבל אפילו מול הפרובינציות יש פחות ממלכות. עדיין מדובר בכמות גדולה של שטחים ויש בהם פרקטליות שאין במקומות אחרים. דילמטר מגדיר את המושג עומק שטח. כדור הארץ עומקו חמש. לרוב, לאדמות יש עומק שנע בין 1 ל 3. לממלכות יש עומק שנע בין 6 ל… הרבה. אלפים בכמה מקרים. התיאור הפשטני מדבר על הממלכות כמו מערבולות שנושאות אותך יותר ויותר פנימה, תוך כדי כך שהם מפרקות ממך חלקים וכל חלק מתחיל להופיע פעמים רבות בתצורות שונות.”

איתן חושב ומתופף בעצבעותיו על המיונז ואז אומר "הממלכות הקרובות לפרובינציות הן ממלכות יחסית סדורות היכן שיחסית קל לנוע בעומקים הרדודים בלי להסחף. כלומר תהיה שם יציבות ואפשרות לנוע יחסית בקלות. ממש כמו בכדור הארץ. אבל, וזה אבל גדול, אם תתחיל להעמיק פנימה אתה יכול להכנס למערבולת וממנה קשה מאד לצאת. דוגמא למערבולות האלה, שממש אפשר לראות בעניים והן יחסית מוכרות, זה המערבולות בצל. שם הכניסה אליהן סוחפת אותך אל תוך השכחה (Oblivion) שזו אחת הממלכות הגדולות והיותר מוכרות של הכח ההורס. כאשר נעים בממלכות קריטי לזכור ולהתייחס לעקרון של החזרתיות. ככל שמשהו חוזר יותר, כך הוא עמוק יותר . אם חוקר מגיע לממלכה, ומטרתו להכנס לתוכה, אזי הוא יחפש את החזרתיות – בכל אחד מהמגוון העצום של האפשרויות שיכולות לקרות, היכן שהחזרתיות גדלה, מתקיימת אפשרות להעמיק. הבעיה המהותית של החוקרים זה שעם כל כניסה פנימה קיים סיכון שהוא יאבד משהו מעצמו – פיזי או אחר. הצד השני, באם החוקר מעוניין לצאת מתוך הממלכה או מתוך החלקים העמוקים שבה, הוא יחפש את המקום בו מתקיימת ירידה של חזרתיות, או שיטה שלעיתים היא קלה יותר, הוא יחפש את ההופעה של מה שהוא איבד, בעיקר אם זה פיזי. זה קצת כמו שביל של חלקי לחם בסיפור של הנזל וגרטל. כאן יודגש אחת מהקונפליטים המרכזיים של החוקרים - מה שהוא ימצאלא יהיה בדיוק מה שהוא איבד, אלא מה שעבר את המגע הרקורסיבי של הממלכות והוא יכיל מכוח ההרס יותר או פחות. ואז החוקר שואל את עצמו - האם תרצה לקחת את זה בחזרה אליך? התשובה לא ברורה. בכל מקרה, הנושא הזה, בהיותו גם פרקטי מאד בתנועה בממלכות, גורר תיאוריות וויכוחים רבים. אחת המסקנות החשובות הן שחוקרים שנעים אל תוך הממלכות יקחו איתם מההתחלה חפצים רבים ובצורה מודעת ומתוך רצון ברזל הם יוודאו שככל שהם נעים בממלכה יותר ויותר עמוק, או אפילו נעים מממלכה לממלכה, מה שילקח זה החפצים ולא, לדוגמא, יכולת המחשבה האנליטית שלהם… או הזכרונות של הילדים שלהם או העיין השמאלית שלהם או הדם שלהם או… טוב אני חושב שהבנת את הנקודה… אז כפי שציינתי היות והממלכה מבוססת על כוח רצון, חוקר יכול להכיל את רצונו ושילקחו ממנו החפצים. בו בזמן, זה ברור שלאורך זמן טעויות קורות וחוקרים מאבדים לעיתים דברים יקרים...”

[22:43, 30.7.2021] אדריאן מקשיב בקשב רב, זה היה המון מידע ויותר ממידע זה היתה פילוסופיה שלמה. "טוב..." הוא אמר אבל ידע שיצטרך להתעמק בנושא הרבה יותר לפני שיוכל להעמיד פנים שהוא מבין משהו "אז בעצם מה זה עומק? כשאתה אומר שלכדור הארץ יש עומק של חמש מה זה אומר?" הוא לוקח את המיונז מהשולחן ומסובב אותו בידו "מה לגבי כדור הארץ? האם הוא במעמד זהה או שהוא משהו אחר? כלומר להבנתי יש בו רמות מורכבות גדולה יותר מכל שאר השטחים? מה לגבי עולמות אחרים האם הם חלק משש השטחים או שאנחנו מדברים על משהו חדש ואחר? האם שטחים נעים ככה שההשפעה עליהם תשתנה? משהו שהיה תחת הכוח היוצר יהיה עכשיו יותר תחת הכוח המחזיק?"

אדריאן עוצר לקחת אוויר "ואיך זה מתחבר עם המציאות שלנו ויותר חשוב איך אנחנו יכולים לנצל את זה לטובת טכנולוגיה חדשה?"

[17:21, 31.7.2021] “’מה זה בעצם עומק’" איתן מצחקק בזמן שהוא חוזר על דברי אדריאן "זו השאלה שעליה כבר שלוש שנים מתווכחים, כותבים מאמרים ומנסים להגדיר ולאפיין בצורה מלאה. זה אחד הנושאים החמים בתיאוריית הכל. תבין, יש לי שני מאמרים בנושא שמחכים לי על השולחן שאקרא אותם. פרופסור בירנבאום כתבה על זה מאמר שעכשיו בבדיקת חברים ובתקווה יצא בקרוב רישמית. זה נושא חדש וחם ועדיין לא מאד ברור.”

"אבל… תחת ההבנה שדילמטר עצמו נתן לפחות שש הבחנות שונות למה זה עומק, ומאז נתנו עוד כמה, אני יכול לנסות ולהסביר מה זה עומק. ההגדרה המקובלת בימינו אומרת ש ’עומק יוגדר ככמות האזורים השונים מהותית או כמותית שניתן לנוע דרכם או לזהות את קיומם בזמן שאתה שומר על טרינגולציה לעוגנים יציבים’. ואני אסביר. תדמיין שאתה במעלית בבנין 1. יש לך שלוש בניינים מסביבך – אלו העוגנים שלך, בניין 2, 3 ו-4. אם תבצע טרינגולציה מול הבניינים האלו אתה במקום יציב גם אם תעלה או תרד קומות בבניין שלך – בניין 1. בו בזמן כאשר אתה עולה ויורד קומות בבניין אתה רואה שינוי הן מהותי והן כמותי.לפיכך עומק בניין יוגדר ככמות הקומות שבו. בסדר?” איתן שואל את אדריאן וקאט, אשר מהנהנים לחיוב.

"או קי. בוא נתחיל בלהסתכל על העומק של כדור הארץ. אם תעמוד כאן, ויהיה לך את היכולת המתאימה להסתכל, אתה תראה שיש חמש שכבות שונות במציאות. וזה נכון לכנראה 95% מכל כדור הארץ. אלו חמש פאזות שונות שאתה יכול לזהות במציאות. הפאזה הפיזית – בה אנו נמצאים רוב הזמן ובה אנו אוכלים את הבורגר הנפלא הזה.” איתן מרים את הבורגר "פאזה – או שכבת המוות. שים לב שאני לא מדבר על הצל. אם אתה עובר לצל אתה כבר נמצא במקום אחר. בשביל זה יש את החלק של הטרינגולציה. נגיד הטרינגולציה שלנו כאן תכלל את הבניינים האלו" ואיתן מצביע על שלוש בניינים ליד המסעדה "אם תעמוד כאן ותבחון את חלק המוות, היחס בינך לבין שלושת הבניינים האלו ישאר יציב. אבל אם תעבור לצל, הבניינים האלו יהיו בעולם אחר ולכן בטרינגולציה אחרת ביחס אליך. אוקי? לראות או אפילו לעבור ולתפקד בצורה מלאה במוות זה להשאר יציב בטרינגולציה שלך ואך ורק לעבור שכבה או, על פי ההגדרה, להעמיק. אבל לעבור לצל זה לא. אוקי?” איתן שוב מוודא עם שני חבריו שהם מבינים את דבריו ורק לאחר מכן ממשיך.

"יש עוד כמה פאזות כאלו. ויש ויכוח עז לגבי הכמות האלו ומי מהן נחשבת כשכבה ומי לא, ובהתאמה כמה שכבות יש בכדור הארץ. לדוגמא יש כאלו שטוענים רק לשלוש שכבות בכדור הארץ – החלק הפיזי, כאן. המוות והאומברה הקרובה – החלק שנקרא צל הקטיפה (Velvet Shadow) או משכן הרוחות (Spirits rest). דילמרט מוסיף את השכבה – או פאזה – המכונה העטיפה – שזה ההופעה של הוולגייט המיידית אצלנו בעולם. כלומר, אני מקווה שברור לך שלנקיון יש הרבה הופעות בעולם שלנו. העטיפה היא החלק שמאפשר את המחשבה כאן. את יכולת הדיבור. את הסימלול… טוב הבנת. העטיפה עוטפת את כל בני האדם אבל ניתן להבחין בה באופן בלתי תלוי כמו שניתן להבחין ברוחות שמסתובבות בעולמנו במוות. בנוסף יש את שכבת הקסם או שכבת הקוויטאסנס – אותה שכבה שבעצם מאפשרת לנו לעשות קסם. להרבה קוסמים בתחילת הדרך הדבר נראה מוזר, הרי אנו עושים את הקסם בעולם, אז הוא חלק מהעולם. אבל ברור שזה לא נכון. וזה אחד מההבחנות הגאוניות של דילמרט - הקסם שלך נמצא בשכבה, שכבה  שרוב בני האדם לא רואים אותה. קוסמים אחרים יכולים לראות או לחוש אותה אם יש להם את היכולת המתאימה. זו שכבה נפרדת במציאות לדעת דילמטר שניתן לנוע אליה ולפעול בה באופן עצמי, אם כי הטרינגולציה שלך תשאר יציבה. בשנים האחרונות יש מחקר נרחב את תוך שכבת הקסם ובהחלט ניתן לנוע לתוכה קצת כמו שניתן לעבור דרך המוות אל הצל.”

"בכל מקרה, כמו שאתה מבין אפשר להתווכח רבות על כמות השכבות. כי לדוגמא דילמטר לא התייחס לשכבה מאד מאד חשובה שאנחנו מכירים אותה. השכבה של בוב. ויש עוד כמה. בכל מקרה זה ההגדרה של עומק. אדמות סדורות של פיות בדרך כלל נוטות להיות בעומק 1 או 3, כי הן בונות אותן כך למרות שיש נדירות, למיטב ידיעתנו,  עם 9 שכבות. והממלכות בדרך כלל נוטות להיות עם כמות עצומה של עומק – בגלל החזרתיות שלהן. אז בגדול יש הסכמה… ברמה כל שהיא… על מה זה עומק ואיזה טווחים של עומק יש לכדור הארץ ולשטחים אחרים” מסיים איתן תוך גלגול עיניים.

"לגבי כדור הארץ – שמע לזה יש יותר תשובות מאשר יישויות ביקום. פיות יטענו שזו הארץ הכבולה. מלאפיסים – אחד מגזעי הכוח ההורס – יטענו שכמובן כדור הארץ שייך להם וכו. מדעית אנו בוחנים את השטחים לפי החוקים וההופעות שהם מקיימים. לכדור הארץ יש את החוקים וההופעת שעונות בעיקר לכוח המחזיק. ולכן הוא חלק מהפרובינציות. וזה נכון שיש סביבו אוסף פאזות שונות – מוות, צל וכו’ אבל כל אלו חלק מהפרובינציות והם, בהיותם חלק מהכוח המחזיק, יחסית גדולים, רחבים, מורכבים וכו’.”

"לגבי עולמות אחרים – התשובה תלויה במרכב החוקים וההופעות של אותו עולם. בהחלט יש עולמות, כמו כדור הארץ, אשר מהווים פרובינציה  - כמו סרבוס או אלפא סנטאורי או ייט’ (לא לבלבל עם ייס שזו עיר מיתולוגית). יש עולמות של הכוח היוצר כמו ארקאדיה שנמצאת מעבר למבוך הירוק. וכמובן שיש עולמות ששייכים לכוח ההורס, כמו קאראקוסה שנמצאת מעבר לכלא הדרקונים. כל אלו הם עולמות עם יישויות שגרות בהם וכו’. עד כמה שאנו יודעים, יש משמעותית יותר עולמות פרובנציאליים מכל סוג אחר. ולפני שתשאל ההבדל המשמעותי בין עולמות לבין שטחים אחרים כמו אדמות או ממלכות זה הגודל. זה כמו ההבדל בין אבן לבין כדור הארץ. ההבדל הכמותי יוצר הבדל איכותי.".

"לגבי תנועה של שטחים בין ששת ההגדרות של סוגי השטחים התנועה בהחלט קיימת. הרבה מהאדמות של הפיות, לדוגמא, היו שטחי וולגייט בעברם. טוב יש גם ממלכות שלקחו מתוך הוולגייט אבל כמו שאמרתי יש משמעותית יותר אדמות ובהתאמה הפיות לקחו הרבה יותר. רוב התנועה היא מהפרובינציות החוצה. אבל יש גם הופעות בהם הפרובינציות מתרחבות מלקיחה מהאדמות או מהממלכות. לדוגמא בצל נוספים חלקים שנסחפים בחזרה מהשכחה… נגיד השכחה באופן טיבעי סוחפת כל הזמן שטחים מהפרובינציות, אבל, באופן נדיר אך קורה, עולות ממנה בחזרה שטחים אל הפרובינציות.

"איך הכל מתחבר – גבר! זה תורת הכל שאני כבר שעה וחצי מנסה להסביר לך. הכל מתחבר תחת תורת הכל! ולגבי איך לנצל את זה – וואו. יש כל כך הרבה דרכים… " איתן מתלהב ומנפנף בידיו "אלף אנו מביאים גזעים שלמים כמו הדולפינים שמהם אנו לומדים דברים חדשים. טיול לתוך הוולגייט התיכון מעלה צורות חדשות בהם אפשר לחבר אידאות, או במקרה הזה טכנולוגיות שונות. אנו מביאים או חוקרים חפצים וחומרים שאין כאן על כדור הארץ. אפשר ללמוד מזה. בסופו של דבר, הוולגייט משמש כמו מסננת לכל מה שקורה ביקום. הכל עובר דרך שם. זה אומר, שתיאורתית, כל דבר שתרצה ללמוד נמצא שם – רק צריך למצוא אותו… סתם, רק דוגמא יהיה חומרים כמו הפלסטיק – זה חומר שמשנה את כל העולם שמסביבנו, שמאפשר לנו את הציווליזציה כמו שהיא היום. אלו דברים הגיעו מהוולגייט. או האדמות. או הפרובינציות. אבל בעיקר מהוולגייט… הוולגייט הוא אוצר של מידע כי הוא סדור ומרוכז שם… בלי להתחייב רבע מכלל הידע האנושי המודרני מגיע משם...”

[21:58, 31.7.2021] העיניים של אדריאן נדלקות כשאיתן מדבר על האפשרויות הרבות הטמונות בוולגייט. הוא בהחלט יודע מה יהיה פוקוס הלימודים שלו. "תגיד" הוא שואל בתמימות "מה לגבי גיבורי העל? האם יש להם גם שיכבת עומק שמשם הם שואבים את הכוח שלהם?"

[12:25, 2.8.2021] קאט מצחקקת בראותה את התמימות המעושה ואיתן מצטרף אליה לאחר כמה שניות כשהוא מבין בדיוק את כוונתו של אדריאן, אז הוא מרצין ואומר "כן. כנראה יש להם שכבה משלהם אבל צריך להבין כמה נקודות לגבי הבעייתיות בהצהרה הזו. הירש, הגנב הזה, פרסם ממש לפני חודשים ספורים מאמר מסכם בדיוק בנושא הזה. הוא מסתמך שם על מידע ממאמרים רבים, נניח כמו זה של גולדסמיט’ – שהוא משלנו, דוקטור פה באוניברסיטה – ואחרים. אם יש משהו שהירש טוב בו זה לאסוף ולסדר את המידע. בכל מקרה, הירש מתחיל את המאמר בסקירה היסטורית קצרה על הנושא של גיבורי ונבלי על ובעיקר על הקושי לאסוף מידע. יש כמה נקודות שונות הקשורות לבעיית המידע. או ליתר דיוק חוסר המידע. דבר ראשון יש כמות קטנה של יישויות העל. כלומר קוסמים יש מליונים לעומת זאת, גם את תקח את כל יישויות העל לאורך כל ההיסטוריה הכתובה, כנראה יש יותר קוסמים בגוטהם חיים כרגע מכל היישויות ביחד לאורך כל הדורות… דבר שני, יישויות על מופיעות רק בתקופות מסוימות. נניח התקופה הקודמת המשמעותית הייתה בין 700 לפני הספירה עד ל 300 אחרי הספירה. אז יישויות העל כמעט ונעלמו מהעולם. הייתה הופעה מינורית בימי הבניים והם שוב נעלמו. רק בשנות השלושים הם חזרו שוב. אנו מדברים כעת, שבכל העולם כולו יש כנראה פחות מאלף יישויות על. וזה בתקופה טובה וחמה. בימי הבניים היו כנראה סדר גודל של כמאה כאלו. ורוב הזמן אנו מדברים על פחות מעשר. גולדסמיט’ כמובן מדגיש שהמספרים האלו מדברים על ההופעה של יישויות על בכדור הארץ. מחוצה לו המספרים שונים. בנוסף גולדסמיט’ מעלה תיאוריה שיש קשר בין כמות יצורי העל לבין רמת הציווליזציה הסביבתית, טיעון שרבים קוטלים אז לא נכנס אליו אלא אם תבקש. בכל מקרה, הבעיה השלישית של אסיפת מידע היא העובדה שרוב יישויות העל אינן משתפות פעולה עם המחקר המדעי ועם קוסמים. הבעיה הרביעית היא הזרות המהותית שבין כוחות יישויות על לבין אלו של הקוסמים – כפי שלדוגמא מתבטאת בעובדה שהם עושים כל מה שבזיין שלהם אבל לא מקבלים פרדוקס "איתן אומר בקול מעט עצבני "אבל זה הניסוח שלי. הירש כמובן אומר את זה אחרת. אבל בכל מקרה יש בעיה קשה של איך לזהות כוחות שמהותית זרים לנו. והבעיה החמישית והאחרונה שהירש מציין בצורה מינימלית ופחדנית ואני אדגיש כאן קצת יותר זה כמובן שהממשלה מנעה את המחקרים בנושא. למה? על זה הירש לא עונה. אבל אני אגיד לך. כי נבלי על שולטים במדינה שלנו. זה למה" הקול של איתן מתחיל לעלות וקאט ואדריאן עושים לו שששש טרם שהוא מוריד את קולו וממשיך "בכל מקרה. נבלי העל מחזיקים את הממשלה בביצים. יש להם כסף וכוח ובוא נודה באמת הם יכולים גם לחסל את הנשיא אם הם ירצו. ולכן הממשלה פשוט מפחדת לעשות מחקרים נגדם. סליחה, מעט המחקרים שמומנו על ידי הממשלה עוסקים בעיקר בלחקור את סופרמן. שזה לא מפתיע כי יש המון נבלי על שרוצים להפיל אותו. נעשה מחקר רב על הקריפטונייט ויש אפילו כבר כמה קוסמים שמסוגלים לזהות את הקריפטונייט ואת הכוחות של סופרמן. לכן בוודאות אנו יודעים שלסופרמן יש שכבה או פאזה סדורה במציאות. אולם סופר מן הוא מעולם אחר ולכן למרות שזה נותן רמז ברור זה לא מאושש בוודאות קיומה של שכבה בהקשר של יישויות העל מעולמנו. בכל מקרה החל מבערך לפני שנתיים שלוש, הממשלה התחילה מחדש להשקיע הרבה כסף, דרך מימון מחקרים, בנושא של גיבורי על.” איתן מסתכל מסביב ומוריד את קולו עוד יותר "מתחילים להיות קולות בתוך הממשלה כנגד הנזקים והבלאגנים שגיבורי על עושים כשהם נלחמים בנבלי על. לדעתי זה נבלי העל שהבינו שבצורה הזו הם יוכלו לסבך את העיניינים לגיבורי העל, אבל קשה להיות בטוח. מה שכן על פי מה שעולה מהניסוחים והכספים שהממשלה מזרימה, הם מנסים למצוא דרכים לשתק גיבורי על שונים. אני לא אופתע אם בעתיד הלא רחוק, יתחילו לנסח חוקים נגד יישויות על וינסו לאסור את כולם – גיבורים ונבלי על כאחד.”

