Haugor

Asi 70 mil (?) západně od Faldary, prastaré podzemní město, za časů Valeránského impéria tam spolu žili trpaslíci, gnómové, drowové a ilithidé (mind-flayeři). Tím, že to bylo částečně gnómské město, je velmi vzácný, navíc s ezdá, že to bylo jediné původní místo výskytu gnómů. Poblíž něj či spíše v něm je také magicky defektní oblast zřídel známá jako Údolí Ernessiných slz (viz pověst o Ernesse a Malarovi). Z Haugoru vede do Faldary stará cesta, severně od ní a Faldary je Velký severský hvozd.

## Stát

### Etnické složení:

trpaslíci, gnómové, drowové, mind-flayeři

## Popis

Má více pater než standardní trpasličí město v údolí (viz architektura), ve 4. patře se dělaly rituály, zřejmě se tam vyvolávali nemrtví (podle toho, co říkal Terrakan) a pak bylo zapečetěno.

### Vstup

Veliká brána do podzemí - po
jejích stranách jsou vytesané asi pět sáhů vysoké sochy
trpasličího válečníka ve zbroji a gnóma s čepičkou na
hlavě, trpasličí práce, asi společné
město, vstup vede
do rozlehlé přírodní, avšak opracované jeskyně osvětlené
zeshora pomocí světlíků ve stropě, na jejím konci začíná
rozměrné schodiště sestupující dolů, obří kamenné dveře na
jeho začátku jsou vylámané a kámen je místy roztavený (buď mocná disintegrační magie,
anebo oheň wyrmů), ale ty stopy po boji jsou staré tisíce
let; vedle schodiště jsou jakési světélkující plošiny, při
bližším ohledání zjistíme, že je to fosforeskující lišejník
- běžný způsob osvětlování v trpasličím
podzemí.

### Jednací síň

Poměrně obří - asi 40 sáhů
na výšku a je poznat, že zvnějšku budova ustála enormní tlak,
ale neprobořila se, přístup do ní je možný pouze z podzemí
tunelem, který z něj vychází na povrch a ústí do budovy -
Archon se do něj teleportuje, tunel má překvapivě silné stěny,
asi kvůli ochraně, uvnitř dokonale hladká chodba s odtokovými
kanálky po stranách, vletí tunelem do budovy - obří místnost se
stupni po obvodu. Podle tradice
musí být jednací síň alespoň částečně nad zemí (kvůli spojení obou
světů), následují čtyři další takové místnosti, ale
postupně v nich ubývá stupňů, nakonec pootevřené dveře
(materia tercia po jejich stranách), za nimi zahrada s uschlými
stromy, sochami a lavičkami (celá budova je opět osvětlena
světlíky), další místnost je plná jakýchsi strojů a
mechanismů - ozubená kola, táhla, potrubí, páky, je zde vidět i
jakýsi ovládací mechanismus a slyší i hučení či bzučení
nějakého stroje, který je asi stále v chodu (trpasličí
stroje mají tendenci přežít své strůjce, tak jsou kvalitní), to bzučení se ozývá
za poslední stěnou, kterou série místností končí - je ale
možné, že tam je další místnost a jen její dveře nejsou
otevřené jako ty předchozí, to je u trpaslíků běžné, že
dveře jsou tajné a kdo o nich neví, tak je ani nespatří.

Chodby u vstupu mají po stěnách drážky
ve výši trpasličí hlavy - bývala v nich svítící houba,
na konci tunelu je staré schodiště, uprostřed rozpůlené tenkým
kamenným kvádrem - stěnou - ta je však novější, jdeme stále
rovně či doprava a dolů (typická spojovací dlouhá chodba, okolo
obytné čtvrti), v jednom místě je do chodby proražený
tunel (duergaři?), nakonec obří místnost - hodovní síň -
kamenný stůl, poházené kamenné židle a také kamenná socha na
podstavci: je to Malgon, jeden z oblíbených trpasličích
hrdinů, osobní strážce a bard (sekera a dudy) krále Borina,
což byl jeden z vládců komunity v Haugoru, na podstavci
nápis v trpasličích runách: „Padl v bitvě u třetího
vodopádu.“; po obou
stranách hodovní síně dva schody, jen v chodbě bokem ne - ta vede, mírně dolů - obranná místnost: kamenný kvádr a
stěny se střílnami, vnitřní prostor kryt zdí sloužící
k ostřelování prostoru okolo a uvnitř ještě jedna taková
krytá obranná pozice za zdí, ve
vnější části místnosti se po stlačení místo jednoho kvádru objeví
schodiště dolů, asi jsme na hranici 1. perimetru; na druhém konci
místnosti jsou pootevřené dveře a za nimi temná chodba, jde z ní
jakoby lehký vítr, je tam jiná podlaha.

