Драко Смертеносець

> *"-А якщо я хочу цього?-фиркнув Драко з кам’яним лицем і тихо зашипів.-Я не здатен накласти на себе руки, бо занадто люблю себе. До того ж, ця смерть буде надто чітка та прямолінійна. Хай я вмру від власного божевілля, у туманній свідомості, ніж з розумінням того, що я все втратив."* Драко Айдахару*,* **"Проклятий Спадкоємець"***.*
>
>

> |***Здібності й Слабкості***/***Родина/Жертви/Цитати|***
>
>

## Основне:

### Раса:

Фантом Дракон(у минулому)

Зламаний Дух(у минулому)

### Вид:

Магічна істота(у минулому);Смертекрил(у минулому);

Потойбічна істота

### Статус:

Вбитий Юрі Дедхарт(у минулому); Воскресений Ітамі Аейрі(у минулому);

Спочиває в Аб'їсі.

### Титули:

Принц Астарнії(у минулому); Спадкоємець Астарнії(у минулому);

Принц Дарактонії(у минулому);

Спадкоємець Дарактонії(у минулому);

Посол Дарактонії(у минулому);

Король Дарактонії(у минулому);

Імператор Ікури(у минулому);

Глава Дому Данирів(у минулому);

Глава Дому Мортем(у минулому);

Правитель Аб'їсу.

### Вік:

36 років на даний момент23 роки на момент смерті

### Клички:

СмертеносецьДерек Данир(Емілія Данир та Віолета Белаур)

Емануель Белаур(Айдахар Чорнокрил та решта драконів)

Дракі, Драконцю, Учень(Хасарі та Едгар Дедхарт)

Хлопчисько, Його Величність(Річард Справедливий та Френк Монде)

Зрадник, Дурний Хлопчисько(Зоя Данир)

Божество(Культ Великого Д.)

Раміель Дедхарт(Юрі Дедхарт, Черат Дарк та Едгар Дедхарт)

Чарльз Мортем, Великий "Д", Його Могутність(Джош Тарпір та Френк Монде)

Милий Сусід, Злий Дух, Покидьок(Ітамі Аейрі)

Смертеносець з Пророцтва

Перший Смертекрил

### Відданість:

Смертекрили Белаури(частково)

Данири(в минулому)

Мортеми

Мертвий Ліс(тимчасово і брехливо)

Учні Мертвого Лісу

## Особиста інформація:

### Рід:

ДанириДедхарти

Белаури

Мортеми

## Поява:

### Книги:

"Проклятий Спадкоємець""Життя з Духом"

**Драко Смертеносець** (***Чарльз I Мортем**/**Емануель I Белаур***) - фантом, колись могутній дракон та зламаний дух, минулий принц-спадкоємець Астарнії та Дарактонії, король драконів, потомок роду Дедхартів, одна з двох осіб Пророцтва, керівник та очільник Другої Міжконтинентальної Війни, впливовий та єдиний імператор Ікури, її творець, так-само перший смертекрил, засновник та минулий глава роду Мортеми.

**Роки керування**: 1800 р. - 1807 р.

**Попередник**(як король Дарактонії): Айдахар Чорнокрил.

**Попередник**(як глава Данирів): Річард Справедливий.

**Наступники**: Рустам Данир(**як глава Мортемів**), Атая Белаур(**як королева Дарактонії**), Елеонора Данир(**як глава Данирів**).

**Спадкоємці**: Флейм Белаур(втратив титул), Рустам Данир(втратив титул).

**Наставники**: Атая Белаур, Громокрил, Хасарі, Едгар Дедхарт, Беліал, невідомі дракони.

**Учні**: Алфі Марагон(**частково**), Френк Монде(**частково**), Рубін Дарк, Жерар де Фаррьєр, Ліза Амбер, Ітамі Аейрі(частково), Ілюні.

**Вмістилище(а)**: Тарон Вінлет(**у минулому**), Алан Ватен(**у минулому**).

## Характер:

Злопам'ятний, холоднокровний, вибагливий та амбіційний чоловік. Жорстокий наставник та безжалісний вояк. Тяжко сприймає критику в свій бік, не вміє відпускати старі образи і доволі впертий в деяких випадках. Через ставлення оточення і свої власні переконання, він став справжнім монстром, котрий зберіг лише малу частинку людського нутра.

