Пертурабо

**Пертурабо** (також **Лорд Заліза**, **Молот Олімпії**) - примарх Залізних Воїнів, IV-го легіону космодесанту Хаосу. Вирощений в атмосфері чвар та інтриг свого рідного світу, Пертурабо був похмурим воїном і майстром технологічних таємниць, володіючи логікою та математикою війни так само майстерно, як мечем і болтером.

Лорд Заліза був замкнутим аж до конфлікту, вважаючи, що краще приховувати свої думки через загрозу зради навіть серед його легіону і братів. Мало хто назвав би його другом, але жоден не міг принизити його здатність вести кампанію та прокладати найпряміший шлях до перемоги, незалежно від ціни та навантаження, які випали на нього та його легіон протягом довгих років Великого Хрестового Походу. Його слово було незламним, як залізо.

На відміну від своїх братів, багато з яких прийняли участь у Великому Хрестовому Поході Імператора з майже фанатичною відданістю, Пертурабо вважав це просто завданням. Його завоювання були незліченними, але непоміченими. Залізні Воїни привели багато світів під стяги Імперіуму Людства, але залишали після себе зруйновані планети на межі вимирання завдяки своїй жорстокій, хоча й ефективній стратегії.

Після придушення повстання на Олімпії ціною смерті більшої частини населення Пертурабо перейшов на сторону Хоруса. Коли поразка магістра війни стала очевидною, Лорд Заліза покинув Терру і відправився з легіоном в Око Жаху де піднявся до статусу демон-принца з волі Руйнівних Сил і зараз проживає на демонічному світі Медренгард.

## Історія

### Молодість

За словами самого Пертурабо, він народився близько 792.M30 року. Коли примархи розлетілися в різні кінці галактики, Пертурабо приземлився на планеті під назвою Олімпія.

Щонайменше рік він провів на самоті в сільській місцевості Олімпії і став відомим мандрівником, який вбивав легендарних звірів. Однак, вперше його виявили, коли він піднімався в гори під містом-державою Лохос, не пам'ятаючи нічого про те, що відбувалося раніше.

Охоронці, зрозумівши, що це не звичайна дитина, привели його до Даммекоса, тирана Лохоса. Даммекос був заінтригований дитиною, привів її до свого дому і прийняв як рідну. Даммекос помітив у хлопчика неабиякий розум і вправність у всьому - від архітектури до мистецтва, від політичних дебатів до бою, і він став дивом, завдяки якому Лохос укладав союзи з іншими містами-державами.

Юний Пертурабо, хоч і знав, що він не від світу цього і створений за задумом, а не природою, відчував огиду до релігійних олімпійців і вірив у холодну логіку науки і розуму.

Даммекос проводив багато часу зі своїм новим сином, але ніколи не отримував нічого взамін. Припускають, що Пертурабо ніколи не довіряв олімпійцям і відмовлявся відповідати на ласку Даммекоса. Примарх уникав своїх братів і сестер Геракона та Андоса і насолоджувався товариством лише своєї прийомної сестри Калліфонії.

Багато хто вважав Пертурабо холодною і задумливою дитиною, але якщо врахувати, що він був кинутий у світ, не маючи жодного уявлення про своє походження чи призначення, то це, можливо, дещо жорстоко.

Тим не менш, Пертурабо взяв собі ім'я не шанованих олімпійських героїв, як очікувалося від аристократів, а скоріше давній титул для тих, хто мав надзвичайні здібності.

Пертурабо вів війни проти суперників за свого прийомного батька, і завдяки численним воюючим містам-державам Олімпії набув величезного досвіду в облоговій війні. Керуючи будівництвом багатьох облогових машин, які колись вважалися технологічно неможливими на планеті, Пертурабо незабаром здобував перемогу за перемогою і став відомим як нещадний кривавий воєначальник.

Протягом усього життя Пертурабо переслідували видіння і відчуття «Великого Виру», хоча він нікому не розповідав про це, бо боявся, що це буде сприйнято як ознака слабкості.

### Прибуття Імператора

Коли прибув Імператор, Пертурабо негайно поклявся Йому у вірності і скинув з себе тиранію Лохоса. Кажуть, що Даммекос провів кілька років, що залишилися, збираючи сили і утримуючи владу. Йому не вдалося закріпитись, тому він цим фактом створив хвилю обурення, іскру незалежності міст-полісів, яка згодом буде використана проти Імперіуму.

Прийнявши командування легіоном, Пертурабо переглянув бойовий досвід своїх нових сил.

Ретельно проаналізувавши їхню історію, ефективність, доктрини і практику, Пертурабо визнав їх незадовільними.

Його покаранням стала децимація. За допомогою жеребкування один з кожних десяти легіонерів був обраний для того, щоб бути побитим до смерті своїми товаришами.

Таким було правління Пертурабо: жорстоким і невблаганним.

Пертурабо повів своїх нових Залізних Воїнів у блискавичний хрестовий похід проти планети Справедливої Скелі та її єретичних Чорних Суддів.

### Великий Хрестовий Похід

Пертурабо зарекомендував себе як ефективний і дуже здібний, але також жорстокий, злий і заздрісний. Широко відомо, що Пертурабо вважав своїм суперником Рогала Дорна.

Його дратували постійні нагадування Дорна про досконалість вибудованої оборони на Террі.

Інші примархи також тримали Пертурабо на відстані. Можливо, це було пов'язано з його неперевершеним володінням технологіями, набагато випереджаючими все, що могли зробити інші примархи.

Пертурабо проводив багато часу зі своїм братом Маґнусом на Террі в перші дні молодого Імперіуму, намагаючись розкрити численні таємниці минулого людства і особливо цікавлячись роботами відомих винахідників.

Його називають "товаришем та братом", який розробив найкращий план, щоб обійти оборону Овердогга Машогга, оркського варбоса, якого атакували Леман Расс, лідер Космічних Вовків, і Джагатай Хан, лідер Білих Шрамів.

Залізні Воїни продовжували створювати цитаделі в регіонах, де вони воювали. Невелика кількість Залізних Воїнів була залишена на цих аванпостах, але Пертурабо обурювався, що його армію змусили розділити.

З часом про них склався стереотип як про найкращу армію для облоги та утримання гарнізонів, але врешті-решт Залізні воїни були настільки виснажені, що почали просто насолоджуватися вбивствами, які їм доводилося здійснювати після того, як окопи були вириті.

#### Кампанія проти хрудів

Особливо жорстокою була кампанія проти хрудів у Сак'традських глибинах, регіоні, яку Пертурабо вважав стратегічно безглуздою.

Тим не менш, він сумлінно керував зачисткою хрудів, незважаючи на великі втрати свого легіону, як того вимагала Військова рада Імператора.

У кульмінаційний момент кампанії, коли його флот лежав спустошений темпоральною ударною хвилею від хрудів, Пертурабо міг лише звинувачувати Імператора, за шкоду, заподіяну його синам у цій дивній кампанії.

Цілком можливо, що саме Горус утримував легіон на цій ролі, дозволяючи йому легше схилити розум Пертурабо до зради Імператора згодом.