Rååbert "Soppan" Campbell

Rååbert Campbell, kallad Soppan, kom från en ark i Stora Zonen. Han var en telepat, och tack vare det sökte han sig ofta från den folkfyllda arken och ut i Zonens mycket tystare, och farligare, värld. Med tiden kom han att bli en mycket kompetent Zonstrykare och Rååland, arkens ledare, såg nyttan i att både få information och krubb samtidigt som det höll Soppan borta från arken under längre perioder, något som Rååland insåg att den unge mannen behövde.

## Soppan

När kriget mellan Nordens Orden och Den Eviga Konvojen blossade upp föll många arker under Konvojens härjningar, varpå Rååland tog beslutet att alliera sig med Orden för att försvara de sina. Då det blev gott om mat under en nya alliansen såg Soppan sin chans att upptäcka nya saker, och med Råålands välsignelse tog han värvning i Nordens Orden.

Det dröjde inte länge förrän Nathaniel och Ordens ledare fann rätt uppgift för honom, och efter bara några månader skickades han ut som en av deras Zonspanare. Soppan färdades vida kring i Stora Zonen och utanför den tills han fick order om att resa söderut, till bosättningen Glimten.

Soppan valde att dölja sina lojaliteter och kom till Glimten som en vanlig zonstrykare. Han inkvarterade sig och levde bland Glimtens innevånare i flera månader innan han blev tvungen att röja sin identitet för att kunna rädda Zingo undan Scanduk och hans hantlangare.

Efter en inledande misstänksamhet gick de båda med på att arbeta tillsammans för Ordens bästa och reste mot den plats Åkesson hade pekat ut som ingången till robotarnas ursprung. Under resans gång träffade de Melkhi, sköldpaddan som irriterade Soppan å det grövsta genom att laga till deras mat utan att fråga, även om han senare delade måltiden med dem. Unden den natten hade Soppan mardrömmar med vad som verkade vara visioner om en dyster framtid. Och dystert blev det när de passerade ett dråparträds territorium, och blev jagade av ett stort antal lil.

Vid deras destination upptäckte de en koloni av vad som enbart kunde kallas robotfanatiker. Sinnessjuka mutanter som trodde att de kunde bli robotar genom att klä sig i metalldelar och äta olja. Åkessons närvaro i gruppen gjorde att de lätt tog sig in, och till sin död hade Soppan ingen aning vad som försegick mellan Åkesson och kultens ledare, en robot som för länge sedan hade upphört att fungera korrekt, men det kulminerade i robotens deaktivering.

När dådet upptäcktes flydde gruppen hals över huvud i Zingos Våldvo med kulten efter. Det tillförde till kaoset när dråparträdets lil dök upp och började attackera kultisterna för att åter igen förfölja Soppan och Zingo.

Våldvon gick sönder och under några svettiga minuter kämpade gruppen med att gömma den i en närbelägen byggnad, de lyckades stänga porten precis när lilen marscherade förbi. Efter en mörk, sömnlös natt gav sig Soppan in i ruinstaden för att hitta delar till den svårt sargade Våldvon. Vad han fann var mycket bättre.

Ackompanjerad av en avlägsen cirkusmusik lyckades Soppan hjälpligt laga en gammal lastbil som Zingo sedan gladeligen körde tillbaka till Glimten, nogrann att ta en stor omväg runt dråparträdets dimmiga territorium. Chocken var total när de anlände tillbaka vid Glimten. En belägring pågick och anfallarna var ingen mindre än Nordens Orden. Med den bistra insikten att Orden inte var bättre än Konvojen när det gällde makt, slet Soppan och Zingo av sig sina Ordensemblem och gjorde gemensam sak med Glimten. Zingos lastbil gjordes om till krigsmaskin och befästningar sattes upp i hela byn. Medan Zingo attackerade de kraftiga kanonerna bland Ordens styrkor ledde Soppan försvaret inifrån Glimten. Belägringen av Glimten varade bara några timmar, och den slutade med seger för byn.

Då Burgmästarn fallit under striden tog Geronimo Bult över som ledare, men han lyssnade ofta på vad Soppan och Zingo hade att säga.

När Densi, ett sändebud från Murby anlände för att erbjuda en handelsallians, skickade Bult Soppan och Zingo för att se över avtalet och även för att få en uppfattning om hur ärliga dessa "handelsmän" var.

Då de lastade Zingos lastbil så tungt med spannmål kunde Åkesson inte följa med, och blev därför tillsagd att stanna i Glimten. Resan till Murby var lång, och Soppan upptäckte att han var benägen att bli sjösjuk.

