Grunt "el amable"

Grunt es un nan barbar nascut a les muntanyes que fan frontera amb Dronkar, al 4t Sheev.

## Infancia

Quan va neixer el darrer fill del clan Grugnol tots van pensar que s'assemblava massa al seu pare, un noi nan de familia humil, amb un cor tant enorme com les seves ganes de barallar-se amb qualsevol que volgues fer mal als seus. Va creixer com un nan més, va anar a classe, tot i que no parava gaire atenció possiblement donat per una diversitat en les seves capacitats mentals. El seu dia a dia a l'escola era protegir dels busca-bregues al seu Germà gran, en Grant.

Amb el pas dels anys, el pare d'en Grunt, en Gront. Va veure que el seu fill no servia per estudiar i es va decidir a entrenar-lo com un membre més de la guardia del poble. Però això no era pas per a ell. A en Grunt li agradava estomacar els enemics del poble però no era bo per seguir ordres, no perque fos un revel, simplement, no les entenia.

## Juventut adulta

El Grunt no encaixava a la guardia del Sheev, pero la seva voluntat d'ajut era molt més forta que les normes imposades per un superior que ni tan sols coneixia. Així doncs, va decidir ser un agent lliure que defenses a la seva manera els interessos de la gent de la seva llar.

En un tragic gir dels esdeveniments es va adonar de que la seva aparença, ferotge y animal, feia por als nens del poble, així que es va treure tots els cabells del cos i va començar a forçar el seu somriure. Per desgracia, això encara feia mes por als pobres nens del poble, que com a satira, li van començar a dir "el amable".

Per a en Grunt, aquest sobrenom volia dir que estava fent bé les coses i el va adoptar com la seva marca d'identitat.

## Ingres a la 44

Per desgracia de tots, el ser un agent lliure no dona diners, la mare d'en Grunt, la Grent, li va dir que potser podia fer fama i fortuna com a mercenari a la divisió de mercenaris que l'emperador de Gobral havia creat. Ella sabia que el seu fill no era bo per l'estrategia i que potser no aguantaria dos dies fora, pero a casa les coses no anaven bé i al cap i a la fi era una boca menys a casa.

En Grunt que estava cansat d'estomacar sempre als mateixos nans que feien brega al poble, va decidir acceptar el repte i començà a fer les maletes per sortir del seu niu

Abans de marxar, en Grant va intentar convençer al seu germà petit de que no marxes, però era massa tard, en Grunt estava decidit a seguir un nou camí. En Grant li va donar les dues coses més preuades per a en Grunt, un espassot i un consell: "El primer que has d'utilitzar, en un conflicte, es la diplomacia". En Grunt va guardar aquella meravellosa arma i la va anomenar "Diplomacia", obviament, mai va entendre aquell consell.

Va marxar en busca de la seva nova vida a la 44, però com que no sabia on anar es va acabar perdent pel camí, va provar a llegir un mapa, pero es va tornar a perdre. Per fi va demanar indicacions als pobles pels que anava passant, pero incapaç d'entendre les indicacions es va tornar a perdre. Per fi i per casualitat, es va trobar amb una barraca de reclutament de la 44. Com que no sabia llegir va entrar a preguntar per indicacions, entre els riures dels instructors es va aconseguir unir.

## La vida a la 44

Dins de la 44 en Grunt va trobar el seu lloc en el món, per fi sentia que no era el més boig i sonat del seu grup, els instructors eren amables amb ell, o com a mínim això és el que ell pensa. Va apendre que tot el feia ho feia per l'emperador i això li feia sentir que realment tenia una feina millor que la que tenia el seu pare, tot i que, no cobrava un sol PO. Tot això va a agradar a en Grunt tot i que no li cridaven per fer gaires missions ell era feliç vivint amb els seus nous amics i els seus meravellosos instructors.