Незважаючи на це, він вмів любити, був відданим другом та старанним учнем. Старався стати гідним батьком і сином. Його наполегливість допомагала йому на протязі всього життя. Він не був фанатиком Пророцтва чи старих ворожнеч, а навпаки, бажав змінити ситуацію в суспільстві. Драко готовий йти на благородні вчинки заради тих, кого насправді любить. Вміє співчувати та розуміти проблеми інших. Має своєрідне почуття справедливості і звик його притримуватися.

Утім, не варто забувати і про насправді негативні риси Драко. Мортем був завжди гордим, нахабним і ніколи не приховував своє справжнє ставлення до когось. Завжди намагався бути кращим за інших, важко сприймаючи інших, як рівних собі. До того ж, давши волю своїй мітці, Драко показав жахливу свою сторону: він виявився холоднокровним вбивцею, садистом та безжальним переслідувачем. Імператор ніколи не відмовлявся від тиранічного правління і залякування, утримуючи так владу у своїх руках. Дуже критичний у вихованні своїх учнів, ніколи не проти вказати їм на їх слабкі місця та принизити. Вимагає великої поваги та підкорення його волі від всього свого оточення.

Крім цього, пізніше виявляється, що його метою була зовсім не помста, а бажання змінити свою та чужу долю. Це може вказувати на те, що Драко все ж зміг відпустити образи.

## Зовнішність:

### Як людина:

Високий, кремезний шатен з темно-зеленими очима та різними шрамами. Пізніше він отримує шрам, що проходить крізь дві його губа на лівій частині обличчя. Пізніше у нього на обличчя з'являються ще декілька шрамів.

Після прийняття мітки у нього очі можуть змінювати колір на бордовий колір.

### Як дракон:

Величезний чорний ящір з червоним животом та зеленими пазурами і рогами, шипастим тілом та червоними очима з кислотно-зеленуватими зіницями.

#### Як смертекрил:

Його драконяча форма тепер виглядала, як палаюче чорне полум'я у формі дракона, але з пернатими чорними крильми, на яких були зелені пазурі.

### Як дух:

Він залишився у вигляді двадцятирічного парубка з декількома драконячими рисами(роги, ікла, пазурі, тощо) і з червоними очима із зеленими зіницями

## Біографія:

### "Політ Темного Сокола":

Згадується Пророцтво....

**Ще буде...**

### "Сусід Змій":

**Драко** не з'являється в книзі на пряму, лише згаданий, як майбутня дитина, що народиться по Пророцтву. Біатрис чує це, поки перебуває в драконячому полоні, від Ікари, минулої королеви драконів.

Його матір'ю перше вважають Біатрис Ашайн, тому тримають її в полоні, до того, як їй вдається втекти.

Тимчасом, поки починається війна, принц Астарнії, молодий батько Річард Данир втрачає дитину разом з своєю коханою Емілією. Йому бачиться дивний силует, який каже йому наступну фразу: "Діти не мають розплачуватися за гріхи й помилки батьків". Її пізніше повторить Драко, через декілька років.

### **Між книгами:**

**Драко** народжується у королеви Маджоки від Річарда, разом з своїми старшими сестрами: Юрі та **Кейт**. Остання виявилась мертвонародженою. По сімейним обставинам, матір залишає його на Емілію та Річарда, забравши з собою лише Юрі.

### "Проклятий Спадкоємець":

Уперше Драко згадується своєю старшою сестрою - Елеонорою, яка прибуває до його маєтку. Він є спадкоємцем престолу, через смерть старших братів, та перебування Філіпа в іншій країні. До того ж, Елеонора єдина, хто знає, що він дракон. Його матір'ю називається Емілія. Річард залишив на нього керування містом, бажаючи перевірити його вміння правителя. У них з сестрою відбувається короткий діалог, у якому принцеса згадує про його наречену та скоре прибуття їх батька-короля. Так само, дівчина хвилюється за репутацію брата, через його м'яке ставлення до магів. Драко відповідає, що не бачить сенсу продовжувати вірити в стереотипи.

Пізніше він має розмову з своїм другом, молодим Френком Монде, графом. Останній також хвилюється, щодо ставлення принца до міткових людей. Шатен знову вперто наполягає на своєму, після чого розмова припиняється, а Френк покидає його на самоті.