Jsou tam spirálovité sloupy,
prohlubně a asi magická tma, možná je to celé jen
iluze, že je tam ve skutečnosti stejná místnost se střílnami, že dnes taková magická ochrana není v trpasličích
městech běžná; dolů po tajném schodišti, je točité a dlouhé - asi hned až
do 2. podlaží, schody ústí do místnosti s obrannými
zídkami pro střelbu, z ní schůdky a pak v chodbě hodně
tlusté velké dveře - jedna část je probořená -
začátek velké chodby a ještě větší, obří místnosti.

### Oblast záznamů

Trosky v rohu místnosti, okraj
oblasti záznamů - to je oblast učenosti, knihoven, kleriků,
centrum vědomostí, zde sídlí duše trpasličího města, jeho
obyvatel, tato oblast mívá svůj vlastní obranný perimetr, neboť
obrana znalostí je stejně důležitá jako životů; v místnosti jemné bzučení - jedná se o stále
funkční větrací systém - je zde opravdu čistý, normálně
dýchatelný vzduch; strop je asi až 50 sáhů vysoko, nahoře jsou
větrací šachty - také obří a z nich vychází
to bzučení, ta místnost je skutečně OBŘÍ - má
určitě rozměry !několik set! sáhů, je podepřená tlustými
sloupy a po stranách má výklenky jdoucí nahoru až ke stropu -
kdysi patrně plné knih; přibližně ?uprostřed? místnosti jsou
kamenné pyramidy - zikkuraty, zužují se až ke stropu a po jejich
obvodu se až nahoru táhne nápis v trpasličích runách, nápis jsou samá
jména - dole trpasličí a nahoře drowská, ale napsaná
trpasličími runami - neobvyklé (bojovali po boku trpaslíků?!?),
úplně nahoře pak nápis „Třetí Niffaldská válka“; druhá
pyramida začíná nápisem „Ernessin pogrom“ a opět následují
jména trpaslíků, asi na třetím stupni je mezi nimi také zčista
jasna jméno Moradin (jméno boha?!?), pak další jména a „Bitva
u třetího vodopádu“, je tam i Malgon; třetí pyramida opět
obsahuje trpasličí jména, pak nápis „gnómové“ a dál
prázdné místo až na vrchol - ale nápis tam původně byl, je
však smazaný či rozrytý (pozdější gnómská zrada?); čtvrtá
pyramida začíná nápisem „Obléhání Sarhadu“ - trpaslíci a
posléze opět drowové.