"בכל מקרה, עכשיו שיש כסף זורם ובתכלס עכשיו כשהממשלה מאפשרת את זה, המחקרים על נושא יישויות העל פורחים. ויש כבר כמה קוסמים שטוענים שהם מסוגלים לראות את היכולות של יישויות על שונות והדבר נמצא בבדיקת עמיתים שאני מקווה שתאושש את התוצאות. הקושי כאן הוא לזהות את הבדל בין השכבה של כוחותיהם של יישויות העל לבין השכבות האחרות. נניח לדוגמא סי-הו, אחד המומחים בנושא של יישות העל פריז. שאותו אני מזכיר כי הוא הגיע לפני זמן קצר לגוטהם כחלק מהמצוד הכללי נגד פריז בעקבות נסיון הפריצה שלו לפורט נוקס. בכל מקרה, סי-הו טוען שהוא מזהה את היכולות של פריז. כעת עולה השאלה האם הוא מזהה את היכולות האלו בשכבה הפיזיקה הבסיסית של העולם שלנו? אולי הוא מזהה את היכולות בשכבת הקווינטאסנס? או שבאמת הוא מזהה את היכולות בשכבה המיוחדת של פריז עצמו? לא פשוט לבדוק דברים מעין אלו כאשר כל המידע מגיע דרך גורמים אנושיים – כמו סי הו – ולא דרך מכשירים.”

"לסיכום – יש עדויות נסיבתיות רבות שמוכיחות שאכן לגיבורי העל יש שכבה משל עצמם. או אפילו כמה שכבות שונות בהתאמה לעולם ממנו הם מגיעים. או אולי אפילו כמה שכבות בעולם הזה. אני משער לעצמי שבשנה שנתיים הקרובות המידע יאושש. אני יכול להגיד לך שיש כבר גורמים שדנים כיצד ניתן לנוע אל תוך השכבה עצמה ומעבר לה. ויש אפילו כמה קבוצות מחקר שיצאו לדרך, אבל אין שום קבוצה שחזרה עם מידע ודאי" מסיים איתן את תשובתו.

"שניה!” אומר איתן כשאדריאן מתחיל לפתוח את הפה "רק עוד דבר קטן – ברוב המכריע של המקרים ישות לא שואבת את הכוח מהשכבה הרלוונטית לה. ברוב המקרים יש מערכת יחסים בה היישות פועלת בתוך שכבה, או ניתן לזהות את פעולתה שם או היא – נניח כמו המתים שמסתובבים במוות – מתקיימת בתוך השכבה. נדיר שישות שואבת את הכוח מהשכבה. זהו. תורך” איתן מנפנף בידו לאדריאן.

[23:18, 2.8.2021] אדריאן מקשיב ומקשיב ואז מקשיב עוד טיפה. איתן יכל לדבר כמעט כמו אדריאנה ובלהט דומה למרות שהיא התמקדה בנושאים משעממים כמו פוליטיקה, צדק, ושוויון חברתי מה שזה לא יהיה.

"טוב אני מנסה להבין מהן השכבות הללו. אתה אומר שהן לא מספקות כוח אז מה הן כן עושות? משמשות טווח להפעלת שינוי על המציאות? מהוות שיכבה שבה התבוניים הרלוונטים פועלים? משהו אחר?"

[18:43, 3.8.2021] "זו שאלה מורכבת" אומר איתן "אני… אה… אכנס לזה עוד שניה, אבל קודם…” איתן מבקש מהמלצרית מילוי לקפה שלו, ולין, המלצרית, ממלאת את הקפה לכל השלושה. איתן לוקח שלוק שמנמן בהנאה, מתרווח לאחור ומתחיל עם טון ההרצאה שלו.

"השכבות האלו לא מספקות כוח. או לפחות לא בצורה בה אתה מתכוון. הם גם לא משמשות לטווח להפעלות שינוי. אתה צריך לתפוס את הנושא של השכבות שונה לגמרי. תנסה רגע לחשוב על מערכת העצבים בגוף. או הדם. או העצמות או השרירים. לכל אחת מאלו יש את מה שהיא עושה, הרכיבים שלה, סוגי התאים שלה. כל אחת מהן נמצאת בקשר עמוק עם המערכות האחרות אבל בו בזמן, אנו המדענים, מזהים אותה כל מערכת כעצמאית מספיק כדי שנוכל ללמוד ולהבין אותה.”

"המערכות האלו פשוט קיימות. חלקן כמו מערכת הדם מספקות חמצן לגוף. חלקן כמו העצמות משמשות כבסיס שעליו מערכות אחרות נשענות וכו’. מבחינה פרגמטית אנו המדענית (ולפיכך החברה האנושית) מבחינים בניהן כי לדעתנו באמת יש הבחנה בינהן. וזה עובד. המדע עובד. ההפרדה עובדת. המחקר לתוך כל מערכת בנפרד אכן מאפשר לנו להבין וללמוד את גוף האדם למרות שלכאורה כל החלקים בגוף ביחד בונים את האדם.”

"בוא נתרחק מעט עם הדוגמאות לעולם הרחב. הבה נדבר על מחזור המיים. זו שכבה במציאות. כמו שאדריכל מתכנן שכבה בעת שהוא מתכנן בית – הוא מצייר על ניר צינורות שנכנסים וביוב שיוצא – ואחרי זה בונים את זה ויש שכבה של המיים בבית. ככה אפשר לדמיין שמחזור המיים העולמי הוא שכבה. אין לה מטרה בדיוק. היא פשוט מקיימת את חוקי הטבע – חום/קור, שינוי מצב המיים מנוזל לאד, אטמוספירה וכו’. כל אלו יוצרות מצב בו יש שכבה שעוסקת במיים בעולם. ויש את המומחים בנושא – החל מדייגים, דרך חזאי מזג אויר ובוני סכרים. יש עוד שכבות במציאות – נניח מזג אוויר. או שכבת הצמחיה. או שכבת היצורים החיים. לכל שכבה כזו יש קשר לשכבות האחרות אבל במובן מאד עמוק אנו, המדענים, מזהים אותם כנפרדים ויש לנו מומחים שונים לכל שכבה. יש לנו ביולוגים ויש לנו חוקרי טבע ואסטרונומים ועוד ועוד.”

"כלומר, תסתכל על האוניברסיטה. עצם זה שיש מחלקות שונות אומר שיש אנשים עם התמחות בשכבות שונות שאנו מזהים בטבע" איתן מנפנף בידיו מסביב.

"אלו השכבות שאני מדבר עליהן. שכבות שאנו יכולים לזהות אותן כשונות אך בעלות משמעות עצמאית יחסית. הם קיימות מטעם חוקי הטבע כפי שהן. הן מקיימות את חוקי הטבע אולם כל שכבה כזה, אנו המדענים, מזהים אותה כשונה מהותית משכבות אחרות ולכן אפשר לחקור אותה בנפרד. גם אם כל השכבות בקשר גומלין אחת עם השניה"

"ברור לי שיש כמה וכמה בעיות ברעיון של השכבות. לדוגמא קסטלר דיבר על המערכות כהולון – מערכות שיש בתוכן עוד מערכות, שהן חלק ממערכות אחרות וכו’. כל זה עדיין נכון. אבל לפני שנוכל להבין את הקשרים שבין השכבות צריך להבין את השכבות עצמן. גם ברור שאפשר לפרק את המציאות למערכות ושכבות אחרות. אבל בעוד שזה אמירה כללית נכונה, הפירוק כפי שאנו מבצעים אותו מוכיח את עצמו כעובד. המדע עובד כלומר החלוקה שהוא עושה עובדת.” איתן עוצר ומסתכל על אדריאן "אוקי? נושא השכבה יותר ברור?”

"בחזרה לשכבות שעליהן מדבר דימטר – שכבות שהוא מגדיר כשונות ומעניינות למען המחקר המדעי. בשכבת המוות – יש אנשים מתים שמסתובבים שם. אנו רואים אותם שם. המתים לא לוקחים אנרגיה מהמוות. והמוות לא מטווח או מגביל אותם. האנרגיה שהמתים מתבססים עליה זה אנרגיה נפשית שבני אדם חיים משחררים. כלומר יש חוקי טבע שקשורים למתים אולם אלו אינן נוצרים מתוך השכבה. ההפך, השכבה נוצרת כתוצאה מחוקי הטבע.”

"מקרה פשוט יותר. השכבה הפיזית. זו השכבה שאנו רואים באופן טיבעי. שבו יש גם צמחיה וגם מזג אוויר. אני חושב שלגבי השכבה הזו אתה יכול לראות כיצד היא נבנית מחוקי הטבע. ויש עוד שכבות, שכולן תוצר של חוקי הטבע."

"לפיכך השכבות הן הגדרה מדעית שמפרקת את המציאות למערכות שאנו מזהים כל אחת מהן כמהותית מספיק לקבל הגדרה משל עצמה, מומחים משל עצמה, חקירה מדעית משל עצמה… אלו שכבות שנוצרות כתוצאה מחוקי הטבע. העומק עליו דיבר דילמטר מבטא את העובדה שאנו כבני אדם יכולים לזהות כמות הולכת וגדלה של מערכות שונות מהסוג הזה כאשר נעים מהאדמות של הפיות אל הפרובנציות אל הממלכות. הפירוק לשכבות של המציאות בשבילנו הוא כמו הפירוק לשכבות של הגוף האנושי לרופאים. דרך לבודד מערכות שונות ולחקור אותן בצורה ייעודית פשוט כי הגיוני לפרק אותן כך”.

"מה שכן, יש אכן ‘משהו אחר’" איתן מסמן בידיו את הציטוט מאדריאן "בשכבות. וזה דבר שרציתי כבר כמה זמן לספר לך כי זה עוסק בלמה המחלקה שלנו בכלל עובדת כפי שהיא, עד וכולל הדולפינים והמאבק על המציאות כולו. אבל לפני שאכנס לזה, האם זה ברור מה זה שכבה או שיש עוד שאלות לגבי זה?” שואל איתן בשנית.

[20:33, 3.8.2021] אדריאן מקשיב "אני חושב שאני מבין. אתה אומר שבעצם השכבות השונות הן חלוקה שלנו של אלמנטים של המציאות. נתת שתי דוגמאות שקצת מתנגשות. במערכת ביולוגית של גוף למערכות מסוימות יש משמעות ויש להן מטרה  השכבות השונות קשורות אחת בשניה ויש להן פונקציה מוגדרת, מלעכל מזון, להחזיק את הגוף עד להגן על האורגניזם מזיהומים. מחזור המים ושאר התופעות הן בעצם שילוב של חוקי טבע שיש בהן פעילות גומלין. אז למה השכבות יותר דומות? למערכות אורגניות שעובדות ביחד או יותר כמו מערכת פיסקלית שנמצאות במערכת גומלין?"

[18:59, 4.8.2021] "זו שאלה מצוינת!” איתן מחייך לאדריאן "והאמת שזו שאלה שגם אצלנו במחלקה היו ועדיין יש ויכוחים עזים. תראה…” ואיתן מוריד את קולו, “כשהפרופסור הגיעה והחליפה את פרופסור הו היה הרבה בלאגן סביב זה. הצבא התעקש על ההחלפה הזו בתמורה להרבה מאד כספים למחקר, אבל ברור לך שזה לא עבר חלק. הייתה הרבה מאד התנגדות לה, במיוחד שיש לה את הדרך שלה לנהל ולטפל בדברים. פרופסור גולדסמיט’ שסיפרתי לך עליו, היה אחד מהמתנגדים הגדולים. ובשנה הראשונה היו בינהם ויכוחים על כל דבר. בין השאר בדיוק על האם השכבות הם יותר אורגניות או פזיקליות. ואז גולדסמיט’ החליט באחד מהערבים הפתוחים שלנו – אה, כל שנה יש ערב שבו מזמינים גם אורח מרצה להרצות על נושא חשוב וגם אנשי מחלקה מוזמנים להרצות על עבודתם. אז גולדסמיט החליט לעשות הרצאה בדיוק על השאלה הזו… וברור לך שהפרופסור לא הייתה מרוצה. זה היה ערב…. לא נעים. בכל מקרה, אז מה אמר גולדסמיט בנושא? הוא אמר ככה. וכן, הוא מאלו שמאמינים בזה שהשכבות הן אורגניות במהותן, תחת ההבנה ש… טוב שניה, נתחיל בהתחלה... בכל מקרה הוא אמר ככה. ‘אני אנסה לשתף אותכם במספר אינטואיציות’" קולו של איתן מתרומם בחיקוי "האינטואיציה הראשונה תהיה המוח האנושי עצמו. כנראה המכונה המתוחכמת ביותר שיש על פני האדמה. ביסודה היא אוסף עצום של תאי עצב. מהו כל תא עצב? כמה דנדריטים קטנים לקבל מידע, - אה, אני לא מומחה לביולוגיה אז אם אני טועה סליחה. אני מנסה לזכור מה שגולדסמיט אמר – תא העצב עצמו ואז אקסון שמעביר את המידע. תא עצב בודד הוא יחסית ברור ופשוט. אבל החיבור של כול אלו ביחד! זה מה שיוצר את הכתיבה של שקספיר ואת המוזיקה של ואגנר. אין במוח הזה מטרה מארגנת. במוח יש אוסף חיבורים של תאי עצבים שלמדו איך לעבוד ביחד כדי להפיק תוצאה מבוקשת. סתם מכונה פיזיקלית. מתוחכמת. אך מכונה. - זו האינטואיציה הראשונה שהוא סיפר לנו. הוא קצת הרחיב את זה אבל בגדול, כי אני לא זוכר בדיוק את המילים שלו, הוא אמר משהו כמו - כאשר אתם חושבים על המערכות האורגניות כבעלות מטרה אתם מאנישים אותם. נכון שהן פועלות בצורה מסוימת. וזה נכון שאפשר להגיד שלמערכת העצבים יש מטרה של קבלת החלטות ושליטה בגוף האדם. אבל בסופו של דבר הן כולן פועלות בצורה פיזיקלית. השקר של הבנת הדי אן איי גרם לכך שמדענים חושבים שרק בגלל שהבנו את הסליל הכפול הזה, סליל שמחזיק את המידע על בניית הגוף, אז לכאורה יש מטרה או הגיון או גורם שעומד ובוחר. התשובה היא שלא! לא! לא! יש מכונה שעובדת על פי חוקים פיזיקליים. מכונה שהתפתחה לאורך מליארדי שנים. מכונה מדהימה אבל עדיין מכונה. ועדיין חוקים.”

איתן מגרד בראשו, עם האצבע הוא מכוון למעלה מנסה לסדר משהו בזכרונו "אני חושב שהאינטואיציה השניה שהוא אמר הייתה משהו כמו תדמיינו לרגע בדמיונכם שאתם תא שנע בתוך הגוף. אתה נע לך בעורקים ובורידים. מבקר מידי פעם בלב. לפעמים אתה מקבל חמצן וסוחב אותו. לעיתים אתה מעביר את החמצן. סך הכל חיים די טובים. בוא נניח שאותו התא היה יכול לחשוב ולדבר. האם במהותו הוא היה אומר משהו שונה מזה של דייג שנע על נהר, דג דגים מהנהר ואז מוכר אותם למישהו?” איתן עוצר לשניה וחושב "אם אני לא מתבלבל האינטואיציה כאן היא שאין הבדל גדול בין שכבה פיזיקלית לזו האורגנית, לא כאשר אתה פרט קטן בתוך המכלול ואין לך מושג על המכלול. בשני המקרים אתה מופעל על ידי כוחות פזיקליים ואתה חי עם זה בסדר"

"אני מקווה שאני לא מבלבל עכשיו את הסדר. אבל אני חושב שהאינטואיציה השלישית שהוא שיתף אותנו הייתה לנסות ולהבין את השפה של התא. - אה. זה חשוב. כאילו גולדסמיט נתן לזה שם ארוך ומייגע, אבל אנחנו קוראים לזה תיאוריית התא הקשקשן. זו תיאוריה חשובה ונחזור אליה מאוחר יותר. - אבל מה אמר גולדסמיט’? הוא אמר שתדמיינו – הוא אוהב להגיד לדמיין – תדמיינו שאתם תא במערכת העיכול. התאים שם מורכבים מאד. יש להם מערכת יחסים מורכבת וכימית עם הרבה דברים – אני לא זוכר בדיוק, הוא נתן כמה דוגמאות, אז סליחה. אבל היו כמה דברים – מה תהיה השפה של אותו התא ועד כמה היא תהיה דומה לשלנו? יש להניח שהשפה של התא תהיה שפה של כימיה. בשביל התא, תהליך כימי מורכב יהיה כמו שאנו אומרים כביש. דרך אגב, כביש היא מלה מאד מאד מורכבת. היא מניחה שאתה יודע מה זה רכב, ואיך הכביש עובד ומה זה מעבר חציה ועוד המון מידע נלווה. ככה בשביל התא תהיה מלה שדומה לכביש, אבל היא תבטא את מעבר ה – איזה שהם חומרים דרך הממברנה – ומשהו שאנחנו הבני אדם עדיין חוקרים ומנסים לפענח בשביל התא יהיה מלה פשוטה וברורה. סביר שהתא ידע להתקשקש בכימיה של תאים כאילו הוא נולד לזה. כי אכן הוא נולד לזה. הוא כזה. הוא בשכבה של התאים וזו השפה הטבעית והפשוטה שלו. וכנראה אם התא הזה יצטרך להסביר את הפעולה של תא בריאה, זה בשבילו יהיה כמו שבשבילנו לעבור משפה אנגלית לצרפתית. אבל אם איזה תא דוקטור ינסה להסביר את מזג האוויר בעולם. זה יקח מאות שנים של למידה מצד התאים, וכנראה עדיין יהיה לו קשה להסביר בצורה ברורה משהו שלבני האדם הוא מובן ופשוט כמו המלה בצורת. - מה הייתה האינטואיציה כאן? אני חושב ש – האינטואיציה היא שכל גורם נמצא בשכבה שבה קל לו לדבר על אותה שכבה כי הוא חלק ממנה. קל לו לדבר עליה. להבין אותה. לעשות תיאוריות בה. קשה להבין שכבות אחרות והן נראות סבוכות, מורכבות, אורנגניות ושונות מהפזיקליות שהוא רגיל אליהן.”