Прибуває король Річард, маючи перше діалог з Елеонорою про мага-втікача, а саме Едгара Дедхарта. Драко втручається, починаючи коротку сварку з батьком, що виявляється для них звичним дійством.

Пізніше він приймає участь у полюванні за Едгаром, і йому вдається знайти старого чаклуна. Між ними відбувається коротка розмова, завдяки якій Дедхарду вдається переконати принца не здавати його. Шатен прикриває його перед батьком, хоч останній йому не сильно довіряє. На останок, Едгар каже, що, можливо, зеленоокий не подібний на своїх батьків.

Потім він проводить деякий час з Зоєю. Наречена рада його бачити, як і парубок. Він питає про її приїзд та майбутні плани. Вони проводять кінець дня разом. На наступний день він, разом з іншими молодими аристократами, присутній на зборах. Йому вдається викрутитись, щоб уникнути підозри з боку еліти суспільства. Його підозрюють у допомозі магам, але Драко все ж вдається вправно вийти з сухим з води, дізнавшись, що Едгара знову впіймали. Тепер відомо, що на континенті є дракон, і його вбивство Річард скидає на свого сина. Однак у Хантерлеті починається гармидер, а хлопця викрадає дракон, який пізніше називає себе Громокрилом.

Після розмови з ним, принц дізнається про Пророцтво, і що Громокрил прибув забрати обранця. Хлопець просить дати йому час все обдумати, не вірячи до кінця блондину. Останній турбується, щоб його забрали до замку. Проходить ще деякий час, на одному з свят Громокрил з'являться знову, бажаючи почути рішення хлопця швидше. Драко відмовляється, що злить ящера, прибігає Річард з дивним камінням, яке може відчувати присутність магічних чудовиськ. Громокрил тікає.

Однієї ночі, коли є повний місяць, Драко не вдається стримати своє перевтілення. Зоя помічає це, сильно лякаючись. Драко прокидається весь в крові, серед мертвих корів на одній з ферм. Прибулі гвардійці звинувачують його у вбивстві доньки мельника, і за наказом короля, арештовують його. Там до нього прибуває Зоя, яка виявляється, здала його Річарду. Вони сваряться, що змушує Зою покинути його. Драко дізнається, що в одній з камер сидить Едгар. Дракон пробує втекти, але його зупиняє варта.

На наступний день, його привозять до Великого Суду, де присутній його батько, Річард. Артур Сурам - Суддя Великого Суду, оголошує, що вироком і рішенням короля є страта хлопця. Це шокує Драко і дозволяє йому звільнитись від магічних браслетів, вбивши суддю та, знищивши будівлю. Він тікає з континенту людей, присоромлений та з бажанням помститись.

Його рятує від смерті Громокрил, після чого перевозить до печери, де зібрався табір вояків, які служать королеві Розелії. Йому пояснюють, що сестри короля Айдахара борються за владу, поки не здійсниться Пророцтво. Потім приходить генерал Вілмар, кажучи, що вони заберуть втікача до сестри його бабусі. Вже на наступний ранок він має зустріч з родичкою. Розмова виходить доволі теплою, і Розелія готова повірити та підтримати Драко, як обранця. Йому в наставниці дають Атаю Белаур - доньку королеви. З нею у **Драко** стосунки добрі не складаються. Саме після моральних тренувань з нею, у **Драко** пробуджується стара образа на рішення батька і вибір Зої.

Через деякий час він стає початківцем-вояком полум'яної армії Розелії, досягаючи певних висот завдяки наполегливості. Потім, за рішенням короля, його новою наставницею стає Хасарі. Хлопець здивований таким вибором, та покидаючи королівство, продовжує дивуватись поведінці вчительки. Вона здається йому занадто легковажною, хоч і доволі веселою. Він дає їй обіцянку, що не буде ставити свою силу вище своєї особистості. Вона дає йому ракушку і вони продовжують шлях до замку короля Дарактонії.

Королівська сім'я приймає його, пізніше приводячи на церемонію, де інші принцеси-королеви визнають його, як **Смертеносця** та майбутнього короля Дарактонії. Айдахар нарікає його своїм спадкоємцем, даючи ще ім'я "**Емануель**" та прізвисько "**Белаур**".

