Таємниця. Розділ 14

**Розділ 14**

Вогнезір поглянув на королеву:

    - Зараз я не знаю, але Тигрозір не зупиниться ніколи поки не знищить Громовий клан

З ожинових заростей визирнула голова Сіросмуга:

    - Вогнезоре, Міллі хоче піти на полювання, але немає кого за кошенятами стежити.

    - Маргарита може, - нявкнув Вогнезір

Сіросмуг похитав головою:

    - Маргарита не може. Вона заслабла

    - Я можу, - нявкнула Плямолапка

Вогнезір перевів погляд на Плямолапку:

    - Тобі тре відпочивати.

    - Я буду їй допомагати ходити, - пообіцяла Білоквітка

    - Добре, - нявкнув Вогнезір

Плямолапка підвелась та с перлась об Білоквітку. Вони попрямували до ясел. Снігу не було та світило сонце, обігріваючи плямисте хутро новачки.

Коли вони дійшли до ясел то там була Міллі та Сіросмуг. Плямолапка підійшла блище до ясел і сіла.

    - Плямолапка буде стежити за твоїми кошнятами, - нявкнула Білоквітка

Міллі кивнула:

    - Я знаю, вона вправно заспокоює кошенят.

    - Вона часто няньчила кошенят в Дощовому клані, - нявкнула Білоквітка, - аж не віриться що моя дочка перейшла на вояцтво.

Кошенята Міллі підійшли до Плямолапки:

    - Як твоя лапа? – спитала Цвітка

    - Недуже болить, - нявкнула Плямолапка

    - Мені час вирушати, - нявкнула Міллі до кошенят, - поводьтеся себе чемно.

Сіросмуг і Міллі попрямували до виходу з табору.

    - І що сьогодні ми будемо грати? – спитав Джмелик

З ясел вийшла Білковушка. Та поглянула на Плямолапку та підійшла до неї:

    - Що ти вже у чудила? – спитала Білкоувшка новачки

    - Хотіла просто прогулятися табором, - пробурмотіла Плямолапка.

Плямолапка народилася маленькою від своєї сестри.

     - О звісно, тобі нетреба було йти до вояцького життя, як Вогнезір міг допустити того, що *ти* пішла на шлях вояцтва, - прошипіла Білковушка

      - Вона невинна, що тут вже є вдосталь медикотів, - встала на захист Тернинка

Плямолапка понюхала повітря і від чувся запах Тіньового, Вітряного та Річкового клану.

         - Тіньовий, Вітряний та Річковий клани, провідники та по одному вояки, - повідомила Плямолапка

Кошенята, Білоквітка та Плямолапка повернулись до виходу з табору. Звітам вийшли Леопардозірка Білосерд, Однозір Ясносил та Чорнозір Плющохвоста.

    - Що вони тут роблять? – пискнула Цвітка

Плямолапка дала знак хвостом щоб вони мовчали.

    - Вогнезоре, які в Громовому клані є проблеми? – спитала Леопардозірка

    - В нас немає ніяких проблем, а що сталося? – нявкнув Вогне зір

    - Мої коти вчора побачили що озеро є багрянисто-червоне, запах крові, - нявкнув Однозір

    - В нашому клані всі цілі, - нявкнув Чорнозір

В очах Вогнезора промайнув здивованість та страх, але запаху страху не було.

    - В нашому клані все добре, -  нявкнув Вогезір, - тільки в нас одна новачка пролила кров, але вона досі жива.

     - Я б хотіла з нею зустрітися, - нявкнула Леопардозірка

Плямолапка пішла до новацького кубла бо не любила великої уваги. Але вона незграбно впала від болі в лапі. Білоквітка підняла новачку і всадила на місце.

Вогнезір вказав хвостом на ясла і Леопардозірка та Білосерд пішли туди.

    - Плямошубко? – нявкнула Леопардозірка

    - *Плямолапка*, я зараз вчуся на воячку, - виправила новачка

    - Ти сильна та витривала. Переборовши сильного ворога, як стікання твоєї крові. Ти була чужинкою, а зараз ти як Громова кішка, - нявкнула Леопардозірка

В її очах читалося те що: *«Ти похожа на вірного воєводу Річкового клану, який своїм життям врятував двох новаків»*. Перед очима пройшовся Каменешуб.