V knihovně je ještě asi 10
dalších pyramid, nedaleko kóje - „domácí vězení“ - asi ubytování pro
někdejší obsluhu knihovny; na
konci velké chodby je zúžení a zatáčka doprava a chodba končí masivními
dveřmi pokrytými černou hmotou, reagují na
trpasličí ruku a vedle se otevřou malá boční dvířka do úzké chodbičky, ta je však za rohem znovu přehrazená
dvířky z černé hmoty - výduť a dveře
se otevřou, chodbička ústí do jiné chodby a ta do místnosti a
z ní vedou další chodby - ale tady je to celé komplet
pokryté tou černou hmotou (ta je sama o sobě příjemná na omak,
až adiktivně), i podlaha a strop - dostali jsme se do oblasti
podzemí s antimagickou ochranou, místnost s podstavci a jámou uprostřed,
v chodbě vpravo je na podlaze svítící ležatá osmička (?),
 rovně do větší místnosti obsahující
široké zužující se klesající schodiště lemované podél stěn
tenkými zdobenými sloupy z černé hmoty, dole pokračuje
širší chodba - po stranách jsou stély s reliéfy - na jedné
straně je vyobrazena podivná kára, na níž jedou trpaslíci,
které v dálce zdraví davy, i káru táhnou trpaslíci, na
další stéle je postava celá zakrytá v hábitu, z pod
kápě jí čouhá jen vous, jednou rukou se opírá dolů o kladivo
a druhou svírá v pěst dopředu - v tom gestu je obrovská
síla, je to jedno z vyobrazení Moradina („hooded-hide
cleric“), to vše je na jedné straně chodby a zobrazuje to „Den
přijímání“; na druhé straně jsou na stéle
vyobrazeny vysoké štíhlé postavy ilithidů (tak si oni sami
říkají, jinak mind-flayeři, česači mysli), ti se všichni až
na jednoho dívají na malou postavičku před sebou (menší než
trpaslík - gnóm?) v rozevláté pozici (kouzlí?); pak
následuje místnost a v ní stély s příběhy pokračují
po obou stranách dál, naproti ještě dvě velké stély a
uprostřed opět schody dolů, vše z černé hmoty, i stély;
další stéla na Moradinově větvi zobrazuje zdravící davy a
uprostřed nich je větší postava, asi elf, dále stromy a hory, na
další stéle je sněmovní dóm, jak se zrovna staví, na dalším
reliéfu jsou naznačené jeskyně a v nich postávají malé
postavičky (asi gnómové?), před nimi je malá skupina trpaslíků,
její vůdce gestikuluje rukou; na třetí stéle ze
čtyř jsou vidět budovy podivných tvarů, všechno jsou to
oblouky a nad nimi mraky, ty elegentaní stavby asi nesloužily
k bydlení, možná chrámy či hrobky (?), nad nimi se jakoby
sbírá bouře; na čtvrté stéle je opět Moradin a ukazuje k těm
„chrámům“, které tam pak už nejsou, jen dóm a prázdný
prostor - buď je pak zbořili, nebo je předtím našli někde
bokem; na druhé straně je na další stéle zobrazena poprava
ilithidů, ale jeden chybí - asi ten, co se předtím díval bokem,
katem je sám Moradin, na dalším reliéfu zase Moradin a proti němu
scéna velkého sporu mezi několika vůdci trpaslíků - ten na
káře, další se sekyrou a třetí má sekyru zahozenou před
sebou, každý má jinou zbraň a asi se hádají (různé větve
trpasličího rodu?), ještě v dálce u toho je ta malá
postavička, jen se dívá; na poslední stéle je magické zřídlo,
ale obrovské, nad ním se klene lešení, které dole staví malé
postavičky, a z vrchu lešení je nad zřídlo zavěšený
jeden ilithid, jen se dívá, vypadá to, jako by se chystal
sestoupit (spustit se) dolů do zřídla; dvě velké stély
v místnosti: na první je velká bitva - trpaslíci a drowové
proti gnómům, v pozadí je řeka a vodopády - asi „Bitva u
třetího vodopádu“? - a na druhé stéle je trpaslík, ten
z káry, a proti němu delegace elfů ve zlatých řízách a
lidí v kutnách, ale ti lidé jsou vyšší než obvykle, jeden
v jejich středu kutnu nemá.