Він починає навчатись і тренуватись у Дарактонії, отримавши невеличку армію та замок. Там він приймає у себе принцесу Віолету, у яку й закохується. Пізніше стає відомо, що вона стала його нареченою. На одному з обідів у родинному замку, він стає свідком сварки своїх нових батьків, підмічаючи сміливість та власність королеви. **Емануель** згоджується почекати, доки він стане членом й лідером нової елітної армії короля.

Так-само, його навчання починає займатись Едгар Дедхарт.

Пізніше стає відомо, що він знаходить спосіб спілкуватись з Френком Монде, готуючись напасти на Астарнію. Ще принц відмічає, що його рідко-коли хвалить Айдахар. Там, на тренуванні, Емануель спілкується з Френком, даючи зрозуміти, що скоро буде напад на Хантерлет. Друг каже, що скоро відбудеться весілля з сестрою принца - Маєю Данир. На цю дату всі вирішили напасти. Френк звільняє магів, а **Емануель** вривається на весілля, бажаючи нарешті помстись, однак ранить не Річарда чи Зою, а свою матір Емілію. Це шокує і морально підбиває його. Утім, сам нападник отримує небезпечне поранення: його атакує антидраконячим мечем Нік Гройслін. Громокрил рятує його й повертає назад до Дарактонії.

Через рану, всі хвилюються, що принц не переживе ще одну ніч. Едгар та Айдахар вирішують, що варто застосувати мітку, яку вони нещодавно створили. Ніхто не впевнений у цьому, але все ж ритуал проходить. Емануель й справді виживає, але через темну магію, втрачає більшість емоцій, потім вбиває гвардійця. Проходить час і він виявляє у собі змогу створювати смертекрилів, але деякі з них вмирають, то ж виживають самі сильні. Айдахар переконує його, що рептиліаці - вища раса, яка має створити нову країну, де Смертеносець виконає свою місію. Проте, крім навчання й тренувань, принц продовжує проводити час з своєю нареченою, один раз дізнаючись, що вона вагітна. Молодий батько дуже радий.

Айдахар відправляє його для контролю над новим Астаром, куди **Емануель** бере Громокрила, свого брата Лео(який теж став смертекрилом) і Віолету з собою. Там живе Френк, привівши з собою родичку Матіальду та її друга Реноя. Принц намагається навчитись контролювати мітку, щоб не зашкодити своїй новій сім'ї. Проте в один день, на місто магів нападають, вбиваючи Віолету, однак кронпринцу доповідають, що вона встигла народити. Хлопець тоді бачить Зою, яка взяла учась у нападі, навіть готовий дозволити їй вбити себе. Проте принцеса не має у собі цієї сміливості, але Джон Амбер все ж намагється прикінчити Емануеля, але вмирає сам. У принца здає психіка, і мітка починає брати верх. Він зривається на Громокрилі, ледь не вбиваючи останнього. Хасарі підтримує його, час від часу. У той самий час, Айдахар хоче забрати в принца титул "спадкоємця", щоб він відпочив від політики, але у його дружини зовсім інші плани: вони сильно розчарувалась у чоловікові, готуючись отримати повагу пасинка та посадити його на трон. Вона пише листа, де вказує, що навколо хлопця багато зрадників, а пізніше вже **Емануель** дізнається про рішення Айдахара. Будучи у сильному стресі, він погіршує стосунки з батьком.

Через свої нові жорстокі наміри, щодо війни з Астарнією, Едгар створює меч, завдяки якому перемагає свого учня й залишає на його обличчі шрам. Хлопець обіцяє помститись та покидає континент людей разом з смертекрилами й іншими своїми прибічниками.

У одну ніч він повністю приймає мітку, так покращуючи свої уміння, але погіршує стан своєї душі, що нищиться через темну магію. Він вривається на засідання короля, де присутні химери та темні ельфи. Там він має коротку сварку з гостями. Після неї він і Айдахар мають власну суперечку, де принц згоджується виконати місію, щодо підписання лідерів рас на рунах, щоб створити їх імперію. Стосунки батька й сина продовжують погіршуватись.