Väl framme leddes de till Rådspalatset där Soppans oförmåga att läsa visade sig vara en last då Murbys Råd förlitade sig mycket på skrivna dokument. Med hjälp av en skrivare från Söderport fick de en klarhet i vad deras kontrakt medförde och avtalet gick igenom. Glad att lämna Murby drog Soppan Zingo mot hamnen, men blev till sitt förtret nekad inträde då "Ulfur" snart skulle komma. Denne "Ulfur" visade sig snart vara ett gigantiskt skepp från Ulfuriki, vargarnas rike. De stora muterade djuren stängde omedelbart av hamnen och hindrade dem från att åka hem.

I två veckor satt de fast i Murby, utan pengar men tack vare en kontakt fick de iallafall mat och husrum. Instängdheten gjorde Soppan rastlös och irritabel, så när de fick tillfälle att ta arbete från Ulfrik kastade han sig på chansen.

De hade i uppdrag att finna en uppsättning smycken som stulits från vargarnas sändebud av de tre bröderna Denrik. Och deras första mål var Sagabet Denrik, som styrde Grytan. När de skuggade Sagabet fick de känna på en psykisk attack, något Soppan ofta delat ut men sällan blivit slagen med. Ilskan som bubblade i honom fick följden att han använde sin telepati med full kraft och av misstag förpassade Sagabet till ett barnstadium och själv blev "ärrad" genom att hans iris blev så bleka att de smälte ihop med hans ögonvitor. Efter att mödosamt förhört den nu osammanhängande Sagabet fick de till slut en ledtråd om var de kunde finna hans bröder. Sagabets nu femåriga hjärna gjorde däremot att han blev så rädd att han började skrika, och i rädsla för att bli upptäckta slog Soppan honom så illa med sin hjälm att mannen dog på fläcken.

Detta hade till direkt följd att upplopp utbröt i Grytan, och Soppan och Zingo tog sig med nöd och näppe ut ur stadsdelen innan den låstes ner av vakterna.

Deras efterforskningar ledde dem till Pelarbyn, som låg högt uppe på en fornruin. Till allas förvåning valde de att klättra upp för den stege som ledde upp till toppen, något som gjorde dem populära när de nådde Pelarbyn levande.

När de började fråga efter Kaskar Denrik, blev de visade till en gammal zonstrykare som hade pensionerat sig här. Han var i början ovillig att hjälpa dem, men Soppan lyckades övertala honom. När de hade fått nyckeln till hissen, insåg de inte till en början att de åter igen stod under psykisk attack, utan blev skräckslagna när hissen började falla med hög hastighet. Efter mycket möda lyckades de ta sig ur fällan, men inte ur elden. För Soppan fick se sin vän bli dödad av en väldig robot innan han stod öga mot öga med Kaskar. Det visade sig att den gamle zonstrykaren VAR Kaskar och nu hade Soppan tagit sig in i hans tillhåll. Strid utbröt och Kaskar förlorade. Varpå Soppan upptäckte att Zingo inte var död, utan hade stått bredvid honom hela tiden, lika övertygad att han själv var död.

De genomsökte komplexet och fann brev och böcker skrivna på ett språk Zingo inte förstod. Mödosamt tog de sig ur innandömet och gav sig återigen iväg mot skrivarnas kontor. Med deras hjälp blev Soppan för första gången medveten om organisationen Nova, även om han inte fick veta mycket. Vad de däremot fick skrivet i sten var att den tredje brodern, Markut, befann sig ute i Kosingös vildmark. De tog åter igen kontakt med sin vän och kom med hans hjälp ut genom stadsportarna.

Här skulle Soppans saga sluta, i sin glädje att slippa ut ur Murby släppte han för en kort stund den vaksamhet som gjort honom till en så effektiv zonstrykare, de båda vännerna vandrade rakt in i ett zontörne. Växtens bedövande taggar träffade Soppan i halsen och han föll ner. I tron att han var död, och efter all den press de senaste dagarna medfört, släppte Zingo loss sin egen mutantkraft. Ur hennes mun spydde hon eld, hennes förtvivlan och ilska var så stor att elden täckte nästan hela zontörnet och brann så hett att man kunde se den från Murby. Där i infernot brann Soppan till döds, i zonens vildmark som han hade önskat.

### Roliga Fakta

Rååbert hade ett sinnesjukt begär efter en speciell sorts krubb, de rödgröna burkarna gjorde att han fick tillnamnet Soppan.

En av de som gav upphov till ordspråket "Så snål att han klättrar upp till Pelarbyn."

Hans kropp blev förkolnad i Zingos eld, men en gravsten restes ändå i Glimten. På den står det en oöppnad, rostig konservburk med Campbell's soppa.