Do stran vedou z místnosti
dvě chodby, v jedné je výtah - kamenný kvádr v šachtě,
kolesa a páka, a na druhou stranu se chodba větví, dveře; rovně po schodech dolů - široká
chodba a pak velké dveře, které se ale vyklápí ze stropu dolů,
po stranách kolesa - naštěstí jsou dveře pootevřené, ale
musíme se pod nimi proplazit, dál je místnost s odpočívadly
a kolejnicemi - po těch zřejmě mohly celé dveře jezdit dle
potřeby, následuje dlouhá chodba s kolejnicemi, kterou
v jednom místě kříží menší chodba s menšími
kolejnicemi, nakonec křižovatka typu T a kolejnice mizí dolů
v tunelu ve stěně proti; vpravo křižovatka typu Y, vlevo dolů po schodech (tady už je černá hmota méně kvalitní,
drsnější), které vedou do zbrojnice - ta je ale vybrakovaná, na
jejím konci jsou obrovské kamenné dveře, které z druhé
strany patrně ustály veliký tlak, ovládací páka dveře otevře, za nimi obrovská přírodní
jeskyně se stalagmity - z této strany byly dveře dobývány -
černá hmota servaná, zářezy po nárazech, stalagmity okolo jsou
rozdrcené, o něco dál jsou strážní věže (outposty), pak
plošina s ohlazenou hranou a za ní stěna a propast, - leží tam kostra obrovského
!!!draka!!! - pravděpodobná
příčina smrti - proražení přední části lebky obrovským
úderem, a podle fyziognomie nejspíš modrý wyrm.

### Vězení

Výtahem s kolesy (musí se
točit, je docela velký a jede celkem pomalu, ovládat se dá jen
zevnitř, nejde ho přitáhnout zvenčí) do nižšího
patra podzemí, kde už je to Borinovo; výtahem sjedeme do místnosti (zase všude černá
hmota) - chodba vlevo je přehrazená mřížemi, chodba
naproti výtahu zase magickými dvěřmi,
následuje místnost se sochami (trpasličí hrdinové) místo sloupů
a širokým krátkým schodištěm, místnost se sloupy, chodba
s mříží a za ní - vězení s energodržáky -
velká místnost, po stranách v řadě kulové energodržáky
různých velikostí, v zadní části místnosti jeden separé
držák, tři hrobky na piedestalu, magická studna, snížené kóje
a zavřená velká vrata; je slyšet
jejich tiché bzučení, před držáky jsou na pultících ovládací
panely - malé páčky.

Hlavní trpasličí vězení je ale poblíž oblasti kleriků, o patro níž: na podlaze zvláštní zdobená
dlaždice, asi 2×2 sáhy velká, mechanismus je pod
předcházející dlaždicí, dlaždice jede dolů plus taky čtyři předcházející dlaždice. Dole chodba na obě
strany, rovnoběžná s chodbou nahoře,
je tam temněji (chodba obložená tmavým kamenem, anebo magie), po
20 min nakonec železná vrata se zamřížovaným okénkem a malou
tabulkou, na trpasličí dotyk tabulky se dveře otevřou, klasické trpasličí vězení, úplně na okraji trpasličího území a jsou tu průchody do
drowské části. - asi 25 min cesty kolem
zamřížovaných cel, pak na konci vězení tajný
průchod: jakýsi kulatý tunel, ale dost velký, aby se v něm
dalo stát.Tunel vede mírně nahoru, na
konci dvířka -> drowská část.

### Oblast kleriků

Cestou ke knihovně, ale před začátkem oblasti černé hmoty vpravo, místnost se schody dolů do 3. a nahoru do
1. podlaží, pak chodba, mříž, rozcestí a regály kdysi plné
knih pod nánosy prachu; 3 mříže za
sebou, ty se zasunou do zdi a jako by tam ani nikdy nebyly, mezi
druhou a třetí mříží je mechanismus pasti, do větší místnosti, asi menší chrám
Moradina: sarkofágy zapuštěné v podlaze, sochy trpaslíků
v kápi, nádrž na nějakou kapalinu (prázdná), za ní ve
výklenku velký sloup a před ním dvě menší sochy trpaslíků; velké (dá se tam hodinu chodit), sídla kleriků, nakonec chodba přehrazena velkými krásnými a
drahými dveřmi, zdobení z mitrilu a bílého kovu (meteorické železo); dveře
mají určitě protekci, ale asi ne magickou (pořád ještě jsme
v oblasti černé hmoty); po stranách chodby kousek přede dveřmi jsou naproti
sobě dvě menší místnosti, v jedné z nich mačkací panel s 6 čtvercovými políčky. Neúspěšná kombinace otevře dveře do chodby, kterou přijdou stínoví trpasličí mniši a zaútočí.