Перше, він бере з собою Лео та Громокрила, а потім відправляється на острів гномів, які вміють створювати руни. По дорозі він падає у воду, де ледь не зустрічається з русалками. Йому вдається врятуватись, та все ж вони долітають туди. Вони проводять там деякий час. Одного разу, прогулюючись різними тунелями, хлопець піддається дивному почуттю, яке не відпускає його після прибуття до Гори-Матері. Він знаходить таємну печеру з саркофагом. Саме тоді **Смертеносець** й знайомиться з Беліалом, родноначальником Белаурів та своїм далеким предком. Останній пропонує йому нову ціль у житті - становлення божеством. Емануель знаходить нового наставника, а потім й отримує підпис короля Самула.

Якимось чином, завдяки настановам наставника, хлопчина має силу перенести своїх напарників зі собою до ельфів. Таке сильно дивує Громокрила. Потім він змушує їх тренуватись, а сам розмовляє з Беліалом телепатично. Скоро вони все ж прилітають до одного з міст, готуючись поговорити з монархом вухастих. Там **Емануель** дізнається, що кузина Зої, Долорес є гібридом, несучи в собі ще ельфійську кров. Завдяки ній, він знайомиться з її родичем та молодшим принцом королівства - Алфі Марагоном. Уміло використавши свої ораторські вміння, **Емануель** переманює його на свій бік, чим у майбутньому влаштовує громадянську війну, адже королева відмовляється підписувати угоду, згадуючи, які збитки колись ельфам наробив король Мроко. Минає деякий час, і до них приєднуються інші смертекрили, даючи їм змогу виграти. Минулий спадкоємець Дарактонії планує розпочати свою помсту знову.

По його наказу Френк вбиває Річарда, а **Драко**(він знову почав себе називати старим іменем) захоплює Хантерлет, а потім всю Астарнію. Громокрил та Лео добились у химер, що б вони також підписали руну. Створюється новий Магічний Бар'єр, який розповсюджується на декілька континентів. Декілька ельфійських колоній прибувають до Астарнії. Сестри Айдахара невдоволені такою самостійною діяльністю принца, відсилаючи свої війська для його повернення, однак **Драко** їх відбиває. Так-само принц роздумує чи варто вбивати Лео заради ритуалу, щоб стати сильнішим. Хлопець вбиває свого племінника Персіваля та його матір. Зоя та Емілія в полоні **Смертеносця**. Він скоро дізнається, що його дитина жива та знаходиться під захистом Едгара та Дарків. **Драко** з Лео прибувають туди, де перший дізнається дещо цікаве: його матір'ю була не Емілія, а донька Едгара(так-само, як і Елеонори, Ізабелли, Юрі та мертвонародженої дівчинки).

Через деякий час **Смертеносець** починає повністю кликати себе імператором Ікури, та бере участь у створенні Міжконтинентального Парламенту.

Він має нову сварку з полоненою Зоєю, розуміючи, що не повністю ненавидить її, однак ніколи їй не пробачить. Хлопець продовжує втрачати душу, тому за вказівками Беліала опускається в катакомби, де ще роздумує над своїми вчинками. Там його знаходить дівчинка та відводить до табору, який створили люди, що ховаються від нової влади. Беліал вказує йому на двері, що створили брати Дедхарти. Для їх відкриття **Драко** доводиться використати вогонь, чим він вбиває і дівчинку, і весь табір. Там його з книгою знаходить Лео.

Після цього Драко повертається до маєтку Дарків, де просить Юрі стерти йому пам'ять про його справжнє походження. Пізніше ми бачимо, як він летить до свого замку в Дарактонії. Минає час і він проводить ритуал, завдяки якому потрапляє до Туманного Озера, де врятовує останню частинку своєї душі. За цим спостерігає й бере участь Беліал. Ікара створює для імператора нове тіло. Хлопець стає ще могутнішим ніж був до цього. Драко починає битву з Айдахаром, де останнього рятує Едгар Дедхарт. Перед цими подіями нам ще стає відомо, що **Драко** є батьком майбутньої дитини Шетані та є чоловіком Долорес(виключно на континенті ельфів). Коли про це дізнається Айдахар, то сильно розчаровується, вирішуючи пожертвувати собою, щоб зарядити Мортуусдрак. На останок він бажає, щоб **Драко** був щасливим.