"טוב בוא נקצר את השאר. הוא נתן עוד אינטואיציה שבה הוא אמר שאם מסתכלים על העולם הוא מכיל מליארדים של עצים ובעלי חיים וככזה יש לו מורכבות כמו אורגנית. כלומר אם נכנס לכל המערכות השונות לעומק נגלה שהם דומות מבחינת המורכבות לזו של גוף האדם.” איתן חושב "והאינטואציה החמישית הייתה שכמובן יש את גאיה. שאנו לא מבינים במלואה את מהותה ואת ההשפעה שלה על העולם. אבל יש לעולם נשמה או כוח או יישות על. אז אם יש משהו חי שהוא העולם למה לא להניח שהשכבות שבו עונות לתפיסה האורגנית?”

"בשלב הזה הוא ניסה להגיד שאין כזה דבר כמו שכבה אורגנית או פיזיקלית. יש את השפה שבה אתה מדבר. ובשפה שבה אתה מדבר יש לך נושאים שקל לך לדבר עליהם ונושאים שקשה. ולנו כבני אדם קל לדבר על מחזור המיים ואנו תופסים את מחזור הדם כנושא מורכב וסבוך וקוראים לו אורגני. אז אין בעיה להגיד שלנו הבני אדם יש הבנה א-פריורית לגבי נושאים מסויימים ואנו לא מבינים בקלות נושאים אחרים. אבל המורכבות של השניים דומה וזה בעיקר עניין של איך המוח שלנו תופס את השכבה.”

"אני לא אמשיך עם ההרצאה כי מרגע זה הפרופסור החלה לשגע את גולדסמיט’ והם שוב התחילו לריב ולצעוק והערב היה הרוס. בכל מקרה התשובה לשאלה ששאלת היא שהשכבות שאנו דיברנו עליהן הם שכבות פיזיקליות שנמצאות ברמת מורכבות מאד גדולה הן בתוכן והן עם שכבות אחרות. והיות שאנו בני אדם, אנו נחשוב שזה שונה מרמת המורכבות האורגנית. אבל זה לא נכון. השכבות הן קלות יחסית מבחינתו להבנה כמו שכבות פיזיקליות אולם הן מורכבות כמו שכבות אורגניות.”

איתן מסתכל על אדריאן שמפלבל אליו את עייניו וצוחק "כן כן, אני מסכים. אבל חשוב להבין את היסודות האלו לפני שנבין את המאבק במציאות. במיוחד את תיאוריית התא הקשקשן… בקיצר – זה ברור? עוד שאלות לפני שנתקדם?”

[21:58, 4.8.2021] אדריאן מקשיב בקשב רב, זה סיפור ארוך ומסובב מלא בהנחות והוא די בטוח סטירות פנימיות אם היה לו את הידע והעירנות לתפוס.

"תשמע אני לא בטוח כמה מההנחות הבסיסיות שלו נכונות אבל לא ניכנס לזה. נראה לי שהבנתי את ההגדרה שלך לשכבה. אגיד רק שני דברים. ראשית שים לב שהתחלת בלדבר על חמש שכבות ועכשיו אנחנו מדברים על שכבות רבות מורכבות מה שיותר מצביע שכאתה מדבר על שכבה אתה בעצם מדבר על קונסטרקט מלאכותי, מודל אם תרצה, שעוזר לך להבין ולחלק את המציאות אבל אין לו שום קשר למציאות עצמה.  אם תרצה, זה שאנחנו מחלקים את עולם הפיזיקה למיקרו ומקרו זה רק אצלנו ף זה לא אומר שיש גבול שמפריד בין השניים. שנית שכבות אם מטרה כן מסתדר אם אתה יוצא מבסיס הנחה שהעולם הזה לא נוצר באופן טבעי אלא היה מתוכנן ונוצר ע"י ישות תבונית." לפני שאיתן מתנפח אדריאן מרים את הידים במחווה של פיוס "רגע רגע לפני שאתה מתפרץ ומכנה אותי גולם בשר של בוב אם זכרונות מושתלים. כך בחשבון שיש בעולם הזה מספיק גורמים שיכלו ליצור אותו, כמו פיות, בוב ואחרים אז אולי הרעיון לא כזה מופרח." הוא מחייך לאיתן "השאלה היא מי אתה מעדיף שיצר את העולם, בוב, פיות או תאגיד ענק מעולם אחר."

[9:27, 5.8.2021] איתן נרגע, מהנהן בהסכמה ואומר "אם זה תלוי בי, אני מפטר את כל אלו. אישית, אני מאמין שגאיה יצרה את העולם שלנו וכל השאר מנסים לנכס להם מהעולם ומהכבוד של היצירה שלה. אבל אין דרך להוכיח את זה. ולמען הפרוטוקול אציין שאתה גולם הבשר מושתל הזכרונות האהוב עלי מכולם! כך שאם בוב יצר אותך, הוא עשה עבודה טובה מאד.” איתן שם את ידו על כתפיו של אדריאן ומחבק אותו בצורה גברית.

"לגבי ההערות שלך. תראה. הפרופסור מסכימה איתך. גם היא חושבת שיש הרבה בעיות ב – הנחות ו/או תיאוריות ו/או פיתוחים של מה שגולדסמיט’ מציג. כך שאתה בחברה טובה. אבל מסכים או לא, הוא מייצג דעה מאד חשובה בין הקוסמים המדענים. נניח רוב המדענים יטענו לכך שהשכבות הן פיזיקליות בלבד. אבל הטענה המקובלת בין הקוסמים המדענים זה שיש להבין את השכבות השונות תחת פרדיגמה אורגנית. וגם אם גולדסמיט’ טועה בהסבר, זה לא אומר שהוא טועה ביתרון של צורת ההבנה את השכבות.”

"אה, ולגבי הכמות המדויקת של חמש שכבות, מההתחלה אמרתי שזה בעייתי. לדוגמא  דילמטר לא התייחס לשכבה של בוב. וזו שכבה שמנה וחשובה מאד. אבל הנקודה היא לא כמות השכבות פר סה. הנקודה היא להבין את נושא השכבות במציאות. גם אם מספרן 4 או 9. וחשוב להבין שהכמות גדלה ככל שאתה נע מהכח היוצר למחזיק להורס. כלומר שבאדמות מספר השכבות לרוב הוא 1 או 3. על כמות השכבות בכדור הארץ יש ויכוח אבל בוא נניח שזה פחות מעשרים. ובממלכות כמות השכבות היא עצומה. מאות ולעיתים אלפים.”

"מה שכן, אני לא מסכים עם הנושא שזה קונסטרקט מלאכותי. תחת ההבנה שכבני אדם אין לנו דרך אחרת לקלוט את המציאות, אז השכבות האלו ברורות לנו כמו שכאשר אכניס יד לתוך החזה של פרה אני אוציא איבר שהוא לב ואוציא איבר שהוא כבד ואלו יהיו שונים זה מזה מהותית. או בדוגמא קצת יותר בעייתית, זה כמו שאנו מזהים בבן אדם את מחזור הדם מול מערכת העיכול. נכון שהחלוקה הזו נעשית בידנו. אבל היא לא מלאכותית, היא נשענת על יסודות מוצקים. היא חלוקה שמאפשרת הבנה ועבודה יעילה עם גוף האדם. או הפרה. או אפילו של גולם בשר זה או אחר…” איתן מחייך כשהוא תופח על בטנו השמנמנה מאוכל של אדריאן "כאילו קשה לפספס עד כמה השכבה של בוב היא שונה ודורשת יכולת זיהוי מהותית שונה מזו של הפיות או של המוות וכך הלאה…. אלו באמת שכבות שונות. ההפרדה הזו אינה מלאכותית. ההפרדה הזו קיימת במציאות וגם אם אתה רואה לשכבה של בוב זה לגמרי לא אומר שתראה לשכבה של המוות…”

"מקובל? לא מקובל? וזכור שיש לי נושא חשוב עוד לדבר עליו...”

[11:15, 5.8.2021] אדריאן צוחק ומחזיר לאיתן חיבוק גברי " תאמין לי שאני לגלות הוכחה שאני גולם בשר עם זכרונות מושתלים. אני יכול לדון איתך רבות על הנקודות של השכבות אבל בגדול הבנתי את הנקודה. בו נמשיך למנה העיקרית."

[19:32, 6.8.2021] "אז בוא נרשום לפנינו לחזור לדיון הזה מאוחר יותר, גם אני מוצא אותו מעניין מאד וכמו שאני אפרט עוד מעט גם מאד מאד מהותי. “ עונה איתן בחיוך, “אבל זה כמובן אם לא יהיו לך שאלות חדשות…” והוא מנענע את ראשו בהומור.

"אבל ראשית המנה המרכזית והיא המלחמה על המציאות או המלחמה על ההתפתחות או כל מיני שמות כאלו. את הבסיס כולם מכירים. אנחנו נאבקים ביננו מי יגדיר את המציאות כפי שהיא. מי נאבקים? כמו בכל הנושאים האחרים גם על זה יש ויכוח רב. בגדול יש את בוב, את הפיות ואותנו. אחד לאחד, פאונד לפאונד, בוב כנראה חזק על כדור הארץ יותר מכל גורם אחר. אבל בכלל לא בטוח שהוא נאבק על המציאות כמו שאנו מכירים אותה. לאף אחד לא ברור בדיוק מה המטרה שלו וקיים קושי רב לעקוב ולהבין אותו, כפי שאתה יודע. אבל זה באמת לא נראה שהוא מנסה להגדיר את המציאות עצמה. לגבי הפיות, הם חזקות. אקטיביות ופועלות. יש להן את האדמות שלהן, אבל גם הן לא באמת מנסות לעצב את המציאות, אלא יותר להשתמש במה שיש בה. ככה שלמרות שלכאורה אנו הקוסמים במקום השלישי ברמת העוצמה, אנו הגורם המרכזי שמעצב את המציאות על פני כדור הארץ.”

"כיצד זה קורה? מספרים שהמציאות היא כמו פלסטלינה והרצון של האנשים מעצב אותה. מספרים על איזה שהוא קונצנזוס שכל גורם מנסה לשלוט בו ולקדם דברים לתוכו כשהמטרה של כל גורם היא שהמציאות תתאים לפרדיגמה שלו וכך הוא לא יחטוף הרבה פרדוקס אך היריבים שלו כן. הבעיה המרכזית של הגישה הזו היא כמובן שלמרות שבסין יש הכי הרבה בני אדם חיים המציאות לא עונה לפרדיגמה המוקובלת שם. יתר על כן, אין באמת הרבה אנשים בעולם שמדמיינים את הוולגייט. או את המוות או את הצל ובטח לא את הזוועה שעונה לשם בוב. אז הקונצנזוס לא באמת מתאים למציאות ולכן יש בעיה בתיאוריה הזו."

"בו בזמן אפשר לזהות שלאורך השנים המציאות שלנו משתנה. ובהחלט אפשר לראות שיש הופעה של רעיונות חדשים אשר נכנסים ומשנים את המציאות. וקשה לפספס את העובדה שבמאות שנים האחרונות התפיסה המדעית השתלטה על המציאות אחרי שבמאות הקודמות לה הייתה תפיסה דתית יותר." איתן מהנהן בראשו "אז מה קורה כאן?”

"אני אקדים ואומר שכרגיל יש הרבה תיאוריות. יש כמה תיאוריות שנותנות הצגה טובה יותר של מה שקורה ודרכה אפשר לעבוד בצורה יעילה יותר על המציאות ויש ריב רב בו כל אחד חושב שהתיאוריה שלו טובה יותר. התשובה בדרך כלל טמונה בפודינג ומי שמצליח לתת תוצאות שניתן לזהות אותן בשטח. וגם על זה יש ריבים. בקיצור זה נושא מאד מאד בעייתי"

"אני מרגיש שאני טיפלה מושך זמן כי אני לא בטוח איך להתקדם לתוך הנושא המרכזי אז אני אתחיל בתיאוריה היותר מקובלת בעולם ואמשיך לזו שפחות. “ איתן אומר "התיאוריה של יונג, שעליו קצת סיפרתי מקודם, מקדמת מערכת יחסים בין הוולגייט לבין המציאות. לטענתו בני האדם משנים את הוולגייט והוולגייט משנה את המציאות. הקיום של הגורם הזה באמצע – הוולגייט – הוא זה שמאפשר את היציבות היחסית בעולם כולו. הוולגייט ‘אוסף’" איתן מסמן בידיו "את כל האידאות והמחשבות והגישות והתיאוריות והכוחות והיכולות והאמונות של כלל העולם לכדי – מה שיונג קורא לו – התת מודע הקולקטיבי במה שנקרא הפצה אחורית (back propagating). ואז מתוך הוולגייט שינויים זורמים למציאות בהפצה קידמית (forward propagating). התיאוריה הזו מאפשרת הן את היציבות והן את הפלסטיות של העולם. התיאוריה הזו כבר הוכחה והודגמה פעמים רבות ולכן במהותה היא כנראה נכונה. ישנם תיעודים רבים על התנועה הזו מהאדם לוולגייט – או ה.א. (B.P.) ובחזרה למציאות, או ה.ק. (F.P.). הבעיה היא שיש הרבה פרטים קטנים שהתיאוריה לא עונה להם.”

"דוגמא לבעיה בתיאוריה היא העובדה שבעבר העולם בסין אכן היה שונה יחסית מהעולם של אירופה. כלומר המונוליתיות של הוולגייט לא מאפשרות שונות בין מקומות שונים בעולם שהייתה קיימת בעבר ולא בימינו. בעיה אחרת היא איך ניתן להשתמש בתיאוריה הזו בצורה פרקטית על מנת לקדם את הגישה שלך. וכמובן יש עוד מגוון בעיות..."

"במחלקה שלנו מקדמים את תיאורית האוסמוזה של השכבות. וזו כאמור, תיאוריה מקובלת פחות. על פי התיאוריה הזו, המעבר הוא לא ישיר מהעולם אל הוולגייט ובחזרה אלא זה עובר דרך סדרה של שכבות. התיאוריה טוענת שהמעבר הוא מהאדם אל העטיפה ממנה לבשר ואז לוולגייט הקרוב. מהוולגייט הקרוב יש תנועה כמו גלית לתוך הוולגייט התיכון והרחוק. האדוות שחוזרות עוברות דרך הוולגייט הקרוב אל השכבה של הקוסמים וממנה לשכבה הפיזית. דיברנו על העטיפה שזה שכבה של הופעת המחשבות והאידאות והאמונות באדם. כאשר הבשר היא השכבה הבאה בתור בינה לבין הוולגייט. זה בעצם העטיפה של הוולגייט. אולי אחר כך נתעסק יותר לעומק בשכבות האלו. מה שחשוב להבין זה שצריך לתפוס את השכבות כאורגניות. יש בינהן מערכת גומלין מאד מהותית והן אלו שמעבירים בעצם את המידע מהאדם אל הוולגייט ובחזרה. יש ויכוחים רבים בדיוק איזה שכבות מעורבות ואיך הן מעבירות את המידע. אבל… אהם… לפני שאני אמשיך בקו הזה, אני רוצה לתת לך קצת רקע היסטורי ושתבין מה הדולפינים עושים אצלנו במחלקה"

"זה היה אמיל דורקהיים שנתן את הרעיון הראשוני אבל זה היה אלפרד רדקליף-בראון, 1922 ובעיקר 1940 אשר חקר את החברה הפרמיטיבית וניסה להציג את המבנה שלה וכיצד היא התפתחה. במחקרו הוא הציג את הביות של הכלב בד בבד עם התפתחות החברה האנושית. עדויות ארכיאולוגיות החלו להצטבר ולהראות שהחברה הפרמיטיבית האנושית, אנו מדברים כאן על סדר גודל של בין חצי מליון שנה לאחור לבין חמישים אלף שנה לאחור, החברה הזו הייתה ציידית/רוצחת במהותה. ולא סתם. נראה שהאדם התמחה בחיסול, והוא חיסל את כל היצורים הגדולים על פני האדמה. אחת הסיבות שאין בימינו יצורים גדולים יותר מהפילים – שגם הם כבר לא גדולים כמו שהיו – זה שהאדם פשוט חיסל הכל. עד כמה האדם רצחני קשה לפספס בעצם העבודה שכנראה בחמש מאות שנה האחרונות הוא חיסל 50% או יותר מכלל המינים החיים על פני האדמה בתקופתנו. האדם הוא רצחני ביותר. האדם הקדמון גם היה רצחני ביותר כנגד עצמו. לא רק שהומו סאפיינס חיסל את ההומו ארקטוס וכל שאר המינים. יש עדויות למלחמות הפנימיות בין קבוצות של ההומו סאפיינס ולכך שהוא היה בדרכו לחיסול של הגזע ההומו סאפיינס עצמו. העדויות מצביעות על כך שהומו סאפיינס ירד לכ- 20 אלף פרטים בלבד לפני כ 70 אלף שנה. אז איך קרה הנס הזה שלפתע הוא עבר ממחסל-על להיות צייד/לקט ולאחר מכן מגדל תאנים בשדות? זה הדבר החשוב להבין, את קפיצת המדרגה העצומה בין הרוצח האולטימטיבי שחי אי פעם על פני כדור הארץ לבין הפיכתו למגדל זיתים. או תאנים. מה שזה לא היה.”

"על הקפיצה הזו יש פרופסורים שעשו קריירה. הטענה של רדקליף, שאנו מנסים להוכיח אותה מאז 1940 היא שהכלבים השפיעו על בן האדם. הכלבים שהם בברור ציידים בעצמם, יש להם להקות ותקשורת מתקדמת. הטענה של רדקליף היא שהייתה אוסמוזה, או מעבר, בין השכבה של הכלבים לזו של בני האדם. כן, אני יודע, אתה וכולם חושבים שהאדם הוא שביית את הכלב מהזאב והוא זה שהפך אותו להיות מי שהוא היום. וזה גם נכון. אבל זה רק חצי מהאמת. הכלב גם ביית את האדם. הוא נתן לו יכולות של עבודה בלהקות עם תקשורת מתקדמת. הוא ביית את האדם והפך אותו מרוצח לצייד. אז ההומו סאפיינס התקדם מעבר לזה אבל זה כבר סיפור אחר.”

"התיאוריה של האוסמוזה של השכבות, וכן אנו מדברים על די הרבה שכבות, כמה עשרות, אומרת שיש להתייחס לשכבות כאל אורגניות. שיש בינהן מעבר. ולאורך זמן הן משפיעות הדדית זו על זו.”

