Jadekejseren

**Jadekejseren** (kinesisk: 玉皇; pinyin: *Yù Huáng* eller 玉帝, *Yù Dì*) er en højt anset gud i kinesisk mytologi og folkereligion, ofte skildret som den øverste og som herskeren over Himlen. I daoistisk teologi anses han som oprindeligt at have været assistent for guden Yuanshi Tianzun, en af De Tre Rene, de tre ur-emanationer af Taoen, og at Tianzun var Den Himmelske Herre af Den Oprindelige Begyndelse, den øverste begyndelse, den grænseløse og evige skaber af Himel nog Jorden, og han udvalgte Yù Huáng, eller Jadekejseren, som sin efterfølger.

## Historie

### *Dødens terning*

Den reinkarnerede hund der havde været på vej mod Kunlunbjerget, som Filip Engell og Satina Mørch mødte i djævlestaden da den kom til at gå ned ad en anden trappe, som trappen til bjerget delte sig, efter den var blevet overfaldet og Dødens terning var blevet taget fra den, sagde, at Jadekejseren uden tvivl ville belønne den med en menneskelig skikkelse, da den havde været en god hund og afsonet sin straf. Men da Filip og Satina forklarede hunden, hvad den havde gjort ved tyveriet af terningen, blev den bange og nægtede at følge med dem til Lucifer, af frygt for at Jadekejseren ville straffe den for evigt for forbrydelsen og aldrig lade den blive et menneske igen.

## Religiøs baggrund

I kinesisk kultur, traditionelle religioner og myter er han en repræsentation af den første gud (太帝 *tài dì*). I daoitisk teologi mener man, at Jadekejseren oprindeligt var assistent for guden Yuanshi Tianzuns, en af De Tre Rene, de tre ur-emanationer af Taoen. Han er også Cao Đài ("Højeste Magt") i caodaisme, kendt som Ngọc Hoàng Thượng đế. I buddhistisk kosmologi identificeres han med Śakra. I daoisme mener man, at Yuanshi Tianzun var Den Himmelske Herre af Den Oprindelige Begyndelse, den øverste begyndelse, den grænseløse og evige skaber af Himlen og Jorden, og han udvalgte Yu-huang, eller Jadekejseren, som sin personlige efterfølger. Jadekejseren vil med tiden blive fulgt af Den Himmelske Herre af Den Gyldne Dørs Jadedaggry (金闕玉晨天尊). Tegnene for begge er stemplet på forsiden af armlænene på hans trone. Den Gyldne Dør er navnet på indgangen til Tianzuns, og nu Jadekejserens, himmel, som findes i Jadebjerget. Hver af De Tre Rene repræsenterer både en guddom og en himmel, og Jadekejseren, og før ham Yuanshi Tianzun, regerer den første af dem, *Yu-Qing*. Det siges om Tianzun, at "Han er kilden til al sandhed, som solen er kilden til alt lys." Lingbao Tianzun regerer over himlen *Shang-Qing*. Daode Tianzun regerer over himlen *Tai-Qing*. De Tre Rene er ofte afbildret som ældre mænd, der sidder på troner.

## Trivia

* I et tidligt udkast af *Djævelens lærling* havde Kenneth Bøgh Andersen skrevet en scene, hvor Filip Engell og Satina Mørch besøger Kunlunbjerget, og ser hvordan mennesker og dyr bliver reinkarneret i en gigantisk grotte på en side af bjerget. I grotten ser de Jadekejseren, som er skildret som en lille, kutteklædte skikkelse, der står og vinker dyrene og menneskene frem et efter et. I den ene hånd holder han noget, der ligner et tøndebånd, og med den anden hånd bladret han i en tyk bog, der ligger på en skrivepult, og som indeholder oplysninger om dyrene og menneskene, om hvordan de har opført sig i livet, og om hvad andre har sagt om dem i livet. Det er i denne grotte, at dyr og mennesker bliver genfødt, reinkarneret, ved at træde igennem tøndebåndet. Når de gør det, fyldes båndet med et mørkt flimrende skær, som en glinsende hinde af sort sæbevand, der fylder grotten med et blændende og gnistrende midnatsmørke, der farver alle skygger hvide som knogler. Det beskrives som "ilden fra tusind blæksorte lyn", og det fik hårene på Filips arme til at rejse sig, som havde han fået stød. Båndet forvandler vedkommende til et nyt væsen. Hvis de har opført sig ordentligt, er det menneske, og modsat er det et form for dyr. Når de er forvandlet og har trådt ud af ringen i deres nye skikkelse, begynder de hurtigt at aldres baglæns, indtil de er forsvundet, hvorpå de er blevet genfødt i den nye skikkelse på Jorden. Kenneth skrev på oplægget: *"Reinkarnation blev en stor del af handlingen i Dødens terning, men allerede i Djævelens lærling havde jeg en scene, hvor Filip og Satina ser, hvordan det foregår, når sjælene genfødes. Men det var unødvendigt for handlingen, og ideen var ikke nok gennemtænkt og blev for fjollet og utroværdig."*

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 Kenneth Bøgh Andersen. *Dødens terning*. Høst & Søn. 2007.
2. ↑ Den Store Djævlekrigs officielle Facebookside: Slettet scene fra *Djævelens lærling*, hvor Filip og Satina kommer til Kunlun-bjerget, stedet, hvor sjæle genfødes i nye kroppe..