Édmound I av Tussarix

**Édmound I av Tussarix** (født **Édmound Thomas Alain-Chrétien Qancey**), også kjent som **Édmound Utvikleren** og **Édmound Seierherren**, var en coastisk keiser av Tussarix: den første monarken etter keiserrikets ni år lange borgerkrig, hvor tronen sto tom etter mordet på keiserinne Marie I i 1396 A.Æ.

Tross sin spede begynnelse, sikret Édmound det mest ettertraktede setet i Tussarix. Han var kommet til makten som fyrste av Coast som 19-åring, men var allerede greve av La Colline gjennom sitt første ekteskap. Etter farens død i 1399 ledet han koalisjonen av nordvestlige adelsmenn, og var personlig tilstede ved flere av de avgjørende slagene i borgerkrigen. Mens han var borte, døde imidlertid konen av bukspyttkjertelkreft. Dette gjorde Édmound til enkemann under slaget om Béthonsart – et slag som markerte slutten på borgkrigen – og gjorde det enklere for ham å gifte seg med fyrstinne Catehrine Landry etter fredsavtalen i 1405, hvor han bestakk de andre seiersherrene fra koalisjonen til å velge ham som den nye monarken av Tussarix.

Etter kroningen i Le Ryxân startet Édmound en regjering som var preget av en militaristisk opprustning og renovasjon av hæren. Han skrotet det gamle systemet, og reformerte det. Han hadde sin gemalinne ved siden, da hun var en smart kvinne og formidabel motstander under slaget om Béthonsart. Sammen bygde de en sterk hær og marine som i 1420-årene underkastet seg Marcheaux, Floem og Le Rapordoin – som de samlet under storhertuginnen av Le-Pied-Royal – i Podarix.

Da keiseren uventet gikk i koma for en måned i 1428, prøvde Catherine å tre inn som fungerende statsoverhode; tross hennes popularitet, satte guvernøren kronprins Viesaine inn som fungerende regent. Da keiseren kom til hektene igjen, ble han lurt av keiserinnens sølvtunge, og hun fikk kronprinsen sendt i eksil til storhertuginne Sauveterre, som ble hans formynder. Édmound gjorde med dette sin datter Anne til arving, og brukte store deler av sine siste år til å gi henne opplæringen hun trengte for å bli den neste monarken.

Édmound døde etter å ha lidd seg gjennom to tettkommende hjerneslag, og vært sengeliggende i to måneder. Den siste tiden fungerte hans kone som regent sammen med datteren.

## Full tittel

Etter sitt eksteskap med Bertille Périgord var Édmounds fulle tittel: "*Édmound Qancey; petit prince de Coast, arving til Aridon og vicomte av Petalle og La Colline.*"

Da han ble kronet til keiser av Tussarix hadde han mistet sin første kone, men beholdt tittelen sin fra Bertille og blitt utnevnt til den nye fyrsten av Coast, og dermed innehaver av flere titler. Han var også gift med fyrstinnen av Foix: "*Édmound Seierherren, av Helios' nåde, keiser av Tussarix og erkehertug av Tuss, fyrste av Coast og Foix, marki av Aridon og greve av Petalle og La Colline."*

## Biografi

### Temming

* Lys

Som monark av Tussarix, var det forventet at Édmound skulle beskytte sitt keiserrike med kreftene sine. Samme krav var forventet av ham som en *petit prince* av Coast. Etter Landryfreden var offentligheten betrygget over at han kunne forsvare sitt folk.

### Tidlig liv

Født og oppvokst i St. Petalle var Édmound en direkte etterkommer av byens grunnlegger, Petalle Framongnac, og var derfor en høyt ansett skikkelse i fyrstedømmet. Han var den andre sønnen av et tvillingpar av Geoffroi Qancey og hans kone nummer to, Aalis, og det første barnet som ikke hadde resultert i en dødfødsel eller tidlig død – slik det hadde vært med hans halvsøsken og tvilling Odilon. Den avdøde stemoren, Anne, hadde vært en lojal og elsket hustru, men hun klarte ikke bære noen barn. Dette gjorde at Édmound ble vist stor kjærlighet allerede fra fødselen fra faren. Hans mor, Aalis, var imidlertid mildere stemt – hun var blitt ektet utav desperasjon fra sin egen familie – og behandlet alle sine barn med total likegyldighet.

Hans tid som barn ble fylt med forpliktelser, men gutten viste tidlig at han hadde psyken til å takle det. Farens rådgivere og vasaller oppmuntret fyrsten til å bringe med seg den lille gutten på møter i driften av fyrstedømmet. Hans barnepiker, blant dem en Étiennette d'Elvîr, satte imidlertid ned foten enkelte ganger og fikk ham til å delta i søsknenes oppvekst. D'Elvîr viste gutten dessuten den kjærligheten som Aalis ikke viste ham, og ble hans morsfigur: dette ble forsterket da Aalis døde kort tid etter fødselen av hennes andre sønn, Flavien.

Da han kom i tenårene, presenterte vasallene frem sine døtre for Édmound, og valget falt på Bertille Périgord. Hun var vicomtessen av La Colline, men ble med ett grevinne under utvelgelsen da hennes bror døde i en duell om sin ære. Édmound fant henne allerede tiltrekkende, og da hun i tillegg ble grevinne av et landområde rikt på jernmalm, tok han Bertille til ekte i en alder av 16.

### Mariekrigen

*Utdypende artikler: Mariekrigen og Marie-Agalé Foary*

## Trivia

1. *Édmound* er den franske versjonen det gammelengelske *Eadmund*, som svarer til norrønt *Auðmundr*, hvor første stavelse *auðr* betyr "rikdom", og *mundr* "gave, festgave".
2. *Marie* er et fransk kjønnsnøytralt navn fra det feminine *Maria*, som er en opprinnelig latinsk og gresk form av det hebraiske kvinnenavnet *Miriam.* Betydningen er omstridt, og betyr myligens "elsket", "opprørsk", "bitter", "vakker" eller "perle".
3. *Chrétien* er den franske formen av det latinske navnet *Christian*, som har sin opprinnelse fra det greske *Christos* "vie til hellig tjeneste".
4. *Thomas* er den greske formen av det armenske navnet תָּאוֹמָא*(Ta'oma')*, som betyr "tvilling".
5. *Qancey* er adaptert av det engelske *Quincey*, som kommer fra det latinske *Quintus*, som betyr "femte". I det gamle Roma ble navnet i tradisjon gitt til det femte barnet i en søskenflokk eller et barn født i årets femte måned, mai.