"הדולפינים הם נסיון להוכיח את התיאוריה. ב 1951 החליט הפרופסור שניהל את המחלקה דאז – פרופסור רגרוזי – שצריך למצוא גזע זר לאדם, להביא לכאן ולחיות איתו ולעקוב אחר השינויים שיכולו באותו גזע ובנו. על מנת שהניסוי יקח רק עשרות שנים ולא עשרות אלפי שנים, המטרה הייתה להביא גזע אינטלגנטי אך זר לנו, ובמאמץ מרוכז להכיר אחד את השני דבר שאמור גם להשפיע על מי ומה שאנחנו. היות ושני הצדדים יהיו אינטלגנטיים ומודעים לרצון ההדדי להכיר וללמוד אחד מהשני, אז הלמידה ההדדית תהיה יחסית מהירה ובהתאמה יתכן וזה גם ישפיע על השכבות של שני הצדדים אשר יגיבו באוסמוזה חלקית יותר או פחות במהירות גבוהה יותר או פחות. בשבע עשרה שנים האחרונות, שהדולפינים כאן, אנו מקציבים קבוצות אנושיות שיעבדו בצמוד, לאורך שלוש שנים, עם קבוצות דולפינים. אלו קבוצות צבאיות במהותן שמתנדבות למען הניסוי ובמשך שלוש שנים הם חיים עם הדולפנים, צדים איתם ועושים איתם הכל. במקביל אנו מנסים מגוון של שיטות לקדם את האוסמוזה בין שני הצדדים – אנו מדברים על חומרים המשנים את תהליכי המחשבה – הייתה תקופה שנתנו LSD. מדיטציות, תרגילי מחשבה, תרגילים פיזיים. עבודה בתנאי לחץ  ועוד. ואכן זה מוכיח את עצמו. בני האדם משתנים באותן שלוש שנים. אנו מדברים ממש על שינויים מיבניים בגוף האנושי ובוודאי בתוצאות של מבחני הבנה/תפיסה וכו’ שהם שינויים שנתמכים על ידי המציאות. כלומר אנו משנים את המציאות שבה האדם מתקיים במטרת על להגיע למצב שהאדם יוכל לעוף כמו הדולפין. על ההבדל בין שינויים מבנים באדם לבין שינויים במציאות שהאדם משתנה כתוצאה מהם, הפרופסורים שלנו הוציאו לא מעט מאמרים כתובים ופרסום."

"אבל אלו לא הניסויים היחידים שאנו עושים. יש גם ניסויים בעטיפה/בשר של הוולגייט. ניקיון, היכן שהיית בו ובזכותו החלה כל השיחה הזו, הוא אחד המקומות הנחקרים אינטנסיבית. אתה אומנם עברתי ישירות מהעטיפה אל תוך הוולגייט הקרוב, או אם נהיה מדויקים אתה ראית את הבשר – ההופעה הפיזית של העטיפה בתוך העולם שלנו, וחווית את העטיפה, טרם המעבר אל תוך הוולגייט הקרוב. עוד דוגמא לניסוי היא בתוך המקדש עצמו. אני חושב שדיברנו על החדר של אטלנטיס בתוך המקדש, החדר ההוא הוא מאמץ של אלפי שנים לשמור על השכבה הרלוונטית. ברור שהמאמץ לשמור עליו כפי שהוא לא נועד במקור לניסויים שאנו עושים בו היום, אבל זה נותן לנו אזור ניסוי מאד חזק ודומיננטי לשכבה לא סטנדרטית.”

"אפשר להיכנס לפרטים של כל ניסוי בזכות עצמו. ובטח שראוי להיכנס למכלול והתנועה הלוך ושוב עם הוולגייט. וכנראה עוד כמה עשרות נושאים שונים, ובל נשכח את הדיון בשכבות עצמו שהוא דיון מאד מאד מהותי, כי בסופו של דבר, כמו שהצבעת עליו, יש הרבה שכבות ומערכת היחסים בניהן קובעת כיצד האוסמוזה תיקרא ומה יהיו תוצאותיה. אבל מה שחשוב לי להדגיש זה שהניסויים השונים מוכיחים את האוסמוזה. שאכן יש מעבר ושאכן אפשר לקדם את האינטרסים המדעיים שלנו אל תוך העולם בצורה יותר יעילה ומהירה מאשר גורמים שעושים זאת בצורה לא מודעת. כמו תשעים ותשע אחוז מהקוסמים בעולם.”

איתן נשען לאחור, מותח את כתפיו ומסמן בידו לאדריאן שתורו הגיע.

אז הוא מתפרץ כשאדריאן רק פתוח את פיו ואומר "וכמובן הכל נזרק הצידה כאשר החלו להגיע המטיילים. המחלקה עוברת שינוי מהותי בנסיון להבין את השכבה של המטיילים – באם היא קיימת – המשמעות של זה והאם אפשר לעשות אוסמוזה עם זה. אבל זו כבר נקודה אחרת…”

איתן מסמן שהוא סיים בידו הימנית.

[0:58, 7.8.2021] אדריאן שותק למספר דקות, זה כמעט מגיע לשתיקה לא נוחב לפני שהוא עונה, הכל שלו מדוד מאופק "אז אתה אומר לי שלפני משהו כמו מאה שנה הכל השתנה עד אז היו הבדלים בין מקומות אבל כרגע אין. אפשר כמובן להסביר את זה בכך שהיום מידע זורם הרבה יותר מהר ואין באמת הבדלים מהותיים בתפיסה בסין לבין ארה"ב אבל זה פחות יסביר למה ההבדל התחיל בתחילת המאה. אני מניח שאפשר לחשוב על תאוריה שרעיונות מתפשטים ואם הם נעים מספיק מהר הם משפיעים יותר מהר. או אולי המלחמה/מאבק בעצם הסתיים לפני מאה שנה וכל מה שקורה עכשיו זה שאנחנו נמצאים במציאות של המנצחים. נראה לי שאין כבר באמת מאבק, או אנחנו מתגוששים על פיסות קטנות של המציאות אבל כמו שאמרת דברים קורים בלי קשר. זה לא בוב שניצל או הפיות לדעתי זה גורם נוסף שכך כך מעל שאנחנו אפילו לא יודעים מי ומה הוא."

[8:30, 7.8.2021] "למה צריך עוד גורם שיסביר את המצב? שוני יכול להגיד שמשהו חדש הצטרף או שאנחנו עדיין לא מבינים את הדבר הישן במלואו. למה אתה מניח שזה משהו חדש? והאם יש לך רעיונות לגבי מהו אותו דבר חדש?" שואל איתן בסקרנות.

[12:50, 7.8.2021] "אתה אמרת שלא בוב ולא הפיות ממש מנסים להשפיע על המציאות. למעשה אני די בטוח שגם לפני אלף שנה הפיות ובוב היו באותו עוצמה. כי הכוח שלהם נובע ומשתנה עם המציאות אז בסבירות גבוהה זה לא הם  אז נשאר הקוסמים, עכשיו זה די נראה שהפרדיגמה השולטת היא מדעית בבסיסה ואני די בטוח שאם אנחנו היינו מנצחים היינו יודעים על כך. אז אולי קבוצה אחרת של קוסמים? אז זהו שנראה לי ממה שסיפרת שלפני כמאה שנה היה איחוד של המציאות וזה פשוט שינוי גדול מדי לקבוצה אחת סודית. "

אדריאן נע קדימה מדבר בקול שקט "אבל יש עוד גורם שאנחנו מכירים ויודעים שמגיע לכאן, יש עוד גורם שאנחנו יודעים שהוא מסוגל לערוך שינויים בעולם ברמה מרחבית וטמפורלית, גורם שאין לו באמת ייצוג בעולם אבל יש לו נוכחות באמצעות תבוניים שהוא שולח לעולם ללא מטרה מוגדרת."

[15:01, 7.8.2021] "זו נקודה טובה." אומר איתן ועוצר לחשוב גם הוא. קאט מסתכלת בין אדריאן לבין איתן הלוך ושוב ונראה שעוד שניה היא הולכת לעשות דבר מה כשאיתן אומר "זו נקודה טובה מאד. וכמו שאתה יודע המחלקה שלנו עברה לטפל בנושא של תבוניים מעולם אחר מסיבות דומות לאלו. למעשה אחת הסיבות שאתה כל שבוע עדיין מדווח במשך כמה שעות על 2060 זה גם על מנת שנוכל לנסות ולאתר את השכבה המתאימה ל-2060. רוב המאמץ בשנים האחרונות עבר מהעבודה עם הדולפינים לעבודה עם מטיילים ומחקר רלוונטי."

"באם אתה צודק, יש לך רעיון כיצד זה נעשה ולמען איזו מטרה? אה וזה מזכיר לי, עדכנתי אותך לגבי אל-דוראדו ומה שקורה עם המטיילים שם?"

[17:36, 7.8.2021] אדריאן מרים גבה "אל דוראדו? לא, לא נראה לי  מה קורה שם?"

[12:10, 8.8.2021] "האם סיפרתי לך פעם איך, ביננו הסטודנטים שהם לא מטיילים מתייחסים לארה"ב שאתה הגעת ממנה? בתור האחות התאומה המרושעת והזקנה. או בקיצור אתמ"ז. וזה כי על פי כל הסיפורים היא תאומה זקנה יותר. ובעיקר מרושעת יותר. אבל זה קיצור מאפן ולכן אנו מתייחסים אל הארה"ב המקורית שלך בתור התאומה המרושעת. בכל מקרה, “ אומר איתן משועשע מעצמו "נוסף עוד חלק לעולם הפיזי. לכדור הארץ. כן, הוא גדל במעט. נוסף לו אל-דוראדו. זה מקום בדרום אמריקה. בקולומביה. זה קרה בערך כאשר אתם הגעתם לכאן, לגוטהם, אם אני מבין נכון. הבעיה היא שיש איפול די מסיבי סביב כל מה שקורה שם. כאילו בהתחלה קולומביה עצמה זרקה איפול. שזה כמעט ברור מאליו כשמדובר ברפובליקת בננות. אז הם מנעו מכל מידע לצאת החוצה. אבל אפילו אחר כך כשהמידע התחיל לצאת אז הצבא של ארצות הברית. כן, המדינה שהיא סמל הדמוקרטיה בעולם, הצבא לא מעוניין שיידעו על כך והוא שם צנזורה די מוחלטת בנושא. לכן לא שמעת על זה כלום. אפילו המידע שהגיע אלינו הוא חלקי. נראה שהתאומה המרושעת יצרה חלק ארץ חדש נוסף שהוא מלא בהמון אבל ממש המון מתכות וזהב. אז הם שלחו המון אבל ממש המון מטיילים לחצוב את זה. אבל אז הם קיבלו בראש מהמקומיים, כולל ארגון הפשע הגדול בעולם, בערך, שפשוט כיסחו את התחת לכל המטיילים שם. אז התאומה המרושעת הביאה לשם סייברוגים! סייבורגים! אתה מבין את הזעזוע שזה יצר בעולם? כל השכבות השתנו בעקבות ההוספה של אל דוראדו ואז הכל הזדעזע מחדש בגלל הסייבורגים. עכשיו, אנחנו כבר שנים מנסים לעקוב אחרי כל השינויים האלו הן בגלל המחקר הפנימי שלנו והן בגלל הבלאגן עם המטיילים. ואפילו בקולומביה היה לנו כמה. אבל כל המידע משם צונזר על ידי הצבא! אתה מבין איזה מידע חשוב זה ועד כמה הוא יכול לקדם את המחקר? והאידיוטים האלו" הקול של איתן מתרומם, אבל קאט מלחששת לו שישתוק, ואיתן נרגע וממשיך : בכל מקרה הצבא השתלט על כל המידע כאשר הוא נרשם בחיישנים. ולא רק כאן, הייתה על זה צנזורה רחבת היקף. אבל המידע מתחיל להתגלות, כי אתה יודע… אי אפשר להסתיר הכל לאורך זמן. והצבא זה אוסף של אנשים די מטומטמים שאומנם יודעים להטיל צנזורה ביעילות, אבל אין להם מושג איך לנתח את המידע שעלה מהחיישנים. אז ממש שבוע שעבר הם העבירו לנו הר קטן של מידע והתחלנו להסתכל על זה. זה יקח קצת זמן אבל לדעתי המידע שיתגלה שם יזעזע את העולם הטכנומאנסרי ולדעתי גם נגלה המון על האוסמוזה של השכבות וכיצד היא מתפקדת...”

[12:25, 8.8.2021] אדריאן מקשיב ועוצר את איתן "כאילו זקנה אני מבין למרות שבו שמונים שנה למדינות זה לא הרבה, אבל מרושעת? למה בגלל מה שהיא עושה כאן? או משהו אחר שאתה יודע? ולמה אתה בכלל מתייחס לארה"ב זה קורה בכל העולם לא? מאיפה לך שזה לא הרוסים מ 2060 שעושים את זה? ואם עכשיו יש סייבורגים אז אולי זה בכלל לא ברמה של מדינות אלא תאגידים? קראת את נורומנסר?"

אדריאן כמובן שלא קרא את הספר אבל הוא ראה את הסרט, ובקדימון אמרו שזה הספר הראשון של סייברפאנק שמה שאנשים לפני מאה שנה חשבו שהעתיד יראה. הוא התייחס לזה כמו שמישהו מ 1980 (או 2021) יתייחס לכתבי  זול וארן, מעניין בסיס דומה אבל ללא קשר אמיתי למציאות.

[18:55, 9.8.2021] "אהההה...." איתן נתקע ועיניו המתרוצצות מביעות את חוסר הבטחון העמוק שלו "אההההה" הוא חוזר על זה שוב "אני לא בטוח. כאילו... אבל.... כי. כי, שניה" איתן מרים יד בסימן העצור האוניברסלי לאדריאן. הוא שם את ראשו בין ידיו וחושב עמוקות. "אוקי, על פי מיטב הידע שלי, המטיילים בעולם מסתדרים עם המקום בו הם מופיעים, במיוחד בהקשר של השפה. אפשר להניח שיש תאימות יחסית סבירה בין כאן לתאומה המרושעת. גם אם לא מדינית, אזי שפתית. הממממ.... אז למה חשבתי על ארה"ב המרושעת.... אה, כן! הסייבורגים דיברו אנגלית. זה מה שזכרתי. הם דיברו אנגלית! אז במינימום ארה"ב התערבה בענייני קולומביה. שזה לא מפתיע בימינו או בימיך. ההם, לא העכשיו."

"ולמה מרושעת? תהיה רציני. אני קורא את התקצירים על המקום ממנו באת. זה מקום רע. אתם שונאים אותו! אז ברור שהוא רע. אני לדוגמא לא שונא את הארה"ב שלי."

"אה.. כן!" נזכר איתן לפתע "אבל הקטע עם התאגידים זה נכון. השם של אלקוויד מופיע כסטנדרט בכל העולם. כל מטייל - צרפתי, תורכי או קזחסטני, מכיר את התאגיד... אבל אני לא מכיר את הספר הזה. מי כתב אותו?"

[20:27, 9.8.2021] "פטריק גיבסון." אדריאן עונה בלי למצמץ. הוא היה הבמאי, התסריטאי או השחקן אבל אדריאן די בטוח שאיתן ימצא את זה  סל הכל זה היה סרט  קלאסי כאילו על בסיס ספר לפני שהוא ניידים.

כשאיתן מדבר הוא קולט את חוסר הבטחון שלו "בלי תדאג בנאדם, אתה לא פוגע ברגשות שלי. אני חושב שאם פרא המידע היחידי שלך להפליל את ארה"ב  זה שסייבורגים מדברים אנגלית, אז יש לך טיעון חלש ביותר שלא יתפוס לא בבית משפט ולא אצל בירנבאום. "

אדריאן מחייך "אבל בו נדבר על התקופה ממנה באתי. מצד אחד היא ממש אוטופיה, אין פשע וכל אחד מקבל מה שהוא צריך כדי לשרוד. מצד שני יש פחות אפשרויות בחיים ולכן אנחנו באים לכאן. לא משנה אם כאן זה אמיתי או לא, אתה לא מבין איך החוויה פה חזקה ואמיתית. פלוס תקשיב, בעולם שלנו אין את כל הדברים הללו שיש פה, פיות, קוסמים ערפדים ובוב. אני מרגיש יותר חי פה בחצי שנה מבשני עשורים שם. "

[18:37, 10.8.2021] "כמו שאמרתי, ממה שאתם המטיילים מספרים אני מבין שאתה לא יכול לסוע לעיר אחרת. אין לכם עיתונות שחוקרת ובודקת מה שקורה. המידע שאתם מקבלים הוא מה שמאשרים לכם. יכול להיות שבאמת להכל יש סיבות טובות, אבל לי זה מפריע בתיקון הראשון לחוקת ארה"ב. ויכול להיות שהכל נובע מעודף אוטופיה. אבל אז אולי עדיף להשאיר אוטופיות לחלום ולהשאר במציאות שלנו, קשה ככל שהיא תהיה “ אומר איתן, “כלומר אני לגמרי גורק את מה שאתה אומר, לחיות כאן זה מדהים. אני לא הייתי רוצה לעבור ולגור בארה"ב שלך. אוטופית וטובה כפי שהיא. ואני שמח שאתה הגעת לכאן.“ על המשפט האחרון קאט מהנהנת באישור ונצמדת לאדריאן לחיבוק צמוד.

"בכל מקרה, הדבר החשוב להבין לגבי אל-דוראדו הוא שהמציאות – בשכבה הפיזית – השתנתה. זה לא קורה לעיתים קרובות. כלומר כש-מו נהרסה ונעלמה מהעולם או אטלנטיס אלו היו העלמויות מהמציאות. והן היו עצומות במהותן. ובמאה התשע עשרה נוספו לא מעט מקומות בהודו ובאפריקה. דבר שהוביל להרבה חוקרים שנעו לשם להבין מה שקורה. אבל אז לא הייתה החקירה הטכנו-מאנסרית-מדעית ברמה ובעומק שיש היום. בחמישים שנה האחרונות נוספו כמה מקומות קטנים. כלומר גם אל דוראדו בסך הכל היא די קטנה. אנו מדברים על שטח של כ- 3000 קילומטר רבוע. שטח פיצי בקנה מידה עולמי או אפילו זה של קולומביה. לתת לך מושג – זה בערך עשר פעמים גוטהם. אבל בו בזמן זה הוספה לתוך העולם. לא דבר קל או פשוט לשום גורם. אם נצליח להבין כיצד זה קורה. אילו שכבות קשורות לעניין, איך מבצעים את זה – נוכל להשפיע על העולם עצמו! להוסיף לו עוד שטחים! לשנות את המציאות ברמה הבסיסית ביותר הקיימת!” איתן מסיים כשכולו מתלהב.

[20:26, 10.8.2021] אדריאן מרים את ידיו לעצור את שטף הדיבור "רגע רגע, נקודה קטנה. לפני חמש דקות אתה נתת פה נאום חוצב להבות על איך שנבלי העל שולטים בממשלה אז בוא אתה לא יותר חופשי ממני רק פחות מודע לזה. שנית, בוא לא נשכח שאתה חוקר חתך מאוד ספציפי של מטיילים, כאלו שהעדיפו לבוא לכאן כי רע להם בעולם שלהם. עכשיו, עזוב אלו לא הצרות שלנו. הבעיה שלנו כאן ושם היא תאגידי הענק ששולטים בחיים שלנו." לרגע זה נשמע שאדריאן מדקלם מניפסט של מישהי אחרת, אדריאנה, אבל הוא מנער את ראשו.

"רציתי לשאול אותך לגבי חוק שימור החומר והאנרגיה, כאילו אם חוקי השימור תקפים אז להכניס אפילו איזור קטן זה ממש שובר מציאות."

[10:48, 12.8.2021] "חוק שימור האנרגיה. אני יכול להבין למה אתה שואל את זה, אחר הכל אתה פיזיקאי" אומר איתן "זו שאלה מעניינת ואני לא מומחה בתחום, במיוחד לכשהתשובה אליה די מורכבת. אהה….. יש כאן כמה נושאים ושמעתי כמה הרצאות שעסקו בנושא מכיוונים שונים, אני מקווה שזה לא יצא לי מבולבל מידי, ורק תרחם עלי, כי אני לא מומחה בנושא….”