### Drowská část

Tunelem z trpasličího vězení mírně nahoru, do vyleštěné místnosti zdobené
dvoubarevnými dlaždicemi (černá a šedá), k tomu naproti u
stěny komoda z ebenu, hned je poznat jiný styl; z místnosti vedou dvě chodby, doprava schody dolů a místnost s magickým zřídlem
(studna s černou hladinou). Interakce se studnou (kohokoliv nebo jenom některého z místních nemrtvých?) vyvolá prolnutí s Údolím. Chodbou dál mineme
podlouhlou místnost s jakýmsi dlouhým černým kvádrem a
s odbočkami do postranních místností, další
místnost se sochami aberací (spíše lidských), schody nahoru do rozměrné místnosti nepravidelného tvaru, podél stěn
je v ní několik stolů s přihrádkami a také jsou v ní
dva kvádry s trůny nahoře, z místnosti vedou patery
dveře na různé strany; tam ještě k nalezení jako živí vypadající a chovající se drowové.

## Dějiny

1. stéla: korunovace posledního
trpasličího krále Haugoru, Borina (je vyobrazen jako velký, ale
ne aberace), byl poslední král, pak byla hodnost krále zrušena;
2. stéla: scéna s Moradinem, Den přijímání, trpaslíci ho
přijali za svého boha a on je za své vyznavače, naplnil jejich
očekávání svými skutky; 3. stéla: první setkání ilithidů
s obyvateli Haugoru, protože ilithidé tu v té době žili
jako národ a měli své paragony, kteří jim vládli, to už dnes
asi nikde není; ten elf u zdravících davů trpaslíků - to nemá
ponětí; stavba sněmovního dómu: založení Haugoru, je typické
pro trpasličí města tohoto rozsahu, že se zakládají dómem,
smíření se se všemi, kteří tady kdysi stavěli nebo budou
stavět, nabídka smíru; ty oblouky s mraky - nemá ponětí;
Moradin a dóm s prázdným prostorem okolo: patrně se týká
nějakého porušení zákona vyplývajícího z rozluky mezi
trpaslíky a gnómy, které vyústilo ve zničení starších staveb;
poprava ilithidů: to je známo jako poprava renegátů, ilithidů,
kteří nesouhlasili s rozhodnutím paragonů a zotročili
podstatnou část obyvatelstva, vznikla z toho občanská válka
známá jako „válka pomatených“ či „válka zbloudilých“;
Moradin a trpasličí vůdcové: neví, kdo jsou vůdcové (jeden
z nich je Borin, ještě normální), ale malá postavička je Gromban; zřídlo a ilithid: neví, asi obraz magické
nestability zřídel, ale neví co následovalo; velká bitva
(trpaslíci a drowové zabíjející gnómy): patrně jedna z pěti
bitev u vodopádů, neví která, ale ne první dvě, to ještě byli
gnómové na jejich straně; scéna s Borinem a vyslanci: tu zná
naopak velice dobře, protože byl jedním z jejích
aktérů, lidé v kutnách jsou Valeránci ze Sethagatu,
a pak elfové z Evenstaru, bylo to jednání o trojkoalici, toho
se přímo neúčastnil, jen dva nejvyšší zástupci z každé
strany, ale zná jeho výsledek: šlo o koalici proti jiným
trpaslíkům a novým, menším lidem, bylo to v době mladého
Valeránského císařství, ale už tehdy noví lidé představovali
hrozbu; v době rozpadu triumvirátu Haugoru, zbídačeného
epidemiemi a válkami, už ilithidi mizeli jako národ, paragoni
umírali a to byl problém, mizeli jako hlavní hrozba pro okolní
agresory a nižší ilithidi neměli morálku tvořit národ (k tomu
je přiměli jen paragoni, měli i trochu jinou fyziognomii, silní a
mocní), množil se počet renegátů, už v době jednání
těch šesti na něm byl jediný paragon, asi poslední z nich;
podle valeránského kalendáře se toto stalo 800 let po počátku říše, tj. cca 800 antes.