Vi på Velholmen

Vi på Velholmen är en Trudheimsk äventyrargrupp från Velholmen. De befinner sig just nu en bra bit söder om Sprettö sökandes efter en ny boplats för Velholmens befolkning.

## Ljotkåller Visäte Hjarrandssons Dagbok

   Denna dagbok ligger till grund för

historierna om gruppen Vi på Velholmens äventyr. Den är översatt från Celestial av Nozusianska munkar och ursprungligen skriven av Visäte Hjarrandsson.

### Session 1

Dag 1.

Vårt äventyr började med en vision av Valeria,

Vi var tvungna att Velholmen från undergång befria.

Jag själv, Isrin, Isleif, Gråsärk och Bengt,

Som med Daun och Vignir hängt,

Skulle nu med detsamma ge oss av,

För att rädda de som efter pesten var kvar.

Sprettö ska lämnas för hit kommer jättar,

Världsorningen vändas så vi styrs av vättar.

Kristaller ur marken som vill förslava vårt folk,

Det vore för Sprettö som för ryggen en dolk!

Ni behöver ett skepp - sade Allfadern,

Och fick medhåll av den Heliga Modern.

Dag 2.

Till den andra dagen fick vi en lång vila,

Men sen med hast vi till Skorpa ila.

Bengt Bullbakare fick inte sin gris ta med,

Den trilla av båten på trynet och blev sne.

Många skepp låg där i Skorpa,

Och vi planerade för vilket vi skulle norpa.

Men de också av de Hårlösa hade besök,

Och Isrin såg sin gamla Junk när hon dök.

Mot natten stal vi ett Långskepp i mörkret,

Medan Bengt ägnade sig åt guldbaserad hjärntvätt.

Dag 3.

Dag tre vi vår fiskebåt i Velholmen lämna,

Vi gav oss söderut av för att världen skulle rämna.

Iden om kursen fick vi från Isleifs moder,

Så det var han som mot Zumela satte roder.

Dagen var ljuv och havsdoften stark,

Jag tror bestämt jag såg Gråsärk knapra på bark.

Dag 4.

Vår andra dag i roddens tecken,

Det här havet var inte alls som hemma i bäcken.

Det fick Bengts matlagning erfara,

När ingridienserna vi hade var ost i vår lilla skara.

Seglingen gick i övrigt bra,

När kursen vi vände än mer söderut som Isleif sa.

Vi övade i regnet på tyst rodd,

Och Isleif blev på av Bengt trodd.

Dag 5.

Vi såg vid horisonten en skum ö,

Besökte vi den skulle vi säkerligen dö.

På den ser Isleif ett strandat Ork-skepp,

Han fick inte simma dit och blev för sin överlevnad depp.

Gråsärk var här sävlig som alltid,

Och förstod att vårt skepp inte var redo för strid.

Dag 6.

Vi fortsätter vår resa mot orkernas Zumela,

Det är nästan så Irsin med vattnet kan spela.

Hennes kunskap om havet lär ovärderlig,

En Hvitrisk storm skulle nog utan henne vara ohanterlig.

Dag 7.

På den femte dagen på öppna havet,

känns det på värmen att vi närmar oss världsnavet.

Gråsärk saknar sina kustliga musslor och stenar,

Men Bengts mat oss ändå alla förenar.

Dag 8.

På den sjätte dagen tog Oheia oss till nya stränder,

Vi visste inte vad här låg för främmande länder.

Vi nådde vid landmassan en stor bräckt flod,

Då fanns det sötvatten uppåt likt vi förstod.

Öster om den fanns bara öken så långt vi kunde se,

Där kunde säkerlige Isrin Hvitr tillbe.

Öknen döptes därför efter hennes sjöfarande gud,

Så Hvitr kunde lägga Hvitröknen till sin domäns skrud.

Den tjocka djungeln i väst fick istället Oheia,

För att hon alla hot mot oss därifrån skulle veja.

Vi slog läger i öknen och Bengt höll kylan i check,

Medan Isleif satte djungelns Orker i skräck.

Dag 9.

Vi vaknade till viss etablerad kontakt,

Orkerna ville för oss visa sin makt.

De väntade på andra sidan Oheiaälvens vatten,

De hade vakat över oss hela natten.

De guidade oss upp för den stora floden,

Men för detta förväntade de sig inga arvoden.

Detta var Isleifs folk och det var därför han oss hit tagit,

Annars hade vi nog till Nozus dragit.

Han och Bengt talade deras märkliga språk.

Trots att det för örat är som för ögat en fyrbåk.

De tog oss till den som förde Orkernas talan,

Över staden Dödskalleport flög den ensamma svalan.

Den stora orken sa åt oss att ta hand om problemklanen,

Då skulle vi deras land få hänga i granen.

Vargua hette han som med oss tala,

De andras inställningar verkade mot oss vara kala.

Vi ska hitta Vargua 40 slavar på en vecka,

Och slå ihjäl en stam för land vi inte vet kommer räcka.

Detta verkar inte vara en utomordentlig deal,

Jag tycker vi far nordost många många mil.

### Session 2.

Dag 9 forts.

Isleif återupptar den avklarade förhandlingen

Lider han månne av den fruktade handlingsförlamningen?

Vi hyr tack vare Bengt 2 båtar

Samt de orker som på dem ståtar

Mot 40 slavar, material, proviant och hundra guld

Får vi skeppen låna utan blodsskuld

De blir tillsagda att bara lita på skepp från skorpa

Likt detta och ett vi tänkt norpa

Jag själv dräper en hästman för att stilla deras blodslust

2 filurer dyker upp i båten med en trött pust

Vi samlar frukt och fisk vid kusten

Tilliten till orkerna är redan brusten

Dag 10.

Vi rör oss nu raskts vidare

Nordost som en vältränad stridare

Dag 11.

Sen ändrar vi dock vår plan

Mot Sprettö ska vi för att rädda vår klan

Bengt gör gift så det heter duga

För om vi mot orker vill vinna måste vi vara sluga

Dag 12.

Dan lägger suggestion på en sur kapten

Som Vignir tycker är ganska klen

Orkerna når med oss en annan deal

Bengt visar verkligen hur man förhandlar med stil

Dag 13.

Bengt vill nu ha en deal med den andra båten

Han verkar för matfavoritismen nu förlåten

Dag 14.

Orkerna vill med oss inte slåss

Medan allt detta händer seglar vi mot Sprettö förstås

Dag 15.

Vi bestämmer oss för ännu en ny plan

Med denna kanske vi kan rädda fler än bara Daun

Dag 16.

Seglingen fortsätter och blir snabb långtråkig

Men båten vi seglar är inte så pjåkig

Dag 17.

Vi når äntligen Velholmen mot kvällen

Isrin simmar iland och når snabbt hällen

Vi talar med Valeria som inte tycks förstå

Efter att 3 gånger ha sagt "Nozus" frågar hon ändå "Vardå"

Jag börjar nästan misstänka att hon är en B-präst

Kanske vore det lättare att nå fram till en häst

Vi planerar noga vilka som ska fly i första vågen

Och glöm inte Isleif att ta med dig sågen!

Dag 18.

Efter en snabb lastning är vi nu på havet igen

Mot Nozus ska vi med hälften av våra män

Min plan är att till Seline leda de andra

Om det inte lyckas kanske byn de saligas väg får vandra...