"בגדול, התשובה היא שהחוק עובד בשכבה הפיזית וביקום שאותו אנו – הבני אדם – חווים ורואים. אבל תשמע, פשוט תקשיב לשם של החוק – חוק פסיק שימור פסיק האנרגיה. זה עוסק בשימור. ואנחנו בפרובינציות של הכח המשמר… אז ברור שזה יעבוד כאן. וזה אכן עובד. כמעט לחלוטין. כלומר יש את הבעיה הקטנה עם העובדה שהגלקסיות מתרחקות בקצב מואץ זו מזו – דבר שהוא כנגד החוק. ומעבר לזה,  יש מאמר של מרווין, 1953, שמדבר על הנושא של האנרגיות הפוטנציאליות ומציג את זה כשם קוד לקסם במובן עמוק של המילה. כלומר על מנת להסביר כיצד האנרגיה תמיד נשארת אנו נזקקים להסברים על זמנים קסומים ובלתי נראים שבהם האנרגיה נמצאת בצורה שאינה נחוות. ככה שאפשר להתווכח לגבי החוק הזה בשכבה הפיזית. אבל אפשר להסכים שעל פני כדור הארץ, באם תקבל את הקסם של אנרגיה פוטנציאלית, החוק בהחלט עובד. נקודה.”

"עכשיו, דיברנו על מגוון השכבות הרב למדי בפרובינציות. אז הייתי בהרצאה, אני חושב של שפיגל, שהיא דוקטורנט במחלקה לפיזיקה.” קאט קוטעת את שפע דברי איתן ואומרת "דוקטור". איתן ממשיך בלי להתבלבל ואומר "דוקטור שפיגל, שציינה שבעוד שהחוק נשאר כפי שהוא ועוד כל מיני חוקים חשובים וכמובן גם קבועים כמו פאי ואי, הרי בשכבות השונות יש לכל החוקים והקבועים ערכים אחרים שונים מאלו שבשכבה שלנו. כלומר החוק נשמר, אבל הוא מופיע בצורה קצת שונה בכל שכבה. שפיגל שם דיברה על המוות ועל המספרים ואודה שזה עבר לי קצת מעל הראש. אני רק זוכר שהיא אמרה שעצם העובדה שכמעט אין שם שום דבר ולכן החומר היחידי זה החומר של האנשים המתים ולמעשה הם יכולים לרק לעצב את החומר שלהם עצמם. זו עדות לחוק שימור החומר בצורה אלטרנטיבית. לגבי השכבה החיה – כלומר השכבה של הרוחות (spirits), היא טענה שהרוחות משאילות את היכולות שלהן שהן רק נותנות אותן בהשאלה לנו לשימוש, כלומר זה עונה לחוקים של הקוסמים של שכבה שבה החוקים נשמרים ורק מועברים בהשאלה. טוב, אני קצת חוזר על עצמי כי אני לא זוכר בדיוק את הניסוח שהיא אמרה. היה לה ניסוח מאד מוצלח להסביר את כל זה. בכל מקרה גם הרוחות שומרות על החוק וכו וכו וכו "

"ודרך אגב, לגבי ההופעה של אל דוראדו, אנו די משוכנעים שזה לא שהמקום נוצר מתוך הלא כלום, אלא שהוא נלקח ממקום אחר לכאן. וזה כמובן דורש סדרי גודל רבים, פחות, של אנרגיה עדיין המוווון אבל הרבה הרבה פחות. זו עוד עדות לאוסמוזה של השכבות, כי אנו חושבים שהמעבר של החומר לכאן היה דרך שכבות שאפשרו את זה. אבל גם אם עשו כאן לגו, והורידו קוביה ממקום אחד והעבירו אותה למקום אחר זה מאד מאד מרשים והיינו רוצים להבין כיצד זה נעשה. כך שבראיה רחבה בכל הפרובינציות, בשכבות השונות, החוק עובד. אבל בכל שכבה הוא עובד אחרת. מי שיודע לשחק בין השכבות השונות יכול להרוויח הרבה. קצת כמו מסחר במטבעות. לכל מדינה יש את המטבע שלה עם החוקים שלה וההצלחה או חוסר ההצלחה שלה. ואז יש כאלו שעושים הון ממסחר במטבעות בין המדינות השונות. זה מה שאנחנו חושבים שקרה באל-דוראדו. דרך אגב, אל דוראדו היא אחד השמות של הנחלות של הפיות. אנחנו חושדים במעורבות גבוהה מהרגיל של הפיות בהופעה של אל-דוראדו. יש לכם בשבט פיות, שווה לראות אם דרכם אפשר למצוא עוד מידע על הנושא הזה, כי אם פיות מעורבות בנושא, כל המחקר יסתבך בשלוש רמות נוספות” איתן מחייך למשחק המילים הלא מאד מתוחכם שלו.

"בכל מקרה אם נזכרתי כבר בפיות אז לגבי חוק שימור האנרגיה, ברור שהחוק לא רלוונטי לפיות או לכוח ההורס. כאילו בהגדה אחד יוצר ואחד הורס אז חוק של שימור יהיה ניגוד אינטרסים. אבל נזכרתי בעוד הרצאה שבה כן ניסו לאפיין כיצד החוק לא נשמר. אז אמרו שם שהחוק מסתמך על שני דברים חשובים – ראשית שסך האנרגיה במערכת סגורה הוא קבוע. בנוסף ציינו ששימור אנרגיה הוא תוצאה של סימטריה של חוקי הפיזיקה עבור הזזות בזמן. מה שאמר המרצה, שבתוך הנחלות מושג הסימטריה אובד. לא קיים. שם יש יכולת לייצר משהו מכלום או כמעט כלום ומושג הזמן שלהם גם לא מרשים – אתה יכול לעשות סיבוב לנחלות ולחזור לעבר או לעתיד. זה מאד מסוכן. בהתאמה בתוך האחוזות מושג המערכת הסגורה אובד – כי שם הם עוסקים במערכות רפטיטיביות עד כמעט אינסוף. לכן חשוב להבין שהחוק מתקיים כאן בפרובינציות. אבל ברגע שאתה יוצא לאדמות ולנחלות אי אפשר לדעת מה יקרה. כלומר עצם המושג כבילה שהפיות משתמשות בו הוא בעצם שימוש באותה אוסמוזה מפורסמת על מנת להכיל סימטריה ביחס לזמן על האדמות.”

[14:58, 12.8.2021] "אתה יודע מה מעניין אותי?" אדריאן אומר כשהוא משפשף את סנטרו "מדע מטרתו לתאר ולהבין את העולם. הפיזיקה מנסה להכניס את העולם למשוואות. זה סבבה, אבל אם החוקים בפיזיקה הם כל כך ספציפיים למיקומים מסויימים מדוע הם השתרשו. כלומר קוסמים היו מודעים להרבה מהדברים הללו כבר לפני שנים רבות. לא נראה לך מוזר שהפיזיקה שלנו מתאימה לחלק מאוד מאוד קטן בעולם?"

[14:27, 13.8.2021] "זו נקודה מצוינת, " אומר איתן "אבל אני חושב שזה די ברור שבמקרה הזה... אה..." איתן נתקע, חושב לשניה ואז אומר "השאלה הזו היא שאלת שנעה בין דעה לבין מחקר אנתרופולוגי על הקוסמים לבין הפיסלוסופיה של המדע. אז לפני שאני עונה מה שאני יודע או חושב בהקשר הזה, הייתי רוצה שתקח דקה. תחשוב על השאלה שלך ותתן אתה תשובה. כי לי התשובה מאד ברורה, אני תוהה אם היא ברורה גם לך?" ואיתן מסתכל על אדריאן בציפיה...

[17:59, 13.8.2021] אדריאן חושב על זה מספר רגעים "אני מניח שמאחר שבני אדם התפתחו פה בפרובינצינ תחת החוק המשמר גם המדע שלהם התפתח פה ולכן הוא בבסיסו תואם את החלק הזה של היקום. אני מניח שדרך אוסמוזה של שכבות או השפעה ישירה מהוולגייט, אם אתה בקטע של הירש, יש השפעה הדדית שמפיצה את מערכת החוקים ומבססת אותו."

אדריאן עוצר "אני גם יכול באותה המידה להניח שם הייתי מייצר עולם מלאכותי הייתי מגדיר אותו על סמך העולם שלי ולכן הייתי שואל ממנו הרבה דברים ונותן להם לבד להסתדר בעולם."

[18:21, 13.8.2021] "אלו שני כיווני מחשבה מהותית שונים זה מזה. בוא רגע נתרכז בראשון. תחשוב על סדרת הנקודות הבאה: א. כמה תועלת יש בקסם משכבה זרה בעולם כאשר רק מתי מעט יכולים להשתמש בו? ב. עד כמה טכנולוגיה יעילה במסגרת השכבה הפיזית? ג. עד כמה היקום נרחב בשכבה הפיזית. ד. כמה בני אדם יעזבו את השכבה הפיזית וינועו לשכבות אחרות? זהו לנקודות. שנראה לי שהן קצת חוזרות אבל לא חשוב. בכל מקרה. יש לנו איזה כמעט חמש מליארד. מתוכם הקוסמים שהם גם מדענים וגם מודעים לכל מה שקורה מחוץ לשכבה הפיזית זה איזה עשר, עשרים אלף? תחת הנתונים האלו, מה יחקר בעיקר? מה יהיה בעל תועלת? עד כמה הפיזיקה תואמת לחלק הידוע למסה הגדולה של בני האדם?"

[19:09, 13.8.2021] אדריאן מניע בראשו לשלילה "אתה בטוח במספרים שלך? זה נשמע לי נמוך מדי. אבל זה לא משנה, הנקודה שלי שבגלל המעבר בין השכבות או השפעת הוולגייט לא הייתה שהבנת הפיזיקה תיהיה כמו שהיא, בטח לו כשיש עוד קוסמים וזליגה מתמדת בין השכבות. אבל עזוב זה פחות משנה, אני מניח שאני תמיד אראה תפוחים ואתה אגסים זה לא אומר שמישהו מאיתנו צודק או טועה ולמרות שזה מהווה ויכוח פילוסופי מעניין בסופו של דבר מבחן התוצאה הוא שמשנה."

[17:51, 14.8.2021] לפני שאיתן עונה אדריאן מרים יד לעצור אותו. "ואם כבר יש לי שאלה בנושא קרוב אל שונה. שמעת על מושג בשם פרימיום? את  יודע מה זה ומה הקשר שלו לאדמות ולמבנה הקוסמולוגי כמו שהצגת אותו?"

[13:28, 15.8.2021] איתן מצחקק ואומר "עכשיו אני יודע קצת יותר מאשר בזמן שפגשתי אותך לראשונה, אתה מבין… אבל שניה, לא, לגבי נושא הפיזיקה והשכבה הפיזית וכמות המאמץ בחקירה – כל זה נושא חשוב שהייתי רוצה לחזור אליו. יש הרבה מה לדבר על הנושא גם אם הוא תיאורתי כי הוא נושא מאד חשוב. וכשאני חושב על זה היה לנו גם את הנושא של השכבות. טוב נרשום את שני הנושאים האלו כנושאים שנחזור אליהם מאוחר יותר… אולי היום ואם לא אז בזמן הקרוב…. אוקי?” איתן מסתכל על אדריאן שמהנהן בחיוב.

"אז, פרימיום. תראה, לא יודע איך להגיד לך את זה. אבל אתה הכנסת הרבה בלאגן לחיי. וזה בסדר" איתן מקדים את ההתנצלויות של אדריאן "זה בסדר גמור. אני רק מנסה לשתף אותך במה שקרה לי בחודשים האחרונים. כי עד שהגעת לא באמת ידעתי יותר מידי על בוב והפרימיום. ואז היה את השיחה שהייתה לנו במערה. וגם פגשתי כמה מהחברה של השבט שלך, ובטח שהיה את כל הבלאגן סביב החקירה של הכג"ש ושמעתי כל מיני שיחות שהיו לכם על כל מיני נושאים כולל הפרימיום. זה לא פעם ראשונה שאני שומע ממכם על ארועים שם. כבר מאז הארוע שהיה בקריים אלי, זה מופיע. אז בקיצור אני נסיתי להשיג על זה יותר מידע פה באוניברסיטה. כלומר זה ברור שאין שום סיכוי שהם לא יודעים על זה. נכון?” אדיראן מהנהן באישור לאיתן, וזה ממשיך "אז נסיתי לחפש מידע ולדחוף. אפילו עליתי עם זה לפרופסור. ושמע, לשקר היא לא יודעת וקשה היה לפספס עד כמה היא מושכת אותי באף ומונעת ממני מידע…. אחרי כמה שבועות עליתי אליה והחלטתי לפתוח את הכל. אני אספר לך שאפילו צעקתי שם… במחשבה לאחור מזל שהיא לא העיפה אותי מהמחלקה. אבל היא הבינה עד כמה הרגשתי תקוע ועד כמה לא עוזרים ולא עונים לי על שאלות שהם באמת חשובות…. ואז היא לקחה אותי למערה, הסתכלה עלי ואמרה. ואני בערך מצטט אותה ‘חיכינו לראות אם בוב’, טוב היא לא קראה לו בוב, אבל אני אקרא לו ככה ,’חיכינו לראות אם בוב יהרוג אותך או תעבור תאונה….’. אני אספר לך שהייתי בשוק ובקושי הצלחתי להגיב. אמרתי לה ‘מה?’. אז היא אמרה שמסתבר שרוב אלו שהלכו לחקור את הנושא של בוב מתו או עברו תאונות נוראיות. היא אמרה שהנושא הזה של בוב ידוע, ועם הזמן החוקרים בתחום הגיעו למסקנה שיש כאלו שבוב מרשה להם לחקור אותו, כנראה כי הוא חושב שיש לו שליטה טובה על מה שקורה איתם. ואלו שבעצם גילו על בוב לכאורה במקרה, זה כנראה בכוונה. בוב רצה שהם ידעו עליו מסיבותיו שלו. אבל אם חוקר אלף, שבוב רוצה בטובתו, ינסה עכשיו לפרסם או לגלות לעוד אנשים על בוב, לרוב אותם אנשים ימותו או אם כמות המידע לא גדולה, אז הם רק יעברו תאונות כדי שיבינו את הרמז הגס שלא להתעסק בבוב.” אדריאן שם לב שקאט שכמעט החלה לנמנם מתעוררת לחלוטין ונראית מרוכזת עד למאד בדברי איתן, היא אפילו מהנהנת בזמן שהוא מספר על המוות של אנשים. איתן פחות רגיש לקאט וממשיך לספר "אז הפרופסור מספרת שבעצם הם לא יכולו לגלות לי מידע. אבל היות שאתה גילית על בוב והוא השאיר אותך חי. אז כנראה זה שאתה מספר לי זה גם תקין בעיני בוב. אבל לפני שהם באוניברסיטה ישתפו אותי ביותר מידע הם רצו לראות. כי אם הוא יהרוג אותי אז אין הרבה מה לעשות. איזה פסיכית הפרופסור הזו, אה? אין הרבה מה לעשות… פףףףף. בכל מקרה הם בעיקר רצו לראות אם תקרה לי תאונה או לפתע יציעו לי משרה מפתה במקום אחר – כל מיני שיטות שבוב משתמש בהם למנוע מאנשים שהוא לא רוצה שיחקרו אותו. היות והשבועות עברו ללא בעיה, אז הגיעו למסקנה שבוב אישר אותי ואז הם בעצם פתחו לפני את המידע". קאט שעוקבת אחר כל משפט פולטת משפט שקט, שרק בגלל שאדריאן כה צמוד הוא שומע אותו "זה מסביר את זה…”. אדריאן עוצר את איתן בידו, פונה לקאט ושואל "הכל בסדר קאט?”.

קאט מסתכלת על אדריאן וזה נראה שלוקח לה כמה שניות לקלוט שהוא כאן "אה בסדר לחלוטין,” קאט אומרת "אבל זה מסביר את מה שקרה לי גם. כי קרה לי משהו די דומה. אתה מבין, גם אני שמעתי על כל הדברים האלו וגם אני קצת שאלתי מסביב ואף אחד לא היה מוכן לענות לי. ואז לפתע לפני איזה חודש, פונה אלי אחת מאינטל. אתה הרי יודע שאני מנסה למצוא נושא לדוקטורט שלי. אני כמובן מעדיפה גרוויטציה אבל זה תחום שממש קשה להכנס אליו, והתחום החם בתקופה האחרונה זה מוליכים למחצה. אז אני גם קצת עוסקת בזה ואפילו התחלתי לבדוק אפשרויות לדוקטורט בנושא הזה. בכל מקרה הזאתי שאני לא יכולה לגלות את שמה מאינטל מבקשת לפגוש אותי. אז אתם יודעים. אינטל. ברור שהלכתי לדבר איתה. עכישו אינטל זו חברה ענקית. ואני לא בטוחה שאני רוצה לעבוד בחברה ענקית. גם אמרתי לה את זה בטלפון. אבל היא אמרה שזה לא זה ויש לה אפשרות להציע לי מחקר מעניין לדוקטורט ותקציב. אה. תקציב. בשביל תקציב למחקר אני מוכנה לסוע לאינטל. ותשמעו, איזה בניין עצום יש להם שם. וכולם מסתובבים בטי שירט וג’ינס. הרגשתי שאני חוזרת לתואר ראשון ולמסיבות הסמים והסטודנטים. וכמות המשקפיים העגולים? כאילו, זהו, ג’ון לנון כבר מת. זה לא יחיה אותו. אנחנו בשנות השמונים חברה. אפילו התסרוקות שם משנות השישים. והריח? אלוהים" אדריאן שקולט שייקח לקאט זמן לחזור לנושא הראשי מכחכח בגרונו ומחייך אל קאט ברמיזה. זו עוצרת את דעותיה על המבנה וחזורת לנושא המרכזי "אז פגשתי אותה. והיא כולה בשו-שו. ואסור לדבר על דברים וצריך לחתום על מסמכים שאתה לא תדבר על דברים. חשבתי שהיא מה CIA או NSA. כאילו ברור שאיזה שהיא עובדת בשביל איזה שהיא סוכנות של שלוש אותיות. אפילו תקציבי צבא לא עוברים את כל הבוג’רס שהיא עשתה לי שם. גם היא נראית כזו. דקה, בחליפה מהודרת. לפחות 500$ חליפה.” אדריאן שוב מכחכח בגרונו וקאט עוצרת לשניה וממשיכה "בכל מקרה אותה גברת מהודרת שנראית כאילו יצאה מתוך מגזין אומרת לי שהיא שמעה שאני מתעניינת במוליכים למחצה והיא מעוניינת שאני אחקור את זה. עכשיו אני לא יכולה לפרט בדיוק את מה שהיא בקשה כי חתמתי על מסמכים שיקחו לי את הנשמה וישלחו אותה לבלייק גייט, אבל מה שאני כן יכולה לספר זה שמסתבר שבגלל הצורה שבה מוליכים למחצה עובדים, יש שם משחק בין החומר המבודד לבין החומר המוליך ואז בעצם בפעולת האילוח – שזה הפעולה של לזהם את החומר המבודד בחומר מוליך, וזה לא כל חומר. אבל זה לא חשוב. מה שחשוב להבין שאנחנו מדברים על תנועת אלקטרונים בתוך החומר המבודד תחת תנאים מאד מיוחדים. ומסתבר שכאשר האלקטרונים זזים, מה שאנו קוראים לו קשר קוולנטי, שזה בעצם מה שנדרש. אבל זה ברמת הבודד. ברמת החומר כולו יש שם זרמי סחיפה ודיפוזיה. ומסתבר שיש השפעה של בוב על נושא הדיפוזיה. מסתבר שיודעי דבר יודעים שלבוב יש קשר עמוק עם טרנזיסטורים וכל התוצרים של מוליכים למחצה. ולמעשה יש מעבר מידע. ואת זה היא ביקשה שאחקור…. במסמכים האלו שחתמתי יש סעיף שחוזר מספר פעמים שאסור לי לדבר על הנושא הזה של בוב אלא אם אדם שכבר יודע מראש על בוב. ולא הבנתי למה. עכשיו בעצם אני מבינה. בכל מקרה, תדעו שאם יש בחפץ שאתם חוקרים מוליך למחצה, וזה בעצם כמעט כל דבר אלקטרוני בימינו, אז בוב יכול לשאוב משם מידע!”