Білосерд стояв онімілий, вояк схилив голову до Плямолапки:

    - Ти пролила свою кров, Дощову кров і ти заслуговуєш пошани.

    - Білосерде, ти мене не знаєш. Я *не люблю*, я люблю бути *простою новачкою* без ніякої пошани, - нявкнула Плямолапки

    - Вам час іти. Чужим котам неможна бути на Громовій території, - нявкнула Білоквітка.

    - Прощай мамо, прощай сестро, - крикнув через плече Білосерд

    - Прощай, Білосерде! – крикнула Плямолапка

    - Прощайте, - крикнула Білоквітка

    - Прощай, зустрінемося на зборищі! – крикнула Білоквітка

    - Може пограємо? – запропонувала Плямолапка

Кошенята перезернулись:

    - А в що? – пискнула Цвітка

    - Може… я буду одноногим борсуком, а ви на мене будете нападати, - запропонувала Плямолапка

    - Чур я провідник, - нявкнув Джмелик

    - Ні, ти є завжди провідником, може краще я? – нявкнула Тернинка

    - Я за, - нявкнула Цвітка, - я хочу бути вояком

    - Добре, я буду вояком, - пирхнув Джмелик.

Плямолапка встала на задні лапи. Новачку збив з лап Джмелик. Вона вдало впала не напружуючи свою поранену лапу. Тернинка вкусила хвіст Плямолапки не дуже стискаючи зуби. Новачка впала на спину, та на неї налетіли кошенята.

Плямолапка побачила Сіросмуга та Міллі з здобиччю:

    - Як сьогодні полювалося? – поцікавилася Плямолапка

    - Просто прекрасно, - нявкнув Сіросмуг.

Міллі сіла біля Плямолапки:

    - Я так бачу що ти добре ладиш з кошенятами.

Плямолапка обережно скинула з себе кошенят і теж сіла:

    - Мені подобається бути з кошенятами, але я не знаю де є Ожинокіготь.

    - Ожинокіготь, Березопад, Ліжинохвоста, Левожар та Падуболистка пішли на пошуки Сола, - нявкнув Сіросмуг.

    - А за воєводу є Сіросмуг, - нявкнула Міллі .

    - Я вітаю тебе, Сіросмуже, - схилила голову Плямолапка.

Білоквітка підійшла до Плямолапки:

    - Вже закінчується Сонцепік, тре вирушати до кагату.

Плямолапка кивнула. Коли новачка піднялась то оперлась об Білоквітку. Вони попрямували до кагату з свіжиною. Коли Плямолапка вибрала свіжину і почала трапезувати то до неї звернувся Бібконіс:

     - А це правда що ти пролила всю свою Дощову кров?

Плямолапка мовчки кивнула.

    - Я ніколи в світі не подумав що новачка може витримати цю біль, - нявкнув Бібконіс

    - Як для мене Дощова кров зараз недуже й потрібна, - нявкнула Плямолапка коли доїла свіжину

    - Недуже й потрібна, - пирхнула Білковушка ззаду

    - Що це з тобою? – збентежилась Плямолапка

Плямолапку пропалював погляд Білковушки:

    - Це твоя рідна кров, і ти її зреклась!

     - Я її не зреклась! – прошипіла новачка

    - Ти зреклась своєї посади медикішки! – продовжувала Білковушка

    - Що тут відбувається!?

Це був Вогнезір, провідник блищи підійшов до сестер:

    - Білоквітко, відведи Білковушку в ясла і щоб вона звідси не виходила.

    - А як же Плямолапка? – нявкнула Білоквітка

    - За Плямолапкою я подбаю, - пообіцяв Вогнезір

Білоквітка кивнула і повела Білковушку і ясла, руда кішка лише останній раз прошипіла до Плямолапки і повернулася до ясл.

    - Йдемо, - нявкнув Вогнезір

Плямолапка кивнула і почала вставати, потім оперлась об  Вогнезора. І пішли до кубла медикота.

Коли вони вже зайшли в медикотяче кубло, то Плямолапка влягла в підстилку.

    - Як Маргарита?, - спитав Вогнезір Сойкопера що був у кублі.

