TRISSFREDAG 18 - tur i spel men kärleken då

**Vinst**
 **Fika**
 **Fikabetyg**

*Detta är en fiktiv berättelse av Tallbarret och Minnai, inspirerad av TRISSFREDAG 18 - tur i spel men kärleken då.*

Trissmannen slog upp ögonen. Klockan var bara 7 och det var fortfarande mörkt ute, men han hade alltid vaknat vid den här tiden. Som liten pojke hade morsan aldrig behövt väcka honom – när hon kom upp hade han redan varit vaken i flera timmar. Trissmannen tänkte nostalgiskt tillbaka på de långa, stilla morgnarna framför sitt NES medan han klev upp ur sängen och satte på datorn. Datumet på skärmen lyste mot honom: fredagen den 13:e. Detta datumet gjorde honom inte det minsta ledsen eller orolig – det fyllde honom med lycka! Kunde detta bli dagen då han skulle kunna boka den där resan till Mallis? Skulle han äntligen få se havet? Ibland kändes storvinsten så långt borta. Trissmannen suckade och öppnade byrålådan. Kläderna låg prydligt hopvikta och han funderade på vad han skulle ha på sig idag. Kanske den rutiga skjortan – den hade ju gett honom tur i avsnitt 3. Jo... den rutiga skjortan fick det bli! När han väl var påklädd gled han med lätta fötter mot tamburen. “La di da, här kommer jag!” tänkte han och skrockade till. Han stod nu framåtböjd och knöt kängorna då han började fundera på vilket fikabröd som skulle fresta, dagen till ära. Med huvudet fullt av kanelbullar och biskvier öppnade han dörren och klev ut. Det var mörkt och snålblåst – ja, ett riktigt jävla runkväder om han fick säga det själv. Tur att ICA låg så nära. Han promenerade med raska steg då kylan gjorde sig påmind! 10 minuter med skjuts i steg, 12 utan, han hade räknat. Det tog 10! Han grep fryntligt tag i ICA:s entrédörr och skulle precis slå upp den då den öppnades automatiskt. Han gick rakt igenom fruktavdelningen mot bröd- och kakorna. Snabbt var han framme vid de efterlängtade raderna av nybakat fikabröd. Det mesta hade han redan ätit i Trissfredag, men i mitten såg han något nytt: vaniljhjärtan. "Ge din älskling nå't smaskens på alla hjärtans dag!" stod det med tjocka handskrivna bokstäver på en liten skylt bredvid. Vilket hån. Han välte skylten så den hamnade upp och ner och stoppade ner ett vaniljhjärta i en påse. Bonjour stod det på påsen, “Bonjour!” tänkte han tillbaka. Han stod i kassan och skulle precis betala när han kom på trisslotten. “En trisslott, tack!”, kassörskan tittade upp på honom. "Vi har speciella alla hjärtans dag-lotter, skulle du vilja ha en sådan?" frågade hon. Det var då självaste fan vad de skulle trycka upp det där kärlekstramset i hans ansikte! Men det var alltid bra med lite variation på lotterna – Trissmannen ville inte för allt i världen att tittarna skulle tröttna på honom. "Jaha, jomen jag kan väl ta en sån", sa han till kassörskan som för övrigt var ganska söt. "Då blir det 60 kronor", sa hon mekaniskt. “Oj, vad dyrt! Nu får det bli vinst”, muttrade Trissis för sig själv. “Ursäkta?” frågade kassörskan tillbaka. “Eh… inget!”. Han släntrade hemåt med lotten i fickan och påsen under armen. Pulsen – likt alla fredagmornar – höll på att stiga. Efter ha bökat runt i fickorna efter nyckeln fick han äntligen upp ytterdörren. Han gick in och stampade av sig snön från skorna. Nu skulle det sitta fint med en kopp kaffe. Kanske var det abstinensen som hade gjort Trissmannen lite upprorisk i affären – nu skämdes han över att ha puttat ner skylten. Skulle han gå tillbaka och ställa upp den igen? Han tvekade en sekund vid dörren, men sedan vann kaffesuget och han gick in i köket och öppnade burken. Han lät måttet sjunka djupt ner i kaffepulvret och drog in doften genom näsborrarna. De darrade till av upphetsning! Han plockade fram sin vitprickiga bricka och la lotten på den, sedan gick han runt planlöst i köket och väntade på att kaffet skulle bryggas färdigt. Äntligen! Han hällde upp en vanlig slät kopp. Då var det bara att sätta igång med arbetet. Han ställde alltihop på brickan han hade fått av morsan i julklapp en gång för länge sedan och knäppte sedan på kameran. Han tog ett djupt andetag. "Ja... hej och välkommen till Trissfredag!". Han kände redan att han var INNE i stunden, strålkastarljuset var på hans händer och de älskade med kameran. Då fredagen den 13:e och Alla hjärtans dag var belägna efter varandra detta år fortsatte han med den roliga kopplingen: “Den som har otur i spel… har tur i kärlek”. Trissmannen