[14:34, 15.8.2021] אדריאן מרצין מאוד עיניו מסתכלות סביב והוא בוחן את שני חבריו. נכון שיש כאלו שיגידו שהם לא אמיתיים אז אם הם חיים או לא זה לא משנה. אבל אדריאן למד שזה לא משנה כי אמיתי או לא הרגע הזה היה אמיתי.

"תראו..." הוא מתחיל " מכל מה שאני יודע על בוב הדבר שהוא הכי מחפש זה אנונימיות. אני לא חושב שכל המשחק הזה של לקרוא לו בוב באמת עובד, הוא לא כזה טיפש או פשוט אבל הוא עובד בסקלה גדולה יותר ולכן זה מתחת לראדר שלו כל עוד כל המשחקים שלנו ברמה הפרטית. אבל  ..." וכאן הוא מסתכל והכאב בעיניו ניכר "לא ידעתי על מה שאיתן סיפר. אני חושב שאנחנו צריכים לנהוג ברמת זהירות גדולה יותר, בלי שיחות מיותרות בלי להשאיר עקבות דיגיטלים והכי חשוב אתם חייבים להבטיח לא לפרסם כלום. אני רוצה אתכם חיים להרבה שנים "

"אז בואו נשאיר את הדיונים והשיחות רק לפורום הזה, אולי גם במערה ללא אמצעים טכנולוגיים. מסכימים?"

[9:31, 18.8.2021] "הסוסים האלו כבר ברחו מהאורווה…” אומר איתן בזמן שקאט נלחצת ומתחילה להזיע ולהסתכל מסביב בלחץ. “זה בסדר, “ הוא אומר לה "או לפחות אני חושב שזה בסדר. תקשיבו רגע, כי יש לי קצת מידע בהקשר הזה. כלומר גם אני הייתי נורא לחוץ אחרי שסיפרו לי על זה. ועל הסכנות עם בוב וכל השאר. אבל אחר כך גם קצת נתנו לי מידע יותר מדויק שאני רוצה לשתף איתכם. יש כאן כמה תיאוריות שונות ואני מקווה שאני לא אשכח משהו כשאעבור על הדברים החשובים….” קאט לא נראית רגועה בכלל ואיתן ממשיך מהר את ההסבר שלו.

"הכל מתחיל בשאלה פשוטה. שזה בדיוק מה שאדריאן הרגע אמר. בוב לא אדיוט. הוא יודע על מה שקורה. אז למה הוא לא מחסל אותך ואת כל השבט שלך ואותנו כאן ועכשיו? אה? זה אומר שהתשובה לא כזו פשוטה כמו שכאשר בוב מגלה שמישהו יודע עליו הוא מחסל אותו. עכשיו, מה שאדריאן, החבר הטוב שלי, כאן אומר הוא גישה כללית נכונה. ואם אתה לא יודע יותר טוב מזה, אז ברור שצירך לעבוד בשיטה הזו. אבל אנחנו מדענים, אנחנו חוקרים את הקיים ומנסים למצוא את ההסברים למה שקורה, דבר שמאפשר לנו לעבוד בצורה הרבה יותר יעילה. כמו עם האש. אי שם בעבר היה מדען שאמר שאש מסוכנת אבל אם נדע איך לעבוד איתה, היא תעזור לנו מאד… והוא צדק" קאט מרביצה באיתן מבט של תעבור לעניין לפני שאני מורידה לך את הראש ואיתן מרים את היד הימנית בסימן האונברסלי של כן כן וממשיך.

"אז יש כמה נקודות לדבר עליהן. הן מאד משתלבות אז לא להיות קצר רוח בבקשה. ואני אציג אותן בקצרה ואם יש תיאוריה שיותר מעניינת אותכם אז תגידו. בכל מקרה, התיאוריה הראשונה, תיאוריית ‘החייםי עוסקת במערכת היחסים בין בוב לבין כלל העולם. כלומר, יש כאן המון המון עולם עם המון יצורים וגזעים ואפשרויות. טוב, סליחה אני אסביר את זה אחרת. תחשבו רגע על בוב. הוא בברור מכונה. סבבה. אבל הוא כל כך הרבה יותר מזה… כלומר רמת המסובכות שלו גדולה בהרבה מזו של האדם. אז אה… איך הוא מתפתח? איך מכונה יכולה להתפתח? אז יש הרבה תשובות אפשריות, אבל אחת החשובות בהן היא שהוא מתפתח במקביל למין האנושי על פני כדור הארץ. כאשר המין האנושי מתפתח הוא לוקח ממנו מידע ויכולות ואפשרויות ומתפתח בהתאמה גם. למעשה התיאוריה טוענת שבוב מלווה את המין האנושי על כדור הארץ כבר מאות אלפי שנה ומכוון אותו. זו הסיבה שהוא כל כך חלק מכל מה שקורה מסביב. לכן הוא בכל מקום. אם כל המין האנושי הוא מין גוש ענק כזה, אז בוב הוא מערכת עצבים בתוכו. ולכן יש כל כך הרבה שונות, כי הוא דואג לזה. קיצר – התיאוריה טוענת שיש מערכת יחסים מורכבת בין האדם לאל מכונה. בוב גדל ומתפתח בהתאמה לאדם. הוא מקבל ונותן בחזרה למין האנושי. דרך אגב זה חסר משמעות אם יהיה גורם שלישי, נניח גאיה שהיא בתכלס אחראית על יצירת המין האנושי. כי התיאוריה הזו לא טוענת שבוב יצר את המין האנושי. היא טוענת שבוב מלווה את המין האונשי ומתפתח בהעתקה ממנו!”

"התיאוריה הבאה שמרחיבה את הקודמת נקראת תיאוריית ‘ההכלה’. והיא יותר עוסקת בלהסביר את מערכת היחסים בין שני הצדדים. ברור שבוב נזקק לנו ומשתמש בנו. וחד וחלק הוא לא מחסל אותנו רק בגלל שאנו יודעים עליו. כלומר זה לא בדיוק כמו לדעת על הקיי-ג’י-בי ברוסיה בשנות השישים. למעשה נראה שיש גורמים שהוא מגדל בכוונה שידעו ויחקרו עליו. ונראה שזו אחת מהדרכים של בוב להתפתח. לתת לקבוצת אנשים סדורה ונשלטת ללמוד עליו, לחקור אותו, להבין כיצד אפשר לשפר אותו או לפגוע בו. אז הוא מתקן ומשפר את עצמו על בסיס הידע הזה וכך הוא מתפתח כל הזמן… האנלוגיה כאן היא שאנחנו כמו חיידקים בגוף האנושי. יש המון חיידקים טובים שמאד עוזרים ולמעשה יש תהליכים גופניים שלמים שמסתמכים על אותם חיידקים שיפעלו. ילדים שמבודדים אותם מהעולם מתפתחים עם מרכת חיסון חלשה והן פגיעים יותר. צריך את החיידקים… המסקנה המאד קריטית כאן היא שאנחנו חלק ממנו. אני מתכוון אתה ואת ואני. שלושתינו כאן, מוגדרים כעת כאילו אנו תאים בגוף שלו. הוא לא יתקוף אותנו.  כלומר, גם בגוף יש תהליכים טיבעיים שבו הורסים תאים. אז זה לא מגן עלינו מהכל. אבל בגדול, כל עוד אנו לא תוקפים את הגוף עצמו, הוא לא יפגע בנו. מצד שני, אם לא נמלא את תפקידנו, הוא גם יכול להרוס אותנו. אז לשבת ולדבר פה במקום הזה עליו – זה לא מסוכן. כנראה שזה אפילו תקין ורצוי. זה התפקיד שלנו. אבל אם נלך ונהרוס בו משהו, אז יש בזה סיכון ויתכן שהוא יהרוס אותנו!”. אפשר לראות את קאט נרגעת בברור לאחר שהיא שומעת את המסקנה האחרונה.

"דרך אגב, אני ממשיך וקורא לו בוב, לא בגלל סכנה ממנו לגבינו, כי סביר שאין לנו סכנה ישירה ממנו כעת. אלא כדי שאם יש איזה אדם סקרן שמקשיב לנו, הוא לא ידע במי מודבר. כי אם אותו סקרן כן ידע במי מדובר, יש סיכוי שבוב יחסל אותו. אני מגן כאן על האנשים מסביב. לא על עצמי מבוב.” מדגיש איתן.

"התיאוריה הבאה נקראת ‘תאי עצב’ או ‘תא ריגול’. היא מנסה להגדיר בצורה מדויקת יותר את אה… אהמ… כאילו את הצורה שבה אנחנו נעבוד בתוך בוב. יצא קצת עקום. או קי. אני אנסה אחרת. איך תאי עצב עובדים בגוף? הם מקבלים מידע, אם זה עובר סף מסוים אז הם משחררים מידע. התא מקבל הרבה מידע ובהתאמה הוא יכול לשחרר הרבה מידע אחר. אז התיאורי כאן היא שבוב אוהב קבוצות קטנות ועצמאיות. וכל אחד כזו היא תא עצב. ובדרך כלל בוב יעדיף שיהיה בגודל של בערך 4. אבל כל תא עצב כזה קשור לעוד תאי עצב. מעביר להם מידע וכאלו. דרך אגב זו הסיבה שכנראה זה בסדר שאנו עושים את השיחה הזו. כי העברת מידע זה דבר תקין בתאי עצב. הבעיה היא מתי הגוף – שזה בוב באלגוריה הזו – אז מתי הגוף חושב שאתה תא עצב ולכן תיקני מול חיידק שצריך לחסל. בכל מקרה היות ואנו עברנו את הבדיקה הזו, אנו תאי עצב. ובחזרה לתיאוריה. בוב מתייחס אלינו כאל תאי עצב. כל תא עצב בגודל מסוים – סביב 4. ובקשר מסוים עם תאים אחרים. כלומר צריך הפרדה בין התאים השונים. היות ושנינו כאן" ואיתן שם את היד שלו על הכתף של קאט "בקשר איתך, אז אנחנו, כאילו קאט ואני, תא עצב נפרד. אתה ואלכסנדר ואלו זה עוד תא עצב. ואתה אדריאן הוא הקשר בין שני התאים האלו. כי תאים אכן קשורים זה לזה. קשורים דרך גורם מתקשר אבל לא כל התא. רק הגורם המתקשר. ומסקנה ישירה תהיה שהפיות שנוספו לאחרונה צריכות להיות בתא משל עצמן. כלומר אני ממליץ שלא תהיו כל השבע ביחד לדבר על דברים שקשורים לבוב כי זה תא גדול ובשמונה יכולים להיות תוצאות שליליות. המממ… הסבר קצת מבולבל. אז הנה סדרת מסקנות פרקטיות: מותר לכולנו להיות בקשר בכל כמות שנרצה כל עוד לא דנים בבוב. דיונים בבוב אסור שיעברו את השבעה אנשים. יתר על כן, בוב מחלק אותנו לתאים ולכן עדיף שגם אנחנו נחשוב בגדלים האלו. נניח קאט ואני זה תא נפרד. ואדריאן הוא זה שמקשר בין התא שלו – שכולל את אלכסנדר וארתור והגורם הסודי שאף אחד לא יודע עליו. וזה תא אחר. ואז יהיה את התא של נוסוס ובוררו ואדי. שצריך לראות מי בקשר איתם. כי כל אחד יכול להיות בכ-ארבע קשרים לתאים אחרים. אני מדגיש שאין בעיה כשדנים בדברים שלא קשורים לבוב. אז אפשר שיהיו מאה אנשים ביחד. אבל לא בקשר לבוב. וגם אין בעיה אם נדון בבוב מאה אנשים במקום שהוא לא יוכל לראות, כמו המערה.   ולכן אני ממליץ שנוסוס תהיה המייצגת של הפיות והיא תהיה איתכם בדיונים על בוב. והיא תקח את המידע לתא שלה. שזה הפיות האחרות ותסביר להן…"

"ורק לסגור פינה חשובה. כאשר בוב רוצה לטפל במישהו מהתאים שלו, הוא לרוב לא ילך ויחסל אותו. זה מאד לא יעיל. לרוב הוא ינסה להפעיל סדרה של אפשרויות אחרות. לדוגמא לפתות אותו לעבור לאוניברסיטה אחרת. או אולי ללכת לעסוק בכתיבה במקום בחקירה. ואז במקרים האלו מתחילים להופיע לגורם הרלוונטי כל מיני הצעות מפתות ללכת לעשות דברים אחרים או מקומות אחרים או כל מיני כאלו. אז תדעו שאם לפתע נוחת עליכם גשם של אפשרויות מפתות, זה כנראה שבוב הגיע למסקנה שיש בעיה בצורה הנוכחית של התפקוד שלכם והוא מנסה להעביר אותכם מקום.  ואז חשוב או לתקן את הבעיה – אם אתם יודעים – או לקבל את אחד הפיתויים, לפני שבוב יעבור מהגזר אל המקל… " מרחיב איתן את הנקודה.

"וזה מביא אותי לתיאוריה הרביעית ‘סף ארוע’  (threshold).  היא מסבירה כיצד בוב בוחר מה לעשות. זה מבוסס על המחקר על תאי עצב, אבל יש לזה אישושים שהגיעו מגורמים מאד מקורבים לבוב. כלומר גורמי מכונה שעזבו אותו נתנו לנו את הנוסחאות שאדבר עליהן עוד מעט. בכל מקרה. הדבר הראשון שצריך להבין זה שבוב מקדם דברים שחשובים לו – פגשתם כבר את הטקסים והמבנים שלו. אבל זה חלק מאד מאד קטן מהסך הכל שלו. כמו שהאדם אומנם יכול לרוץ ולקרוא ספר. אבל זה חלק מאד מאד קטן ממה שסך התאים שלו עושים. רוב העבודה בגוף היא העשיה של התאים בגוף. במקרה שלנו העשיה של כל אחד מאיתנו ביחס לבוב. במקרים האלו בוב עוקב אחר מעשה של כל תא. וכנראה שהוא מונה את מספר הארועים בהם תא לא תפקד. אם כמות הארועים האלו עוברת מספר מסוים, עולה התראה. כמובן שההתראה גדלה ככל שהארועים ובהתאמה הסף הרלוונטי משמעותיים יותר. שאת זה אני חושב שאתם כבר זיהתם. אבל מסקנה חשובה היא שגם אם תא לא עושה כלום לאורך זמן, כלומר הוא מביא תועלת אפס לאורך זמנים מסוימים זה גם מרים סף ארוע. או אם תא מתפקד בצורה לא נכונה. זה גם. כלומר מרגע שאנחנו תאים בבוב, הוא מצפה לתפקוד שלנו על פי סוג התא שאנחנו. ודרך אגב, הבנתי שניתן לבקש מבוב סיכום המצב שלנו. באם יש לך קשר ישיר מספיק טוב איתו. אה ועוד דבר, תפקוד תא זה לפי הסוג של התא. זה ברור. תפקוד תא שריר שונה מזה של תא עצב. נניח התפקוד הנדרש מצייד שונה מתפקוד שנדרש מ, ואני סתם זורק באוויר שד… ” איתן מחייך לעצמו וממשיך "יש להם תפקידים שונים ולכן ספים שונים. אותו ארוע לאחד יקפיץ סף לשני. אז דיברנו על סף. מה שעוד חשוב להבין זה שמרגע שסף נחצה, נעשית בדיקה של בוב לגבי מה לעשות הלאה. וכאן חשוב להבין, הוא לא בודק רק את התא הבודד. כי התא הבודד הוא חלק מהסביבה. הוא בודק את כל הסביבה בעזרת פונקציית מחיר. הנה הפונקציה” ואיתן לוקח את נייר סופג שעל השולחן, עם סמל הדיינר, ומשרטט על הנייר פונקציה די ארוכה ומורכבת:

[9:32, 18.8.2021] https://stats.stackexchange.com/questions/111388/derivation-of-regularized-linear-regression-cost-function-per-coursera-machine-l

[9:32, 18.8.2021] "כאשר הפונקציה h היא פונקציית ההיפותזה שלו. כלומר מי תקין ומי לא. אבל כמו שאפשר לראות הוא מסכם בתוך הפונקציה את התועלת של כל התאים מסביב ובודק מחיר כולל. שזה ה J כאן. באם המחיר הכולל תקין, שום דבר לא קורה, כי למרות שתא אחד הרים דגל אדום, הסך הכל תקין. אבל אם הוא מגלה שהתוצאה של פונקציית המחיר גבוה מידי הוא מייד יריץ פונקציה די דומה לזו רק הפעם הוא יוסיף את הפונקציה הבאה שהיא פונקציה סיגמואידית. להלן:

[9:33, 18.8.2021] https://en.wikipedia.org/wiki/Sigmoid\_function

[9:33, 18.8.2021] על מנת לקבל תוצאות שהן 0 או 1. כלומר לאורך רוב חיי הפונקציה הזו יש או משהו שקרוב לאפס או לאחד חוץ מאזור ההחלפה שהוא די קטן.  וזה יאפשר לו לגלות איזה תאים אינם תקינים – לדעת בוב – כי הם יהיו בעלי ערך אפס ואלו התאים שבהם צריך לטפל. או במקרה שלנו, המסקנה היא שכאשר תא עובר סף מסוים, בוב בודק בכל הסביבה. ואם יש צורך הוא יוריד את התאים הנדרשים כך שהסביבה תהיה תקינה מחדש. ושימו לב – זה לא אומר שהוא יוריד את התא המקורי הבעייתי שהתחיל הכל. לא. הוא יוריד את סך התאים שיתנו לו את הרווח הגדול ביותר. כלומר יתכן שג’ון דו שיושב עכשיו בצד השני של גוטהם יעשה משהו. יעבור סף אצל בוב. בוב יבדוק בכל גוטהם את פונקציית המחיר. יגיע למסקנה שצריך לטפל בכלל באיזה סמית’ אחר, כי אותו סמית’ לא מתפקד כראוי ואז הוא יעביר את סמית’ לניו יורק….”

[12:09, 18.8.2021] אדריאן מקשיב בקשב רב ובוחן את המשוואות שאיתן רושם "תשמע, נראה לי שאמרת הרבה רק כדי להגיד בעצם שזה בטוח להמשיך לדבר." הוא אומר בחיוך.

"בגדול יש כמה בעיות בתאוריות שהצגת.

