Sanguine Festivus

Ilustrație a unui infectat

## Descriere

Entitatea 67, denumită „Sanguine Festivus”, este un agent patogen viral cu efecte extrem de instabile și volatile. Abreviate în mod obișnuit ca „SFV”, persoanele care au contractat această boală sunt denumite în mod obișnuit „Capete de sărbătoare” și „Joviali” de către rătăcitori. S-a răspândit pe numeroase niveluri ale camerelor din spate, provocând haos larg răspândit și devastare în comunitățile afectate și a infectat un număr semnificativ de indivizi, potențial atingând o scară de zeci sau chiar sute de mii.

## Comportamente

Datorită manipulării producției de hormoni de către boala, persoanele care au progresat dincolo de punctul de asistență medicală prezintă adesea simptome de bucurie înnebunitoare și extaz. Această etapă de infecție îi face deosebit de periculoși, deoarece se știe că experimentează un high constant, fericit, fiind motivați să îi infecteze pe cât mai mulți pe alții. În timp ce unii infectați se pot adresa pur și simplu pe cei neafectați cu solicitări frământante de a-l contracta, majoritatea sunt conduși de creșterea constantă a adrenalinei din sistemul lor să utilizeze mijloace mai puternice de răspândire a bolii, până la și inclusiv violența.

În cele mai multe cazuri, se poate recunoaște prezența în apropiere a victimelor infectate înainte de o întâlnire directă, cele mai evidente semne de avertizare fiind râsul nepoliticos, înfuriat și parfumul putred al materiei în descompunere. La anumite niveluri, agentul patogen a devenit atât de răspândit și de răspândit încât sunetul râsului maniac poate fi auzit de kilometri întregi în toate direcțiile. În ciuda comportamentului lor delirante și frenetic, se crede că cei infectați rămân oameni într-o anumită capacitate, deoarece încă păstrează gândirea rațională, folosind orice mijloace necesare pentru a atrage indivizii care vin în apropierea lor.

## Biologie

Sanguine Festivus este răspândit prin fluidele corporale ale unui infectat care intră în sângele cuiva, cel mai adesea prin răni provocate sau prin digestia alimentelor contaminate. Imediat ce are loc transmiterea, persoana care o contractă va începe să prezinte simptome în aproximativ 8-12 ore. Aceste simptome apar mai întâi sub formă de crampe musculare, amețeli, bufeuri de frig și șocuri de durere în tot corpul.

La aproximativ 24 de ore de la primele semne de simptome, boala se îndreaptă spre ficatul bolnavului și începe să dilueze puternic sângele corpului și să manipuleze fluxul de proteine ​​în anatomia lor. Aici, bolnavul în cauză va experimenta dureri și rigiditate regulată, decolorarea pielii și a venelor, dureri care roade în antebrațe și maxilar și sângerări din palme cauzate de creșterea anormală a materiei osoase care iese din interiorul mâinilor. În acest moment, boala poate fi în continuare curățată din organism și cei afectați pot fi salvati, cu multe antibiotice și chiar sângerări dovedite a fi mijloace eficiente de tratament.

După ce au trecut 2-3 zile de la contaminarea inițială, fără tratament administrat, boala va fi preluat inima bolnavului și va fi diluat complet sângele, făcându-i pe cei infectați fără ajutor. Un semn revelator al acestui lucru este decolorarea puternică a pielii din zona pieptului, devenind un roșu gri-închis și bolnăvicios mai ales deasupra inimii. În câteva ore de la atingerea acestui stadiu, boala își va găsi drumul către creier și va începe să manipuleze glanda pituitară, eliberând cantități copleșitoare de hormoni, cum ar fi dopamina, serotonina și adrenalina în întregul corp, pentru a seda pe cei infectați. Acest lucru îi va face ca ei să devină extazi și agresivi și vor începe să încurajeze comportamente de căutare a altora și de acționare neregulată față de ei, adesea apucându-i sau chiar atacându-i pe alții. Având în vedere proeminențele anormale asemănătoare oaselor din palmele mâinilor lor, acest lucru poate duce adesea la rănirea altora, intenționat sau nu - și apariția unei contaminări suplimentare.

De aici, starea persoanei infectate va continua să se deterioreze. Ficatul nu va mai filtra sângele, iar icterul se va dezvolta, transformând pielea persoanei afectate într-un galben plictisitor și venele de suprafață se întunecă pe măsură ce sângele bolnav ajunge în fiecare parte a corpului. Creșteri osoase mai anormale vor începe să apară în jurul ochilor și gurii, devenind din ce în ce mai iritante pentru cei infectați și conducându-i la mâncărime și lacrimi la nivelul feței, rezultând foarte adesea într-un model de răni asemănător cu un zâmbet permanent sângeros, exagerat și fante- ca pete de piele și carne sfâșiate atât deasupra cât și dedesubtul orbitelor. La câteva luni de la infecție, aceste excrescențe vor provoca doar mai multe daune, cele de-a lungul gurii și maxilarului crescând pentru a semăna cu un al doilea rând de dinți, zimțați și deformați în așa fel încât forțează gura să deschidă constant și să iasă din orbite. în cele din urmă străpunge globul ocular, provocând leziuni extreme ale vederii și orbire.

Odată ce icterul s-a instalat și comportamentul infectaților a devenit prea haotic pentru a fi controlat, ei supraviețuiesc de obicei doar încă 2-3 ani înainte de a ceda bolii.

## Descoperire

Deși originile Sanguine Festivus sunt aproape necunoscute pentru noi, a fost documentat pentru prima dată încă de la mijlocul anilor 1700. În ceea ce privește, rata de infecție și cantitatea de infectați a crescut doar în timp.

## Ce să faci și ce să nu faci

### A face:

Tratați infecția cât mai curând posibil, pentru a preveni rădăcinarea virusului. În caz contrar, încetarea persoanei infectate este cea mai umană opțiune.

### Nu Încercați:

Să vă implicați fără mijloace copleșitoare de eradicare.