Dimni Đavoli

*"Jedna zastrašujuća individua i za gledati - imao sam jednom (ne)priliku da nabasam na njega dok sam pratio grupu nezavisnih glavolovaca kroz poznatom samo po zlu zidu morske magle u Karap Dolu na Hjulu - možeš zamisliti moje iznenađenje, čuj iznenađenje, zaprepašćenje kada se par prodornih krvavo crvenih strahotnih očiju pojavio niotkuda i kada mi magla progovori da držim odstojanje".*

― P. Eseks Jerak, priča kad je ono video Vakandera, jednog od njih
**Filér-Intzani** , to jest **Magleni Demoni** ili **Dimni Đavoli**, ne mešati sa Dimni Demoni, koji su više u srodstvu sa Ravnom, to jest njegovom šišmišastom rasom, ali su evoluirali i dalje, u dimno amuflažne, svi ti šiš-mišasti su izuzetno dobri u kamuflaži, Aveti sa Avola naročito i u hipnozi i u ulasku u noćne more. Ovde nije ništa čudno da rase budu i od leda, Ledeni Demoni, i od vode, čak i od blata, Bljati, što ustvari i nije toliko čudno, samo su zasnovani na silikonu, ima čak i samosvesnih kristala, što da ne. Kako može da se zadrži voda u oblik svesnog bića, što ne bi mogao i dim. Mi smo samo navikli da smo mi zasnovani na karbonu, a neko drugi je možda zasnovan na .... karbon dioksidu hehe, pa mu se i mozak i svi organi, uključujući i oči, razvio od toga a ne od ugljenika. Kao kod pogiba, onih malih (5cm) energetskih duhova, bugi-goblina, koje jedu strujne mreže (pauci), koje su mogle da prolaze kroz zidove (rudnika u kojima su živeli, i plašili rudare, iako su bezopasni i zapravo su ih pauci više jeli). Čak i Džedaji mogu da nauče tu veštinu da prolaze kroz zidove, nije to ništa toliko neobično. Biti bestelesan, biti prozračan i prolaziti, i sjajiti.

Za razliku od pogiba a opet, slično Dimnom Demonu, mogli su da "uzmu" bilo koji oblik. Da bi se prikrile ili naplašile nekoga. Nastali su, ne znamo tačno ni od koga ni kako, a bogami ni kad, verovatno su drevni drevni, na Planeti DNX-N1, u Divljem Svemiru. Mogli su da budu i različitih boja tog tela od **dima/magle**, pa je nepoznato da li su i to sami birali (za trenutak ili za stalno), pri rođenju ili pri nekom ritualu sazrevanja ili u to bile podrase. Bitno je samo da su im "oči" uvek bile druge boje od tela. Bili su, naravno visokointeligentni, samoshvatajuća rasa.

## Izgled i narav

"*Kao **Filer-Intzan**, može da se infiltrira čak i kroz filtere* *bilo koje instalacije, potpuno neprimećeno, ali su i tamo počeli da stavljaju svakakve monitore, moraju ih prvo onesposobiti.*"
― Palpatin Essex J., o Vakanderu, vrhunskom gasnom špijunu

To što su bili gasovitog stanja, nije značilo samo da će oružje ili bilo kakva druga pakost proći kroz njih i ne oštetiti ih, a kamoli povrediti (naravno nisu ni večno živeli, troše se kao i svi mi), nego su energiju iz tih ubojitih oruđa upili i razložili je po potrebi. Kako bi smanjili štetu. Ali ti im nije dolazilo prirodno, morali su naučiti kako. A i jednostavno su mogli da se samo uviju i da ne rizikuju. Ni objekte nisu mogli da drže prirodno i od rođenja, iako su zvanično bili Aprehinzilni, nego uz veliku veliku vežbu. Iako su posedovali i telekinezu i telepatiju (ili, odvojeno, čitanje misli), sve je to bilo slabo kad se....rode, ili kako već "dolaze na svet", gasom majke/oca, mislim deobom. Imali su polove, a mogli su ih čak i klonirati, ako bi iko hteo. Dakle imali su genetski materijal.

Razređeni oblačići dima i prozirna isparenja su se kovitlali oko glavne mase klobuka. Ali to nije nigde išlo, nego se samo komešalo, izgledalo je kao gasni džinovi, nije imalo gde da ode. Osim kad bi se odvojili, kao Planete od Sunca, da se razmnože ili čisto da se razdvoje, veća šansa za beg. Oči koje su uvek bile komplementarnih boja, zeleni su imali crvene, plavci narandžaste, a žuti ljubičaste. Ne zna se da li je ikojoj rasi taj gas bio otrovan, i da li je boja imala veze. Ali generalno, plavi su bili najprijatniji za oko. Nisu imali "trepavice" ali su oči mogli da uvuku u ta gasovita tela, u kojima su ionako plutala, pa bi se izgubila u "duplji" iste boje kao telo, i mogla da se pojave skoro svuda, bez okretanja, takođe dobra stvar za špijune, imati oči na leđima. To je takođe bila jedna od stvari koja je plašila autsajdere. Osim tih očiju uopšte duhovsko i neuhvatljivo nepovredivo **demonsko** telo je zadavalo strah.