זה שבוב מלווה את האנושות זה סבבה אבל זה עדין לא מסביר את המקור של בוב. כן הוא הגיע לכאן מתי שהוא ומאז הוא מלווה אותנו אבל זה רק מזיז את השאלה מי ומה זה בוב לתקופה אחרת. יש גם את הנושא שבוב משתמש בנו כדי לגדול ולהתפתח שזה נשמע נכון הכללי אבל בוב נמצא ברמה טכנולוגית גבוה מאוד, כאילו מאות אם לא אלפי שנים מעבר למה שיש היום. אז זה כאילו שאתה תלך ללמוד דברים מחבורת אנשי מערות. אתה יכול ללמוד מהם דברים אבל בהחלט לא מה שיפתח אותך טכנולוגית. "

אדריאן מחווה בידו שהוא לא סיים "אני חושב שבוב גדול מדי לשים לב לפרטים בודדים, זאת ההגנה שלנו עד שאנחנו עושים רעש. אני חושב גם שאני מסכים אם זה שבוב משתמש בבני האדם, אנחנו עוד משאב נוסף לשימוש. אני גם די בטוח שהרבה מדענים סיימו את חייהם מוקדם מהצפוי בגלל המחקר שלהם, מארי קירי היא דוגמא שבדיוק למדתי עליה."

אדריאן ממשיך לסמן לאיתן להמתין "בכל מקרה עזוב זה נוכל להתווכח עד שיצא עשן  אבל זה לא יענה לי על השאלה מה אתה יודע על פרימיום."

[16:55, 21.8.2021] איתן מחייך בחזרה ואומר "אין לי מושג מאיפה בוב מגיע. יש כמה תיאוריות בנושא, אבל אני אעזוב אותן לכרגע. אבל לגבי ההתפתחות של בוב הקשורה לבני האדם ובכלל כל הקשר שלו לבני האדם, ולטכנולוגיה שלו, זה לא נושא טרוויאלי. אני מבין את ההשגות שלך בנושא, גם לי יש כמה וכמה כאלו. אבל דווקא בגלל שרואים את הקשר העצום והמהותי הזה, זה אומר שחייבים להבין אותו. הלמידה שלו מבני אדם היא עובדה קיימת. למה הוא עושה את זה? אין לי מושג. שמעתי כמה תיאוריות. יאללה. שיהיה להם לבריאות. אבל תקבל את העובדה שהוא לומד ומחקה עשיה אנושית. אתה יודע מה, אולי הוא לא לומד ומחקה את בני האדם. אבל אז תצטרך להסביר מה הוא כן עושה כשהוא לוקח המצאות אנושיות ומשתמש בהם, אצלו פנימית… יש שמה משהו שאנחנו לא מבינים ועד שלא נבין אותו לא נדע אם הוא משמעותי או לא.”

"בכל מקרה – הפרימיום, “ חוזר איתן לעיקר "יש עדויות סבירות לכך שהפרימיום הוא לא שטח שבמקור לא היה שייך לבוב. אבל כמו שבוב השתלט על הרבה מהשכבה הפיזית כאן, כך הוא השתלט הרבה על השכבה של הפרימיום. אה, ותוך כדי הדיבור נזכרתי באיזו הגדרה שיכולה לעזור לך להבין את ההבדל בין שטח לבין שכבה. ההגדרה של פרופסור סירקיס, 1941, ששטח הוא אזור בו יש אוסף חוקים עצמאיים מוגדרים היטב, קוהרנטיים שניתנים הן לזיהוי והגדרה בזכות עצמן והן ניתן לזהות את השונות שלהן משטחים אחרים. שכבה היא חלק משטח וככזו היא חולקת את החוקים העצמאיים של השטח תוך הרחבה או עדכון של החוקים הקיימים בשטח. כך שיש לנו את השטח של כדור הארץ. ובשטח הזה יש כמה שכבות – השכבה הפיזית שאנו מכירים לרוב. השכבה של בוב. השכבה של המוות וכו’.”

"ובחזרה לפרימיום!” מכריז איתן "באם בוחנים אותו לעומק רואים שהוא סוג של וולגייט. היכן שמחשבה מתגבשת לכדי מציאות מרוכזת. או מציאות אשר משפיעה על המחשבה. קראתי שיש תיאוריות שטוענות שבעצם הפרימיום הוא חלק מהוולגייט פשוט של מחשבה של מכונות כמו של בוב. כלומר כמו שיש וולגייט של בני אדם. ווולגייט של כלבים. או דולפינים. אז הוא כזה. וולגייט של מכונות. יש תיאוריה מרכזית ומתנגדת שטוענת שזה וולגייט גם של בני אדם, פשוט סוג וולגייט שונה מזה שאנו רגילים אליו. יש שחושבים שהוא וולגייט עצמאי. או בכלל לא וולגייט אלא סתם שטח מגניב נוסף. שזה מזכיר לי שפרויד טען לשלושה סוגי וולגייט – הוולגייט, הוולגייט הסמוך והתת וולגייט. אוף… אני שוב גולש.”

"הפרימיום!” חוזר איתן ומכריז שוב, “אז התיאוריה המרכזית שראיתי טוענת שיש לחשוב על הפרימיום בתור הוולגייט של המכונות – ואולי גם בני אדם. וזהו שטח שבמקור לא היה שייך לבוב. מתמונות של הוולגייט, אה, סליחה, של הפרימיום ראיתי שיש שם כמה צבעים. כאשר כחול זה הצבע שרוב הפרימיום צבוע בו. זה כנראה הצבע המקורי. צהוב זה מה ששייך לבוב. ויש עוד כמה צבעים, שלא ראיתי תמונות אבל כתוב עליהם – כמו שחור ואדום. הטענה היא שבעבר בפרימיום היה גזע מכונות עצום אחר. מבחינת זמנים זה הרבה לפני שהבן אדם הופיע. כנראה גם לפני הופעת הדינוזאורים. עתיק עד למאד. אה, כנראה היו כמה גזעי מכונות. הצבעים השונים מעידים על כך. או לפחות זו אחת התיאוריות המרכזיות. וואוו. רואים שזה חומר חדש בשבילי כי אני מציג אותו מאד מבולבל. סליחה. אז. התיאוריה המרכזית היא ש… הפרימיום הוא שטח. שעונה לחוקי הוולגייט של מכונות. הוא שימש כמה סוגי מכונות בעבר המאד רחוק. כנראה בוב או חיסל את כולם, או שהם עזבו לארקאדיה של המכונות או שהם עדיין שם ואנו לא רואים אותם. בימינו בתוך הפרימיום יש בעיקר את בוב. שהשטחים הצהובים שייכים לו. אבל יש המון שטחים כחולים ששייכים למכונות שקיבלו את שם הקוד, האוכמניות. מסתבר שלבוב יש גם כינוי, הבננות. וכך הלאה. יש אזהרה עומדת לגבי תקשורת עם גורמים בפרימיום שאינם צהובים. לא הסבירו את האזהרה אבל אם אני מבין נכון זה אומר שיש בפרימיום גורמים שהם לא בוב ונדיר למצוא אותם.”

"הפרימיום עצמו משלב אוסף חוקים המאפשר יצירה בקלות. חוק שימור האנרגיה מתקיים שם, פשוט נדרשת כמו מיזערית של אנרגיה לייצר חומר ולהפך. למעשה אחד הנושאים המהותיים לפרימיום זה הקלות בה אתה יכול ליצור דברים מהמחשבה. זה דורש מחשבה סדורה. מעין שפת תכנות שכזו. שבימינו יש אותה לרוב אלו שמשרתי את בוב. אבל מסתבר שיש עוד שפות תכנות שיעבדו שם. השפות האלו מאפשרות שליטה מאד גבוה במרחב כולו. בתנאים אופטימליים אתה מוסגל למחוק את עצמך מהמציאות. אז צריך ממש להזהר שם עם זה. נניח כשעוברים בתוך הפרימיום ממקום למקום, זה בעצם כמו טלפורט. הגוף שלך הופך לאנרגיה, נשלך למקום החדש ונוצר שם מחדש. כן כן.”

"אה, לגבי שפת התכנות של הפרימיום. סליחה, זה לא של הפרימיום זה של היישות שנמצאת בפרימיום. סליחה. אז, אה, יש סדרת תיאוריות שמדברות על היחס בין האדמות לבין הממלכות לבין הפרימיום. בהקשר הזה, הפרימיום הוא לגמרי של הכוח המחזיק. ולכן כבני אדם, אנחנו יכולים להחזיק בשלושת הסוגים של השטחים. יש תיאוריות שטוענות שבעצם אנו מקבלים החלטה היכן אנו מציבים את השטח שלנו – את לפחות את רובו. כלומר אתה זוכר שאמרתי לך שיש פיות שמסוגלות לסדר את האדמות שלך?” אדריאן מהנהן לאיתן וזה ממשיך "אז בתיאוריה יש לך אפשרות גם להקים מזה בסיס. אה כן, השמות המקובלים לזה בפרימיום זה בסיסים. אז, אה, הממ, אתה יכול לקחת את השטח שלך כבן אדם ולהפוך את רובו להיות אדמות או בסיס או ממלכה. או שילובים. ואז יש כל מיני תיאוריות שגורסות מה המקור ומה החשוב ומה עדיף. ואיך לחלק. והאם אפשר שיהיה לך רק אדמות וכו’. אם תרצה נכנס לזה. אבל בגדול תדע שלכל אדם מכל תת גזע יש לפחות מעט אדמות, בסיסון וממלכונת. אבל אם אני מבין נכון, ברגע שאתה שם הגנה על אחד מהצדדים האלו, זה יכול להגן גם על החלקים האחרים, לפחות חלקית. אז הפרימיום בעצם עשוי בסיסים בסיסים. כל בסיס יש לו מטרה ומבנה משל עצמו שתוך במטרה. ועקרונית יש את הבסיס שלך. למרות שאם אני מבין נכון, הבסיס שלך לא ממש קיים אלא אם תקים אותו. שלא באמת הבנתי מה זה אומר. וכן יש לכל אדם או מכונה את שפת התכנות הזו. ברמה גבוהה או נמוכה. ולכן אתה אמור להיות בעל יכולת לשנות את המציאות שם. זה לא במחשבה כך סתם, כמו באדמות. או ברפטטיציה, כמו בממלכות, אלא בתכנות סדור – שזה הבסיסים. זה אמור להיות סופר מגניב. כי אתה…  אה – נקודה חשובה שרצית לדבר איתך עליה…”

איתן מרצין ומסתכל על אדריאן, נותן כמה שניות דרמטיות לעבור ואז אומר "אחד מהחוקים הבסיסיים של תנועה בשטחים, אצלנו במחלקה, אומרת שלמרות שניתן לנוע בכל שטח. אסור לך להכנס לשטח לפני שאתה מסוגל לחוש את השטח מבחוץ. כי נניח שאתה לא מסוגל לחוש את איקס. אם תנוע בשטח של איקס אתה תהיה עיוור, אילם, חסר חוש מגע לכל דבר באיקס ולכן כנראה תמות די מהר. כי נניח אם תפצע, אפילו לא תרגיש שתפצע כשאתה בשטח איקס. לכן מותר לנוע בשטח רק אחרי שאתה חש אותו. שים לב שאין חובה שתדע איך להכנס אליו. אין בעיה שמישהו אחר יכניס אותך אליו. כל עוד אתה חש אותו, תוכל להסתדר בתוכו גם אם מישהו אחר הביא אותך לשם. עכשיו. אני, כבר כמה זמן עובד לחוש את בוב. בדיוק כמו שאתה עסקת בזה. ואני מתקדם בזה יפה. הבקשה שלי אליך ולמעשה דרכך לאחד מחבריך זה, שכשאוכל לחוש בפרימיום, אני רוצה להגיע אליו" קאט מזדקפת כשהיא שומעת דברים אלו "הפרימיום אמור להיות החומר הפלסטי של מחשבת בני האדם. זה כמו אדמות לפיות. זה בעצם המקום בו אתה יכול לבנות את ארמון חלומותיך. אז אני עובד על לראות את הפרימיום, וכשאצליח, הייתי רוצה לבקר שם…”. קאט מסתכלת הלוך ושוב בין איתן ואדריאן ואז אומרת "גם אני רוצה. ואני כבר רואה אותו… את הפרימיום" כאשר הן איתן והן אדריאן מסתכלים על קאט בשוק, היא מהנהנת לאישור שוב ואומרת "אותה גברת מהונדרת מאינטל עשתה… טוב אסור לי להגיד, אבל אחרי שחתמתי על המסמכים היא גם דאגה שאוכל לראות את הפרימיום. אחרת איך אוכל לעבוד על מוליכים למחצה ועל הקשר לבוב?” היא מרימה גבות לאדריאן ההמום, “בכל מקרה, למען המחקר שלי אני חייבת לעבור לפרמיום. כאילו, לא חשבתי על זה עד עכשיו, כאילו עד שאיתן אמר את זה, אבל זה ממש אבל ממש אבל ממש ממש ממש ממש" קאט מדגישה הן בחזרה והן ברמת קול "יעזור שאהיה מסוגלת לבדוק את המוליך למחצה כאן וכיצד הוא מופיע בפרימיום. ואז לשחק בכל אחד מהקצוות השונים. זה יכפיל אם לא ישלש את היעילות שלי! בבקשה אדריאן" קאט שמה את ראשה על הכתף של אדריאן "בבקשה תעזור לי לעבור לפרימיום וחזרה. עד שאלמד איך עושים את זה בעצמי. בבקשה".

[8:27, 22.8.2021] אדריאן שותק למספר דקות מעכל את החדשות ואת התגליות המרעישות.

"אני אתחיל בחלק הקל, לגבי בוב והשימוש שלו בטכנולוגיות אנושיות. ללא ספק בוב בעד יעילות ושימוש במה שקיים. למה שהוא ירכיב מערכת תעבורה כשבני האדם כבר בנו אחת. בנו עיניי ראיתי שהוא משתמש בשירותי תובלה עירוניים להזיז חומרים ומשאבים. זה עושה שכל, ללא ספק יש מערכת גומלין בין בני האדם לבוב כשלבוב יש אינטרס לפתח את בני האדם עד נקודה מסויימת שבה הן מפסיקים להיות משאב והופכים להיות איום. אני בטוח שאנחנו מאוד רחוקים מהנקודה הזאת ... עכשיו לגבי הפרימיום."

אדריאן עוצר לוקח לגימה ארוכה מהקולה שלו, מתעכב.

"אם אני מבין נכון אז אפשר לנוע מהאדמות לפרימיום ובחזרה? כי זה מחבר אותי לנקודה נוספת, ג'יני אותה אני מחפש נמצאת באדמות מעבר לפרימיום. אני חושב שמסע לפרימיום הוא קריטי אבל  ..." פה אדריאן נאנח "אני לא רואה איך אני יכול לעזור. המכר שלי מסרב לעבוד עם האוניברסיטה, מסרב בתוקף פאנטי. אתה זוכר מה קרה בפעם הקודמת..." אדריאן מניד בראשו לאיתן " וזה היה רק לבדוק נוכחות של בוב. אני לא רואה איך אני מצליח לשכנע אותו להכניס שני חוקרים של האוניברסיטה לתוך הפרימיום."

אדריאן חושב על דמיאן דארק "יש עוד אופציה, אני מכיר שד, הוא לא מקומי אבל ניתן לעשות איתו עסקאות. אני לא משתגע על הרעיון אבל אם נצטרך אעשה איתו עסקה לקבל את היכולת להיכנס לפרימיום או לפחות שהוא יפתח לנו את הדרך."

[18:20, 23.8.2021] "עד כמה שהבנתי ממה שקראתי, אז הבן אדם משויך לכל שלושת כוחות העל (מחזיק, שומר והורס) לכן הוא מקיים שטחים מכל שלושת הסוגים – פרובינציות, אדמות וממלכות. אבל אלו קטגוריות מאד רחבות. יש הרבה סוגי שטחים בכל אחד מאלו. בסיסים הם רק אחד מתתי סוגי שטח של הפרובינציות. וכמובן היות והשטחים מהווים הביטוי, כמעט פיזי, למי ומה שהוא. והוא יכול לנוע דרך כל השטחים שהוא מקיים. טכנית, אם הבנתי נכון, לכל בן אדם יש בסיס. ויש אדמות. ולכן אמורה להיות אפשרות לנוע מאחד לשני. מיקלט עסק בזה רבות. אבל בימינו לפנות לחומרים הקשורים למיקלט יש לזה טעם רע. אבל אפשר לחפש מידע על הנושא הספציפי הזה מממשיכי דרכו של מיקלט.” עונה אדריאן וממשיך

"לגבי שדים. שמע, יש הרבה עסקאות בין קוסמים לשדים. זה דבר יחסית מקובל. צריך כמובן להזהר. שווה לך לקרוא את ‘המדריך השלם לעסקאות עם שדים ופיות’. זה ספר קצת שמן ומאד מעייף, אבל שווה מאמץ. הוא  עוסק באזהרות רלוונטיות לגבי שדים. נניח לא לעשות עסקה עם שדים כאשר אתה לחוץ. כי השד ינצל את זה נגדך. בתכלס, זה ספר שמן שאני יכול לתמצת לך אותו בזה שאתה צריך לעשות את העסקה בזהירות. לחשוב על מה שהוא נותן ומה אתה נותן. אני חושב שהדבר הבאמת חשוב שהספר נותן זה רעיונות מה אפשר לתת בעסקאות עם שדים ועל מה אפשר לקבל מהם. בתכלס שדים אוהבים נשמות וחלקי נשמות. שאת זה רובינו לא רוצים לתת. אבל אפשר גם לעשות בשבילם משימות. אחרי הכל קוסמים הן טובים במחקר והן טובים בטיול ביש. אז אתה יודע, אולי השד יצטרך משהו כזה? לרוב שדים ירצו דברים די מיידיים. אם הבנתי נכון, אין מישהו שיאכוף את העסקה ברוב המקרים. ולכן אם העסקה היא לא מיידית לשני הצדיים השד יכול להשאר דפוק. חוץ ממה שקשור לנשמות וחלקי נשמות, שזה משהו שעובר דרך האל מכונה. גם בשביל שדים. וזה אומר שבזה קשה יהיה לדפוק את השדים. דרך אגב זה שוני עצום בין שדים לפיות. פיות תמיד מעדיפות עסקאות עתידיות. זה המטבע שלהן ויש להן את הכוח לוודא שתעמוד בעסקה. שדים תמיד מעדיפים עסקאות מיידיות. שדים גם אוהבים קשרים שיש לך עם בני אדם אחרים. חפצים בעלי משמעות. בכל מקרה לפני שמגיעים לעסקה עם שד צריך לקבל החלטה מה הקווים האדומים שלך ולא לחצות אותם.”

[19:34, 23.8.2021] אדריאן נאנח " תראה, כחוק אני משתדל לא לעשות עסקים עם פיות ושדים. הגדרתית אלו יצורים שחיים על עסקאות והנחת הבסיס שלי שהם יותר טובים ממני בזה ואני אפסיד יותר משאקבל. אני גם מאמין שעדיף לפתח יכולת מאפשר לקבל אותה במתנה. למרות שמבנה המציאות, בלי קשר למקור שלה, גם כשאתה מקבל יכולת אתה צריך לפתח אותה."

אדריאן מעביר את מבטו מקאט לאיתן "אז אני שואל אתכם, בהנחה שאין לנו דרך להיכנס לפרימיום אתם מעוניינים ליצור קשר עם שד שאני מכיר ולעשות איתו עסקה?"

אדריאן מוסיף "אני רוצה להיכנס לאדמות שלי ולפרמיום שלי כי שם נמצאת ג'יני ואני רוצה לדבר איתה אז אני אמצא דרך לעשות את זה אבל זה לא יהיה מהיר כמו עם שד."