snicksnackade lite, men blicken drogs hela tiden mot fikat. Som han hade längtat efter detta! Till slut tog han fram vaniljhjärtat ur påsen och drog ut det ur formen – och fick ytterligare ett slag i ansiktet. Kärleksbakelsen gick i två delar. "Ett brustet hjärta – tack för den symboliken", sa han torrt till kameran. Lite norrländsk cynism, det skulle tittarna gilla. Vaniljhjärtat smakade trots allt riktigt gott och han ångrade att han inte hade köpt fler. Han lät krämen virvla runt i munnen och flyttade därefter fokus till dagens huvudpunkt: lotten. Högtiden till ära höll han en ny typ av lott i sin hand: trissammans. “Sk.. ska man… ska man dy… dela på den?” frågade han retoriskt då det framgick att man ska dela lotten med en när och kär. Efter lite övervägning så deklarerade han: “Jag tror att jag skrapar den ensam… faktiskt. Idag.” Trots detta eggande förspel la Trissmannen undan lotten och drog fram en pärm istället, du kommer aldrig kunna gissa vad som hände sen! Han var ju tvungen att visa tittarna bilden han hade fått av några grabbar som skrapade lott samtidigt som de kollade på Trissfredag på en projektor. Att han, Trissmannen, skulle hamna på en storbildsskärm! Trots att han hade tittat på bilden flera gånger blev han lika rörd nu, och han var tvungen att svälja bort gråten som bubblade upp i halsen. Han bläddrade snabbt vidare i pärmen och lät trissmyntet glida ut ur pärmen. “Let’s fucking go”, tänkte han i en djup utandning för att sedan säga: “Trissmyntet! Nu vet jag inte riktigt var jag ska börja, det är som en racerbana.” Efter lite mer kontemplerande och exekutiva beslut började han skrapa och som han fucking goes: efter sex rutor hade han skrapat ihop två 50-valörer, vad som hände sen kommer att chocka dig! Trissmannen fortsatte skrapa, och på den nionde rutan fick han fram en till 50. Han pausade och studerade lotten. En 50, två 50, tre 50 – det var vinst! Resten av trissen skrapade han snabbt och slarvigt, ty han ville lägga in den bland resten av vinsterna i pärmen. Glädjen över pengarna dämpades en aning när han skrapade de två rutorna där de femtio kronorna skulle delas lika mellan honom och den han skrapade tillsammans med. Han försökte vara positiv till att inte behöva dela med sig: "Jag är ju själv, så då blir allt till mig." Verkligheten som ännu inte hade greppat tag i honom slog nu ner som en neutronbomb i skallen! Klöver, deg, flis – ja, kalla det vafan du vill! 50 spänn är 50 spänn, tänkte han för sig själv. Därefter informerade delvis Trissmannen tittarna och delvis frågade om sin inblandning på Reddit och AMA… men vänta, avsnittet är inte slut än! Han började avrunda med en ordlek: “Jag ska äta upp mitt brustna hjärta”, vilket alluderade på den tidigare hjärtformade bakelsen som han höll i handen. Sedan var det inte så mycket mer att göra, så Trissmannen sa tack och hej till tittarna och stängde av kameran. Han började plocka undan, tog sig en påtår och åt upp det försåtliga vaniljhjärtat. Plötsligt slog det honom att han hade glömt något: betyget! I en rysning slog han på mikrofonen, detta skulle åtgärdas pronto. “Vaniljhjärtat… det får en… det får en 4:a, mest på grund av att det var ett dåligt utförande på den”, hasplade han ur sig och fortsatte därefter att korrigera föregående avsnitts betyg till en 3:a. Betyget hade hemsökt honom under veckan som gått, en 5:a var alldeles för högt och han kände en lättnad av att kunna sätta pinalen till rätta. Äntligen kunde han slappna av. Då var det bara en sak kvar, sedan var dagsverket klart. Han satte sig vid datorn och förde över videon, redigerade den lite och gick in på Youtube. Omsorgsfullt knappade han in titeln: "TRISSFREDAG 18 - tur i spel men kärleken då". Det var både med lättnad ömsom tomhet som dagens bestyr var färdiga. Denna känsla som hade blivit bekant för honom under de senaste månaderna... nåväl, ingen anledning att älta om det. En segerdusch väntade och därefter ett segersamtal till Åke med badhandduken LEDIGT hängandes om höfterna. Med fjäderlätta steg satte han av mot badrummet och drog i en enda gest skjortan över huvudet så att den håriga bringan blottades. Han stängde noga dörren efter sig och det hördes ett klick. Vi ryckte och slet i handtaget, men låset var lika robust som Trissmannen själv. Vi gav upp – det var bättre att spara på krafterna. Snart var det ju fredag igen.

← Föregående avsnitt Nästa avsnitt →