    - В неї гарячка,  - нявкнув Сойкопер.

Плямолапка вже готувалася заснути, але її розбудив Вогезір:

    - Краще скажи що сталося з Білковушкою.

    - Вона важчає що я зрадниця, я зрадила Дощову кров, - нявкнула Плямолапка, - та, що я зрадила свою посади медикішки.

      - Ти в цьому невинна, що в Громовому клані вже є вдосталь медикотів, - запевнив її Вогнезір.

Провідник вийшов з кубла.

Плямолапка слідкувала з Сойкопером. Медикіт взяв листя огірочника.

Огірочник – це Маленькі блакитні або рожеві зіркоподібні квіти з волохатим листям. Вони полегшують гарячку, а також сприяє молоко у королем. Треба Розжувати та проковтнути.

Сойкопер дав Маргариті огірочник і та з'їла його.

Плямолапка солодко згорнулась і заспала.

\*\*\*

Плямолапка появилась в незнайомому лісі. Новачка пішла на запах Громового клану.

Коли плямиста новачка увійшла до табору то там була запекла битва з бродягами. Новачка побігла допомогти Мишошубці. Але її збиває з лап великий білий кіт. Він поклав на живіт новачку.

Плямолапка напружила лапи та швидко проскользнула вперед:

    - Я хочу допомогти Громовому клані з бродягами!

Білий кіт виглядав здивовано:

    - Але ж ти не пахнеш ніяким котом з інших кланів.

    - Але я з Громового клану, - нявкнула Плямолапка, - я з… з майбутнього.

    - З майбутнього? – повторив білий кіт

Плямолапка пропустила повз голови білого кота здивування і помчалась повз вояка. Раптом почувся чийсь крик і новачка побігла на крик:

    - Що тут відбувається?

Крик був Тигрозовий. В новачки побіг мороз по шкірі. Провідник лежав біля вояцького кубла, з його живота текла кров.

    - Тигрозір?! – прошепотіла Плямолапка

    - Зрадник! – прошипіла Синьозірка до Тигрозора

    - Що ти тут робиш?!

Плямолапка аж підскочила через різкі слова. Обернувшись вона побачила Жовтоіклу.

    - Тобі неможна тут бути!, - продовжувала медикиця, - йди за мною, - наказала вона

Плямолапка не сперечаючись пішла за Жовтоіклою. Вони йши через ліс і вже було видно Зоряні угіддя.

     - Я в Зоряних угіддях, - прошепотіла Плямолапка

В Зоряних угіддях виднілася постать вродливої плямистої кішки з бурштиновими очима та білими лапками, чорною плямкою на хвості та надзвичайно гарною шубкою.

    - Плямолистко, я привела Плямолапку, як ти й просила, - нявкнула Жовтоікла

Плямолистка вдячно кивнула:

    - Красно дякую, Жовтоікло.

    - Що ви від мене хочете? – нявкнула Плямолапка тремтячим голосом

Плямолистка сіла обгорнувши хвостом лапи:

    - В тебе є сила що ти можеш змінити минуле, так само як і майбутнє. І треба тебе навчити коли треба це використовувати.

    - Я сама знаю коли треба використовувати, - буркнула новачка

Плямолистка лизнула Плямолапчине вухо:

    - Ні, ти не знаєш. Я маю тебе навчити коли треба цю силу використовувати.

Плямолапка сіла:

    - Зараз ця сила ні до чого.

    - А як щодо майбутнього? – пронявчала Плямолистка.

Плямолапка знизила плечима:

     - Я б хотіла залишитися в Зоряному клані, а не проживати своє друге життя.

     - Кожне життя є цінним, - нявкнула Плямолистка, - ваша сварня з Білковушкою є поганою, та цю ситуацію ніхто незмін нить. Ця сварня переросте в зраду.

     - І що мені робити? – пронявчала новачка.

Медикиця поклала свій хвіст на Плямолапчину спину:

    - Це все зробиться само.

\*\*\*

Плямолапка проснулась в кублі Листоплесій. Новачці нічого не хотілось крім зануритись в мох і знову заснути, але плямиста новачка знала що зараз вона цього собі не може дозволити. Плямолапка потяжно зітхнула «Чому саме я маю такі сили?». Чому?