**Đavoli** su mogli i da se sabiju, u kocku od 30 cm ili da se poravnjaju (za recimo prolaz ispod vrata ili između rešetaka) na tanje od 1/3 cm ali bi onda bili oko 2,1 m². Ali nije problem. Ako rupa ili prorez nije dovoljno širok, prođe samo jedan deo, kao kad praviš lazanje. Neki od njih su čak i voleli da spavaju u valjkastim čašama. Dakle kontrolisali su i gustinu. A sad, do koje mere, to ne znamo. Ne znamo ni šta im je radila vatra. To jest da li je možda gas bio zapaljiv, ili bi se dim vatre pomešao sa njihovim dimom, i promenio im strukturu. Ili ih čak zatrovao.

Kretanje im je lako bilo kontrolisano, to jest nije moglo ništa da ih oduva, barem ne ništa što ne bi i nas, ali nije baš bilo ubrzano i lako. Kretali su se 2x sporije (strujanje od našeg trčanja i plutanje od našeg hodanja). Reagovali su dakle na gravitaciju, ali su ipak bili lebdeći. I properirali su same sebe iznutra. A ne odbijajući se od zemlje, ili gurajući kao skimeri/vozila sa točkovima. Nego su lebdeli prirodno, samo zato što su lakši.

Ali.... to je značilo da su praktično nečujni, sve dok sami ne odluče da se oglase. Što je **Đavole** činilo boljim uhodama i čaušima, čak i od avetnih DiAvola. Apsolutno idealno neprimetni, naročito za ljude koji nisu navikli na bestelesna bića.

## Društveni život

**Demoni** su mogli da se izražavaju tim svojim očima, jer drugo nisu imali. Imali su čula, njihovo čulo je bilo njihovo celo telo, ali im ova naša nisu trebala. Pravili su ih po potrebi, kako bi komunicirali a da ne uplaše druge rase, a ne da bi jeli ili mirisali. Jedan za koga smo znali, Vakander je zapravo bio jako miran i blage prirode.

Kako im je i Planeta DNX-N1 bila takođe dugo skrivana i o njima se skoro ništa nije znalo u Galaksiji, van njihovog Sistema a postoje eonima, čak i svaka jedinka živi nekoliko vekova ili čak milenijuma, pa su se o njima rađe ispredale legende. Kada su počeli da ih uzimaju za dvostruke agente i špijune, strah i legende su se još i pojačale, jer su uglavnom vezivani za opake ubice i davitelje iz prikrajka, iako su uistinu zapravo izbegavali da se mešaju, čak i da kontaktiraju, ko zna šta im se desilo u evoluciji.

Izgled, a i ime, im nimalo nisu pomagali. Izgledali su zaista zastrašujuće. Ono malo Ksenobiologa što je znalo išta o ovoj tajnovitoj vrsti, tvrdilo je da ih nema više od par stotina, 400 u celoj populaciji najviše, ko zna šta im se stvarno desilo, možda i jesu duhovi neke upropaštene rase. Međutim i tih navodno stotinak se lepo uklopilo i infiltriralo, i u društvo i u posao. Širom Galaksije. I kažu da im se broj nije promenio ni u toku mnogih ratova. Ili su stvarno dobri u izbegavanju konflikta ili su rešili da se ne prerazmnožavaju iako im je vrlo lako. Da ne "upadaju u oči". Bili su na svim stranama, to jest uvek na pravoj strani.

## Istorija

Planeta im je skoro potpuno bila neistražena. Iako je uredno pronađena i ubeležena, još za vreme Galaktičkog Građanskog. U N21 kockicu, iako se zove N1. U Divljem Svemiru. A gde bi drugo.

"***Dimni Đavo** Vakander, infiltrator, predstavlja posebnu pretnju za Alijansu Re-Re. Sama njegova priroda mu dozvoljava da ispari dok ga mi primetimo. A nije da ga možemo ni zaustaviti"*

― Palpatin E. Jerak, o the **Filer-Intzanu** Vakanderu
**Filer-Intzani** su bili jako retka rasa u našoj Galaksiji, ne zna se šta im se tačno desilo sa civilizacijom i zašto se kriju i kako su postali gasoviti, možda čak i zbog nekog napada na njih, kao što su Džave (i Peščani Ljudi) nekada bili razvijena Čelovjekolika rasa Kumumge, ili Kva dinosaurusi koji su de-evoluirali od jedne od najstarijih i najrazvijenijih rasa Kvi (Kwi, ne Qui, kao Kvi-Gon), tako je obično sa najstarijim rasama, koje su se previše usilile, a za njih znamo da su drevni drevni.I zašto nose dva imena, i **Filér** (kao **Fill air**) i **Intzan** (što bazično znači Čovek). Ko zna. Šta se tamo desilo.

