Neme Tenebries

Neme Tenebries, nebo také Neme Oscre či Nemuscure (sluvanským národům znám jako Černý les), je oblast na severovýchodě Burgorry. Je známá svými deseti překrásnými městy kolem toku řeky Ferie, z nichž nejkrásnější je přístav Fontika při ústí řeky do Motýlího moře. Mimo města a jasně ohraničená území vesnic pokrývá většinu země (70-80 %), především na severu, hluboký, divoký a neprobádaný listnatý hvozd s hojným výskytem léčivých stromů fitryšů. Od provedení velkého rituálu před sedmnácti sty lety zde lidé hranice lesa hrdě respektují. Nebezpeční tvorové obývající hlubiny lesa za to na oplátku respektují hranice lidských obydlí a národu se daří. Kdo by uměl vzlétnout a podívat se na krajinu vysoko z nebe ostřížím zrakem, pochopil by, proč se krásným nemuscurským městům, blyštícím se na poledním slunci a roztroušeným po tmavé zalesněné krajině, říká Deset Démantů.

V zemi žije asi třetina Burgorrské populace, kolem 1,5 milionů lidí. Úředním jazykem je zde kromě Obecné řeči také Nemuscurština, kterou mluví přes 90 % populace. Ve východní čtvrtině země převládá sluvanský dialekt.

Na severu sousedí země s Okrajem, zemí půlčíků, a Feldenem, úrodným krajem lidí. Obě tyto země jsou součástí rebelského Trospolku. Na východ se rozléhá Věžopolské knížectví, v němž si upevňuje moc Císařství. S tím souvisí i demografický fakt, že je na východě Černého lesa významná sluvanská menšina. Sluvané, zde zvaní dumishidové (v hrubém překladu "Východniari"), představují necelých 10% obyvatel země. I přes četné rozdíly se národy navzájem zbožňují a nedají na sebe dopustit. Černý les drží pospolu. Říká se, že žádná parta není úplná, dokud neobsahuje alespoň jednoho srdečného a kapku přiopilého dumishida.

V nemuscurských městech vládne aristokracie, nejvýznamnější byl rod Javiere z Fontiky. Města jsou vývozci rescky, perel, potravin a nejkvalitnějšího dřeva a dřevěných výrobků na Menirthu. Nevyváží ale příliš, ročně totiž mohou z divočiny vytěžit jen omezené množství. Přes Fontiku a Kelichiu je zde významný námořní obchod, mimo jiné také s elfy z Vel'Medonu (než začala občanská válka). Jelikož Divočina výrazně omezuje zvětšování rozlohy, vynahrazují si to nemuscurská města růstem do výšky. Mistři architekti zdokonalovali v průběhu stovek let stavitelské techniky a nyní dosahují nejvyšší věže budov démantů témeř sta sáhů. Typické jsou 3-6 patrové stupňovité budovy se zahradami a tržními stánky na střechách, propojené krásnými dřevěnými mosty. Šlechtické palácové domy ale mívají až 12 obytných pater.

V největším městě tohoto kraje, Fontice, vládl Angledonis Javiere, který ovšem zemřel při událostech Občanské války. Fontika je překrásný a bohatý přístav, ve kterém také sídlí řád Červeného fitryše, které vede nejvyšší druid Tituis Ianovi.

V současné době je Neme Tenebries protektorátem Trojspolku. Kelichia je pod nadvládou elfů. Protektorem se stává Semerteo Nedrovi.

## Historie

Asi 1400 let př.P. přicestovali ze severovýchodu aldové a začali oblast osídlovat. Přesto, že je země velice úrodná, příliš se jim nedařilo. Sužovali je četné střety s netvory a duchy lesa. Rozhodli se proto za pomoci kmene Lidu lesa s Divočinou uzavřít velký pakt. Provedli rituál trvající sedm dní a sedm nocí, při kterém obětovali mnoho úrody, kterou symbolicky navrátili hvozdu. Vesnice a statky s loukami a poli budou mít od tohoto okamžiku striktní hranice a města mohou narůst pouze na devíti vyznačených místech. Desáté budiž obydlí lesních lidí. Pokud se lidé budou pokoušet své území rozšiřovat, špatně dopadnou. Pokud ale budou hranice lesa respektovat, bude se jim nádherně dařit, jejich pole a sady budou přinášet velkou úrodu a budou smět na některých místech těžit kvalitní dřevo. Mohou rybařit v řece Ferie a v jejích jezerech, sbírat nádherné perly a ochočit si tamní zvěř jako dobytek. Zůstanou sjednoceni jako jeden národ. Okolní velmoci si je nikdy zcela nepodmaní. Pokud však Démanty rozvrátí vnitřní konflikt, legenda praví, že zasáhne samotná Divočina a les si města vezme zpět.