Потім Драко все ж хоче помститись й Едгара, проте останній відкриває портал до Аб'їсу. Там імператор(який вже має сина та був коронований, як король драконів), знайомиться з першою жінкою Едгара, яка виявляється Ліліт - однією з Прибульців. Бабуся пояснює йому деталі про хаотичний вимір для неправильних істот та згоджується допомогти Драко та Лео(якого вбив Едгар) повернутись до Світу Живих. Це відбувається за таємних, не вказаних у тексті умов з боку ангела. Драко повертається до свого замку, чим спонукає лідера орків підписати руну.

Минають роки. **Драко** дає Юрі титул "Графиня Мортем" та відправляє до подарованого їй маєтку своїх доньок: Фіалку та Аврору. Так-само, туди відправляється наложниця імператора Дженніфер Аклай та Френк Монде. Імператор дуже любить своїх доньок, а потім має розмову з своєю сестрою. Родичі мають теплу розмову, де **Мортем** визнає, що репутація **Смертеносця** вилазить йому боком. Він не бажає вже стільки воєн, але його оточення очікує від нього якихось дій. До того ж, монарх задумується над тим, чи насправді його ненависть до Зої настільки обґрунтована.

**Ще буде...**

### "Життя з Духом":

**Драко** є духом, що стоїть за підозрілими діями юної магіси Шайя - Ітамі Аейрі. Він її наставник та має з нею контракт, щоб повернутися до Світу Живих. **Смертеносець** незадоволений тим, що учениця так повільно підходить до виконання ритуалу.

Ритуал відбувається, але зовсім інший. Події розгортається так, що **Драко** вселяється в тіло Тарона Вінлета, який його і прикликав. Перший цим зовсім незадоволений.

**Ще буде...**

## Творіння:

Хоч Драко і не сильно любив застосовувати магію в повсякденному житті, але він займався магічними експериментами і є тим, хто створив декілька істот та аритифактів:

* **Окамі** - пси міткоїди, ще відомі, як м**исливці на мітки**;
* **Скарлет** - перша відома арахна-перевертень;
* **Невідомий кинджал** - створена ним холодна зброя, невідома його сила;
* **Обладунки Мортем** - створені ним обладунки для самого себе;

## Цікаві факти:

* Перший Данир, котрого прийняли Белаури.
* Один з небагатьох, хто покинув світ духів і міг по ньому мігрувати;
* Він не знав, що його старшу доньку врятували. Пізніше в нього стерли спогади про неї та його справжнє походження, однак вони відновились; Невідомо чи вони збереглись після його воскресіння.
* Один з наймолодших монархів.
* Не вірив у Богів, навіть після попадання в Світ Духів.
* Створив групу з смертних, яких почав вчити та готувати для своїх власних цілей.
* Його вважали божеством.
* Одним з його вчителів був архдагон.
* Є носієм ангельської та демонічної крові.
* Для його перенесення в світ духів, був використаний покращений меч Едгара Дедхарта, який не саме вбив, а відділив його душу та тіло.
* Лише в Мертвому Лісі дізнався, який маг для Пророцтва йому потрібен.
* Ніколи не зустрічав свою матір у свідомому віці.
* Створив новий рід монархів - **Мортемів**.
* Своє прийомною матір'ю був названий у честь Дерека Мудрого.
* Був у Аб'їсі.
	+ Мав змогу поговорити з своєю бабусею Ліліт;

* Більшість його дітей стали монархами:
	1. Флейм - королем драконів.
	2. Рустам - імператором Доренції.
	3. Аврора - королевою Тарікту.
	4. Алекс - королем Астарнії.
	5. Дерек - також королем Астарнії.
	6. Марк - його прийомний син, теж керував Астарнією.

* Названий в честь раси драконів.
* Він перша показана істота, яка була і духом, і фантомом.
* **Драко** по факту вмирав аж два рази і два повертався.
* У ньому тече кров: Данирів, Лікбломм, Рікфордів, Белаурів та Дедхартів.
* Один з небагатьох персонажів, що були на інших континентах, крім людського та драконячого, а саме: на континенті ельфів та гномів.
* Страждав невідомою хворобою, при якій, у особи немає емоцій. Цим він хворів до шести чи семи років.