Yötaivaan perintö

* Pääsivu
* Luku 1
* Luku 2
 **Yötaivaan perintö** (engl. *Nightsky's Heritage*) kertoo Yötaivaasta, ja tämän salaisesta rakkaudesta.

## Luku 1 – Kokoontuminen

Yötaivas katsoi Salamasydäntä ja Omenahäntää kateellisena. Salamasydämellä oli kumppani, ja hän odotti pentuja, mutta Yötaivaalla ei ollut mitään. oli Yötaivas kyllä vähän ihastunut Pyökkijalkaan, mutta kolli *inhosi* häntä.
”Hei Jääliekki”, Yötaivas sanoo veljelleen, joka käveli ohi turkki kiinni Hopeamyrskyn turkissa.
Yötaivaan toinen sisko – Tulilaulu – vietti pentutarhassa kaiket päivät, sillä hän oli kuu sitten synnyttänyt Aurinkokynnelle Liekkipennun, Varjopennun ja Kultapennun.
”Yötaivas.”
Naukaisu havahdutti hänet. Se oli Viimatähti.
”Haluan sinut kokoontumiseen tänä yönä”, valkea päällikkö naukui. ”Myös Salamasydän, Omenahäntä, Pyökkijalka, Tiikerisydän, Tummatassu, Sinitassu ja Lumitassu tulevat.”
”Joo...” Yötaivas vastaa poissaolevasti. *Pyökkijalka! Voisin pehmentää häntä vähän kaivelemalla muiden klaanien asioita. Hän kun on itsekin urkkija.*
”Ovatko kaikki klaanit paikalla? Hyvä!”
”Minä voin aloittaa, Viimatähti”, naukuu ruskeavalkoinen naaras. Viimatähti nyökkää Kotkatähdelle, ja tämä jatkaa: ”Tuhkaklaanissa on paljon riistaa. Lisäksi meillä on kaksi uutta soturia: Hämyaskel ja Valkokarva!”
”Hämyaskel! Valkokarva! Hämyaskel! Valkokarva!” kaikki kissat hurraavat. Aukion laidalla kaksi kissaa, kolli ja naaras, istuvat ylpeinä.
”Nokiklaanissa on myös uusi soturi, Vikkelävarjo”, ilmoittaa ruskea kolli – Mutatähti.
”Vikkelävarjo! Vikkelävarjo!”
Yötaivas katsoo lähes Puhujankiven alla istuvaa nuorta kollisoturia, ja huomaa, että tämä on jokseenkin komea. Kun hän katsoi tumman punaruskeaa kollia, hänestä tuntui kuin karvat kipinöisivät. *Vikkelävarjo...!*
Seuraavana Viimatähti astui eteen. Hänen valkoinen turkkinsa hohti kuutamossa, kun hän puhui. ”Savuklaanilla on ollut hyvä saalistusonni, ja riistaa on paljon. Vinhakynsi ja Omenahäntä häätivät reviiriltämme ketun, eikä se palaa vähään aikaan. Myös meillä on uusia sotureita: Jääliekki, Tiikerisydän ja Yötaivas.”
Yötaivas röyhisti rintaansa näyttääkseen mahdollisimman hyvältä. Syrjäsilmällä hän näki, kuinka Vikkelävarjo katsoi häntä ihailevasti.
”Hiiliklaani voi hyvin.” kullanruskea raidallinen päällikkö naukui. ”Viherlehti on antanut runsaasti riistaa”, Leijonatähti jatkoi. ”Keltapilkku on synnyttänyt kolme tervettä pentua, joiden nimiksi annettiin Kehäkukkapentu, Nokkospentu ja Salviapentu.”
Yötaivas alkoi etsiä katseellaan Nokiklaanin Vikkelävarjoa. Hän etsi ja etsi, kunnas huomasi punaruskean turkin aukion laidalla. Yötaivas tuuppi ja töni kissoja päästäkseen kollin luo. Vikkelävarjo istui juttelemassa jonkun vaaleankeltaisen naaraan kanssa.
”Toivottavasti en tuppaudu väkisin –” mutta Vikkelävarjo keskeytti hänet.
”Ei se mitään. Hän on sisareni Salamahäntä”, kolli naukuu huvittuneesti.
”Minä olen Yötaivas”, Yötaivas esittäytyy.
”Joo, me näimme sinut, kun Viimatähti kertoi”, Salamahäntä sanoo kirkkaalla äänellä. ”Ne muut, Jääliekki ja Tiikerisydän?”
”Sisaruksia.”

## Luku 2 – Vaarallinen kohtaaminen

”Saapukoon jokainen oman riistansa pyydystämään kykenevä Suurkivelle klaanikokoukseen!” Viimatähti kajautti.
Kun kaikki olivat saapuneet, Viimatähti naukui: ”Tänään nimitämme kolme uutta soturia. Tummatassu, Sinitassu ja Lumitassu, tulkaa tänne.” Oppilaat ujostelevat. ”Tummatassu, tästä hetkestä lähtien sinut tunnetaan Tummaviiksenä. Klaani kunnioittaa rohkeuttasi ja nokkeluuttasi, ja hyväksymme sinut Savuklaanin täydeksi soturiksi.
Viimatähti koskettaa kuonollaan Tummaviiksen lapaa.
”Sinitassu, tästä hetkestä lähtien sinut tunnetaan Siniturkkina. Klaani kunnioittaa urheuttasi ja neuvokkuuttasi, ja hyväksymme sinut Savuklaanin täydeksi soturiksi.
Viimatähti koskettaa kuonollaan Siniturkin lapaa.
”Lumitassu, tästä hetkestä lähtien sinut tunnetaan Lumilehvänä. Klaani kunnioittaa oveluuttasi ja epäitsekkyyttäsi, ja hyväksymme sinut Savuklaanin täydeksi soturiksi.”
Viimatähti koskettaa kuonollaan Lumilehvän lapaa.
”Tummaviiksi! Siniturkki! Lumilehvä! Tummaviiksi! Siniturkki! Lumilehvä!”
”Salamasydämen synnytys alkoi!” Omenahäntä ulvoo. Vaaleanruskearaidallinen kolli juoksee Tuhkanaaman pesälle.
Yötaivas kuuli pentutarhasta tuskan ulvaisuja. Hetken hiljaisuuden jälkeen hän kuuli, kuinka Tulilaulu, Lehväturkki ja Tuhkanaama itkivät.
”Mitä tapahtui?” Yötaivas kysyi. Samalla hän kurkisti pesän suuaukosta sisään.
”Salamasydän kuoli. Hän menetti liikaa verta. Ja vain kaksi pentua neljästä jäi henkiin”, Tuhkanaama vastaa. ”Omenahäntä kertoi heti, että mustavalkoraidallinen on Juovapentu ja tummanharmaa Saarnipentu.”