Plynul čas a lidé se naučili krajině rozumět a využívat omezené území plně ke svému prospěchu. Kupovali kámen ze sousedního Věžopolí a to, že nesměli města příliš rozšiřovat do šířky, vynahradili růstem do výšky. Velkolyrská říše a později i Císařství skrze království Burgorry se pokusili oblast si podmanit, Černému lesu se však vždy podařilo zachovat si určitou autonomii a z výsledných vztahů ve velké míře profitovat. Po dopadu Dareonovy Střely do Pustiny začali Lidé lesa postupně opouštět své obydlí na ústí řeky a po třech dekádách osídlili již zcela opuštěné místo nemuscurští. Postavili zde desátý, nejhonosněší z démantů, Fontiku.

## Zemědělství

Místo širokých polí a monokulturních sadů rostou rostliny na nemuscurském venkově přirozeněji, roztroušené a promíchané s různými druhy na stejném místě. Pozemky jsou poseté nepravidelnými hloučky ořechových a ovocných stromů a bobulových keřů, mezi kterými roste zelenina v klikatých záhonech zavodněných spletí vinutých potůčků. Tento styl obhospodařování krajiny je mnohem šetrnější pro půdu a může vydat mnohem větší úrodu, je však násobně náročnější na údržbu, organizaci a zručnost sedláků. Aby to nebylo málo složité, les v průběhu let mění své hranice, tak se často stává, že se musí celá vesnice rozebrat a složit o pár set sáhů vedle.

## Nemuscurských "Deset Démantů"

### Fontika

Největší, nejvýznamnější, ale také nejmladší z deseti měst. (145k ob.)

### Kelichia

Stejně jako Fontika je Kelichia námořním přístavem na pobřeží Motýlího moře, není však zdaleka tak velká ani významná. (60k ob.)

### Orescia

Postavena v blízkosti největšího naleziště rescky. Sídlo cechu Světlářů. (90k ob.)

### Aina

Sluvansky "Hvězda". Druhé největší z deseti měst. Centrum obchodu. (115k ob.)

### Pina

Nejlepší dřevozpracující družstva a truhlářství na celém Menirthu. (40k ob.)

### Tenebrielle

Sluvansky "Tmarůvka". Další truhlářské centrum. Nejmenší z měst, ale za to má překrásné vysoké věže. (50k ob.)

### Scyllea

Sluvansky "Hydřina". Jezerní přístav obchodující s krásnými perlami. Chov lagmar. (80k ob.)

### Nathiala

Sluvansky "Natálie". Druhé největší kasárny po Beii, sídlo hraniční hlídky. Jezerní přístav. (55k ob.)

## Osobnosti

### Diomédes Obrozený - (bývalý) velitel rytířů Zlatého fitryše

Válečník, politik. Přišel o čest, neboť nedokázal zabránit vraždě svého pána - Angledonis Javiere. Pro vraždu byla využita jeho neteř, bez jejího vědomí. Po výsleších týkající se jeho selhání nabídnul svou rezignaci a vzdal se jména. Tarik Korvín jej povolal zpět do služby s novým jménem - Obrozený.

*"Protože i z podťatého kmene může vyrašit nový život, staneš se štítem utlačovaných, ochráncem slabších."* Tarik Korvín

### Tarik Korvín Kyklopeánský

Správcem Černého lesa po krátkou dobu po smrti Angledonia Javiereho.

### Semerteo Nedrovi

Protektor Černého lesa po jeho kapitulaci, ujal se moci v červenci 307 p.P.

### Generál Ragynald Foodayn

Z Gashliru. Jeho syn je ve výcviku řádu Zlatého Fitryše.