Jedva da je iko znao išta o njima jer ih niko nije ni sretao, ili možda ne zna da ih je sretao. Tvrdili su da ih je ostalo sasvim malo, ali to ne mora da je istina. Oni koji su imali (ne)priliku da ih sretnu uglavnom kažu da su bili strahotni, ali ni to ne mora da je tačno, jer su možda samo glumili da bi preživeli. Ne ksenofobično nego oprezno sa tuđinima. Baš nasuprot par onih za koje se znalo, uključujući i Džedaje Učitelje Nu-Barone, za koje se nije znalo ali se pretpostavljalo da su (tako se piše, jer su fluidni gasoviti, mislim polno fluidni) da su od te rase. Kao što smo rekli, većinu sposobnosti su sticali napornom vežbom, a gde ćeš bolje nego Džedajski/Sitski trening. Oni su mogli, mislim Baroni, da sevaju i grme kao oblaci, ali to je možda samo bila Silina Munja. A slučajno im je najviše ležala jer su oblačasti. Bili su, NuBaroni, veoma prijatni i nežni, u duginim bojama, čak i kad se nervira i "naoblači", nevezano za njegovu LGBTQ+ prirodu. I to je sposobnost koja se može steći, menjanje boja.

To ispredanje horor legendi, kao mnoge druge ugrožene rase, nisu obeshrabrivali, jer su im odgovarale, i da ih ostave na miru a i zbog posla. Mnogi od njih su mislili da su samo mit, izmišljena izmaglica, duhovi i **Demoni**, prikaze iz legendi i bapskih priča za decu (koje su uglavnom bile istinite). Kako su videli **oblake** da menjaju oblike, postali su još i nepoverljiviji prema njima. Nepoverljivost je kod oblaka obostrana. Toliko puno neosnovanih predrasuda od ne-**Dima** (ne mešati sa Nedimima i Nedíćima i Hutom Nadimom) o toliko malom narodu koji je toliko naglašen.

Svega nekoliko **Isparelih Đavola** je isparilo sa svoje planete. Sad da li su videli samo tih par stotina ili ih je sveukupno bilo oko 400, to ne znamo. Ko zna kako su tek na rodnoj planeti večni sakrivanju. Mnogo njih je živelo u Spoljašnjem Prstenu na Planeti Lovaca, to jest Kiorinu (ne mešati sa Kilarin, samo zato što su tamo živele ubice, lovci na ucene, glave (to je različito) i špijuni), svetu punom bezakonja, gde su se skrivale razne njuške, od kojih bi neki kao ubice bili i ucenjene glave, pa nije logično da su tamo, ali boljeg mesta nema. Tamo bar mogu da se odbrane, mogu da uvezu oružje kakvo hoće, potpuno bezakonje.

Čak su i majstori kloniranja, Kaminojci uhvatili i zarobili barem jednog (uzorak) od njih na Kaminu, u Malio Prostorije za Pohranjivanje tik pored Tipoka Sitija. Na kraju su posle mnogo muka uspeli da kloniraju jednog od njih. Što znači da imaju genetski materijal i nekakvo biće, i da ih je moguće i veštački razmnožavati za razliku od onoga kako god su se oni sami množili i ukrštavati.

Vakander je bio jedan od napoznatijih **Đavola**, na suprotnoj strani od Nu Barona, iako njih nije bilo briga za strane. Bio je smatran ogromnom pretnjom Alijansi za Restauraciju Republike (Re-Re) za vreme GGR (Građanskog Rata u celoj Galaksiji).

Potpukovnik Alijanse čudnog imena za tu poziciju, Palpatin Eseks Jerak predao je izveštaj o Vakanderu Alijansinom SekurINdeksu, nekoj vrsti arhive "bezbedonosno zanimljivih osoba" i o svim njegovim .... mis-avanturama (ne postoji prevod) sa Imperijom i njenim saradnicima (KAPS). Barem onima za koje su čuli. Do detalja.

stories from such interactions used terms such as to describe terminology to dismiss the tales subjected them

## Behind the scenes

U igrici (MOMDI, Masovnoj Onlajn Multiplejer Društvenoj Igri) su predstavljeni kao jako smotani i trapavi (ne znam o čega bi se sapleli), slabašni, slabotelesni, nevični tehnologiji ali ipak izuzetno inteligentni i dobre percepcije. Imali su manje karaktera, ali bolju regeneraciju i generalno nepovredivost.

U igrici je zabranjeno da se .... konstruiše lik, a Met Buš je ilustrovao likove kasnije.