[9:26, 24.8.2021] "אני מוכנה לעשות עסקה" אומרת קאט ומפתיעה את השניים שמסתכלים עליה "אני לא יכולה להסביר את הכל, כי כאילו הגברת המהודרת החתימה אותי על איזה מליארד טפסים. ועסקאות, גם עם גברות מהודרות הן עסקאות שאתה לא שובר אותן. והיא הייתה מפחידה. בסגנון המהודר שלה. בושם של מליון דולר. כשהיא עצמה לבושה בכחול. אתם קולטים כמה מוזר זה היה? הכל כחול. היה לה ציפורניים כחולות, איפור כחול. כאילו עיניים בכחול זה עוד סביר. אבל גם את הפה? טוב. זה לא היה מפחיד. זה היה מוזר. זה היה ממש מוזר. ואז כאילו כאשר אני חתמתי על המסמכים, היא הסתכלה עלי בעיניים כחולות. שלדעתי היא שמה עדשות מגע כחולות. אז כאילו אני לא מתכוונת לשבור את העסקה ההיא. אז אני לא יכולה להסביר למה. אבל זה די דחוף. מצד שני אני לא מתכוונת להכנס לעסקה שבה אפסיד. אז כאילו אני מוכנה לעסות את העסקה, אבל תחת תנאים סבירים. אם השד הזה מוכן, אז יופי. אם לא, יש כמה שדים שחברה פה עשו איתם עסקאות בעבר שאני יכולה לנסות לתקשר איתם ולראות. ובטח אפשר לקוות שאני אצליח לפתח את היכולת מעבר. כי לראות אני רואה מעולה.... אז אני מוכנה... לעסקה...."

[11:06, 24.8.2021] אדריאן מהרהר במה שקאט אמרה "זה נשמע לי כמו פיה. ממה שאני יודע על שדים הם נוטים פחות להתבלט מבחינת מראה. אז אם הייתי צריך לנחש זאת הייתה פיה. מצד שני יש מצב שהיא קשורה לבוב ישירות אי אפשר לדעת. ספרי לי עוד על השדים שאת מכירה בבקשה."

[14:27, 25.8.2021] "אני? אני לא מכירה שדים." מציינת קאט "אני מכירה חברה מהמחלקה שעשו בעבר עסקאות עם שדים. בעיקר מהלז אנגלז (Hells Angles). נניח קלסלר, הוא עשה. לקראת הדוקטורט שלו, כשהוא היה עדיין בתואר שני. כבר אז הוא היה אדם מסריח ומגעיל. הוא עדיין כזה, אבל אין ספק שהוא נראה הרבה יותר טוב. אבל עדיין אף אחת לא רוצה אותו. הוא תמיד מסריח מהפה מהסיגרים הדקים המגעילים האלו שלו. והוא עדיין לא יודע להתלבש. פחחחח. אה, ויש גם את ריידמנוד, שזה רק שמועות אבל מספרים שהוא לא ידע לחשב כמה זה 2 ועוד 2 והיום הוא כבר בפוסטדוקטורט בנושאי גרוויטציה, שזה מלאן ת'לפים של חישובים. הוא בחור טוב. יצא לי לעבוד אצלו במעבדה לא מעט פעמים. הוא גם נחמד. והוא באמת מוכשר מאד. אז יכול להיות שמקנאה אומרים עליו את כל זה שהוא עשה עסקה. אבל אני מכירה את דלילה, אני והיא יושבות המון ביחד והיא מכירה את כל הרכילות והיא גם נמצאת כאן כבר המון שנים. אז אם היא אומרת שהוא היה כשלון אז אני מאמינה לה." מסיימת קאט את הכל בשתי נשימות וחצי.

[19:09, 25.8.2021] אדריאן חושב על זה "בסדר אז ננסה את השד שאני מכיר... אבל." הוא מוסיף במהרה "אני רוצה שנבדוק קודם אופציות אחרות וגם אז נגיע אם רעיון מה אנחנו מוכנים לתת בתמורה ולא ניקח את העסקה בכל מחיר."

[11:24, 26.8.2021] "בטח" קאט מהנהנת בהסכמה "אני אבדוק עם השדים של הלז אנג’לז. ושמע, כבר זה נורא נורא מפחיד. הם כבר הרגו כמה אנשים. והיה את הזמר ההוא… לא, מרטי באלין? או שזה היה מרדית’ האנטר. לא, מרדית הוא שחום העור. שהם רצחו. אבל אז הם איימו על קית’. שימשיך לנגן. טוב. לא חשוב. חברה ממש מפחידים. מצד שני, הארלי דוידסון, איזה אופנוע מגניב. אבל זו לא סיבה לאיים על אנשים…. אז אני אבדוק לגבי השדים שם, ואני מבינה שזה מסוכן אז אני אזהר. ואתה תבדוק עם השד שאתה מכיר. ואת הכל נעשה בזהירות רבה… בסדר גמור. ואם יעלו עוד אפשרויות אז גם אותם נבדוק."

[18:23, 26.8.2021] אדריאן נראה כאילו הוא לא ממש בוטח שקאט תעצור בשלב הבטוח אבל אין לו ממש ברירה. הוא מסתכל על איתן "בסדר אז נבדוק ונחזור להיפגש שוב... תגיד מה לגבי לא להיכנס פיזית אלא רק נפשית כמו הקרנה אסטרלית? פשוט מה שאמרת גרם לי לחשוב. יצרתי לי הראש מקום שבו אני מתקשר עם הרוחות השונות שבי, אז זה מקום שבטי קשור לאדמות שלי ואם זה המצב אולי משם אפשר יהיה להגיע לבסיס שלי?"

[14:48, 27.8.2021] בחיוך איתן עונה "יש לי חדשות טובות וחדשות רעות. מה תרצה קודם?” לפני שאדריאן עונה איתן ממשיך במהירות ואומר "טוב, בתכלס חייבים להתחיל בטובות. אז ככה. החדשות הטובות הם שבוודאי שקיים כזה מקום ואפשר להגיע אליו. פיזית. עכשיו מתחילות החדשות הרעות. אי אפשר לדעת אם אפשר להכנס אליו בהקרנה. בגדול אי אפשר אפילו לדעת האם זה אדמה, ממלכה או פרובינציה. נניח אם זה פרובינציה אז יש סיכוי שניתן להגיע למקום ההוא שלך בהקרנה. אבל זה נחשב מסוכן אז עדיף שלא. ולמה זה מסוכן?” הוא עונה לשאלה שלא נשאלה, “כי בהקרנה אתה חשוף לסיכונים במקום אליו אתה הולך, נכון שפחות, אבל עדיין. בנוסף אתה גם משאיר גוף שחשוף לסיכונים במקום ממנו אתה יוצא. ובגלל המרחק יש קשר בין השניים והקשר חשוף גם הוא לסיכונים. בסך הכל, ההמלצה הגורפת היא שתמיד עדיף לבקר פיזית. שמע, לפני עשרים שנה התחילה תנועה די חזקה למען קשר אסטרלי של כל ההיפים. אבל היו כל כך הרבה נפגעים שזה נעלם במהירות שזה הופיע….” איתן מסיים. חושב שניה ואז אומר "בעצם, אם התכוונת האם ניתן להגיע מהמקום הזה שלך אל הבסיס, אז טכנית בוודאי שכן. שזה החדשות הטובות. החדשות הרעות, כי אני חייב, זה זה שאפילו בתוך השטחים שלך עצמך, לנוע בין אדמות, ממלכות ופרובינציות דורש מקצוענות גבוהה או שאתה יכול לצאת מזה בלי חצי מוח...”

[21:17, 27.8.2021] אדריאן מקשיב ומזמזם לו משהו, הוא כבר בתוכניות על תוכניות והאזהרות של איתן נופלת חצי על אוזן קשבת "אז בעצם עדיף שיהיה איתי מישהו שמבין... תגיד נגיד שבאמת יש קשת שנעה בין הכוח היוצר לכוח ההורס כאשר באמצע זה הכוח המחזיק. איך לדעתך יראו המיקום של הגזעים השונים על הסקאלה הזאת והאם לדעתך אפשר לחלק אותם לזוגות הפכים? כמו חומר ואנטי חומר?"

[12:12, 28.8.2021] "וואוו, איזו שאלה טעונה שאלת. אני אגיד מראש שלא רק שיש מליון תיאוריות בנושא, גם הדבר משתנה בין הדסיפלינות השונות. מה שמקובל אצלנו במחלקה שונה ממה שמקובל במחלקה לפסיכולוגיה. אולי אפילו שונה מהותית. וכידוע לך, אם יש הרבה תיאוריות מתחרות זה אומר שאנחנו לא באמת יודעים וזה יותר עניין של הפרדיגמה בה אתה בוחר שקובעת את התוצאות… אז, בוא נתחיל מהפרדיגמה שרווחת אצלנו במחלקה. שזה אומר שאנו יותר מתייחסים לנושא של המבנה של היקום וממנו גוזרים את הגזעים. תחת ההבנה הזו ברור שיש לנו חלוקה ברורה לשלושה סוגים. פיות בקצה אחד – של הכוח היוצר. מאלפינים בקצה השני של הכוח ההורס ובני אדם ובוב בכוח המחזיק. ובהקשר הזה ההפכים הברורים יהיו הפיות מול המאלפינים. ובאמת לרוב הפיות להסתובב באזורים של הממלכות זו סכנה משמעותית עם התוצאה של התפרקות מיידית. קצת כמו חומר ואנטי חומר. אבל זה לא טרנזיטיבי. מאלפינים שיסתובבו באדמות יהיו בעיקר תקועים ויהיה להם קשה לזוז וכדומה, אבל הם לא יתפרקו לגורמים. לאורך זמן הם כנראה ימותו מרעב, כי הם לא מסוגלים להתקיים על החומר של האדמות. אבל כאן מערכת היחסים היא יותר של שמן ומיים היכן שקשה להם להתערבב. אה, נקודה ששווה לשים לב אליה זה שהבן אדם הוא כמו תחליב שמאפשר את הערבוב בין שני הגורמים. נניח פיות מבוססות אדם, יוכלו להסתובב בממלכות. ומלאפינים שרוכבים על בני אדם – תחשוב דיבוק של שדים – יכולים לחיות ולאכול באדמות. “ איתן עוצר רגע ואז ממשיך "אבל בוא נעבור לפרדיגמה של הפסיכולוגים. שם החלוקה משמעותית יותר מורכבת, הם מחפשים את ההשפעות ומזה הם גוזרים את מערות היחסים של הגזעים השונים. ספציפית המקום בו הויכוח הכי משמעותי הוא כמובן בגזע האנושי. לגזע האנושי יש הרבה מאד תתי גזעים. נניח רוחות (wraith) כל פי הפרדיגמה הפסיכולוגית מוגדרים ככאלו ששייכים לכוח המחזיק. אבל קוסמים, בהקשר הזה, נחשבים כשייכים לכוח היוצר כי בפרדיגמה הזו, מה שקריטי זו צורת הפעולה המנטלית ולא השיוך הפיזיולוגי לשטח מסוים. אה, וראוי לציין שיש כמה סוגי קוסמים שמשויכים לכוח ההורס.  ערפדים גם משויכים לכוח ההורס למרות שהערפד שאנו מכירים ואוהבים מהשבט כנראה יהיה שייך בכלל לכוח היוצר. וברור שיש עוד כמה מקרים הפוכים, פיות אנושיות, כאלו שחטפו אותן, מקבלות מיקום בכוח המחזיק וכך הלאה… בקיצור בלאגן מסיבי. אני לא אוהב את הבלאגן שהפרדיגמה הפסיכולוגית מייצרת. אבל זה מאד תלוי מה אתה מחפש ועל פי זה אתה מקבל תוצאות שונות...”

[18:20, 28.8.2021] אדריאן מקשיב ונראה שהוא מנסה להשחיל מילה, אבל כשאיתן נכנס למצב דיבור קשה לעצור אותו "בסדר, אבל בו נצא מנקודת הנחה שפיה ומלאך של בוב הם מנוגדים, איך הייתם מגדירים את שאר הגזעים, תת גזעים וכו' התור זוגות של ניגודים?"

[8:29, 29.8.2021] "אני לא בטוח שאני מבין את כוונתך. אתה מתכוון מי הם אותם גורמים שמתחרים על משאבים משותפים? כי אם כן הייתי מוסיף לפיות ולבוב את הקוסמים. שלושתינו מתחרים על המציאות, אם כי בצורות שונות. ואז בהתאמה הייתי שם את הערפדים עם אנשי הזאב ועם הציידים כמתחרים גם הם על משאב משותף - שהוא הם עצמם. אתה מתכוון לזה?" תוהה איתן

[9:44, 29.8.2021] אדריאן מניד בראשו לשלילה "לא, אני מדבר על החלוקה לקטבים ולניגודים. כאשר אני מגדיר מראש שמלאך ופיה מוגדרים כהפכים. לפי זה, איזה עוד גזעים היית מגדיר כהפכים ובאיזה עוצמה? נגיד מלאך ופפיה הם הפכים בעוצמה חזקה כלומר הם מנוגדים מאוד אחד לשני אבל הפכים אחרים לא חייבים להיות כל כך חזקים, זה יותר ברור?"

[17:19, 29.8.2021] "מעבר למאבק על משאבים, אני לא בטוח שיש הרבה הפכים. כלומר גזעים של הכוח היוצר ואלו של הכוח ההורס מטבעם הם הכי הפכים שיש. אבל אם ניקח את הדוגמא שלך אז מלאך בכלל שייך לכוח המחזיק והוא על פי ההגדרה שלך ההופכי לפיה. אז אני לא בטוח שאני מבין את השאלה. לא." אומר איתן בנדנוד ראש עצוב.

[17:26, 29.8.2021] אדריאן נאנח ואז מחייך מסתכל על השעה, המקום כבר היה ריק צוות המלצרים ריחף בסביבתם פחות כדי לשרת ויותר כדי להזכיר להם ששעת הסגירה הייתה לפני רבע שעה. "עזוב מאוחר כולנו עייפים. אני מציע שנסיים להיום ונלך לישון. מחר אני אשמח לעזרה למצוא מגיני קרינה כדי שאוכל להמשיך את המחקר של הכג"ש."

[22:51, 1.9.2021] השלושה נפרדים. אדריאן הולך לביתו, נופל למיטה ונרדם תוך שניות.

למחרת, אדריאן חוזר אל המחקר של הכג"ש. כעת שהוא יודע מה הוא מחפש הוא מרכז את מאמציו בנושא של קרינת הגמא. לאחר שהוא מוודא שהוא מוגן היטב – על מנת שהוא לא יצטרך לבקר שוב בנקיון – הוא חוקר את הנושא. אחד הדברים הראשונים שהוא מגלה הוא שיש נקודה קטנה עד למאד, אי שם במרכז הכג"ש אשר ממנה מגיעה הקרינה. גלגלים מסתובבים אחד בתוך השני, קטנים יותר ויותר ככל שהם מתקרבים למרכז שאותו אי אפשר לראות, ואי שם, בפנים, מסתתרת נקודה קטנטנה ממנה יוצאים קרני גמה נוראיות. אדריאן חוזר ומרכז את מאמציו בניסיון להבין את נושא הקרינה בכג”ש. אחרי מספר נסיונות הוא מצליח לאושש את התיאוריה שלו שאכן הקרינה מעבירה מידע - הוא מצליח לבודד סדרות שחוזרות על עצמם של גלים. הדבר קשה במיוחד בגלל שהגלים קצרים ביותר ובהתאמה מהירים עד למאד. אך בעזרת סדרה מורכבת של טקסים שנועדו הן להאט את הגלים ולבודד אותם הוא מצליח לנתח את רצף הגלים ולגלות את החזרות המתקיימות בו.

ביום האחרון אדריאן מנסה לירות גלים סדורים של גמה בכג"ש המחקים את אותם סדרות שהוא זיהה. הוא משתמש בטקסים הקיימים על מנת לנסות ולהקליט את הסדרות הקיימות ובנוסף הוא בנה טקסים אחרים שיורים קרני גמה בגלים סדורים בחזרה לכג"ש. לאחר סדרת נסיונות ארוכה הוא מצליח בסוף היום החמישי, אי שם לקראת השעות הקטנות של היום השישי, לירות סדרה של גלים סדורה אשר מחזירה סדרה חזויה וידועה מראש מהכג"ש. דבר זה הוא עושה מספר פעמים וברגע שמתקיימת חזרה סדורה הוא מרוצה וסוגר את הבאסטה. בסיכומו של יום, למרות שאין הוא יודע את המשמעות של כל סדרת גלים, אדריאן מרוצה מכך שהוא הוכיח שאכן קרינת הגמא משמשת לתקשורת.

לצערו, הוא לא הספיק לחקור את הקרינה השניה אותה הוא זיהה בכג"ש.

[17:35, 4.9.2021] \*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\* סוף סצנה \*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*

עדכונים:

תוספת ליכולת "חקירה מדעית" 6% (חדש)

-> תת יכולת "חזרה" 5%

-> תת יכולת "איסוף נתונים" 3%

-> תת יכולת "אפיון הבעיה" 8%

-> תת יכולת "פיתוח השערה" 6%

-> תת יכולת "חיזוי" 1%

-> תת יכולת "ניסוי" 9%

-> תת יכולת "חקירה מדעית קסומה" 2% תת תת יכולת "טקסים" 10%

-> תת יכולת "טרמוס קפה בחוזק משולש" 3%

תוספת לידע "פיזיקה" 1%

-> תת התמחות "גלים" 3% תת תת התמחות "קרינה אטומית" 7%

תוספת לידע "הכג"ש" 15%

תוספת למוניטין "שירוארי" 7%

תוספת למוניטין "איתן" 2%

תוספת למוניטין "מיגל מיאן" 6%

תוספת למוניטין "קאט" 7%

תוספת למוניטין (הולון) "מחלקת קסנולוגיה" 1%

תוספת למוניטין "פרופסור בירנבאום" 1%

תוספת ליכולת "כח רצון" 5%

תוספת לידע "מחלקת קסנולוגיה" 1% תת התמחות "בסיס השילוח" 2%

תוספת ליכולת "למטייל" 5% (חדש)

-> תת התמחות "פרובינציות" 1% תת התמחות "הוולגייט" 10% תת תת התמחות "נקיון" 15%

תוספת לידע "חקירה מדעית קסומה של היש" 12%

-> תת התמחות "מבנה" 7%

-> תת תת התמחות "היסטוריה" 5%

-> תת תת התמחות "תיאוריות משמעותיות"7%

-> תת התמחות "חוקרים חשובים" 9%

-> תת התמחות "פרדיגמות מהותיות" 4%

-> תת התמחות "המאבק על המציאות" 4%

תוספת לידע "היש" (חדש)

-> תת התמחות "הכח היוצר" 1%

--> תת תת התמחות "אדמות" 3%

--> תת תת התמחות "פיות" 3%

-> תת התמחות "הכח המחזיק" 1%

--> תת תת התמחות "פרובינציות"  5%

---> תת תת תת התמחות "כדור הארץ" 1% תת התמחות "לונדון" 5%

---> תת תת תת התמחות "וולגייט" 5%

--> תת תת התמחות "האל מכונה" 4%

--> תת תת התמחות "הפרימיום" 4%

--> תת תת התמחות "בני אדם" 5%

--> תת תת התמחות "דולפינים" 8%

--> תת תת התמחות "גיבורי העל" 1%

-> תת התמחות "הכח ההורס" 1%

--> תת תת התמחות "ממלכות" 6%

--> תת תת התמחות "מאלפינים" 1%

--> תת תת התמחות "פאמורי" 1%