Stefan Andolini

Brat od rođenog strica Vita (rođ. Andolini) Korleonea. I sam stric dakle Majklu, Santinou i Fredu.

Brata je viđao često jer su odrastali u istom mestu, i znali su da su braća, ali im je bilo zabranjeno da se druže. Naime, njegov otac, Manfredi, Antoniov najmlađi, deset godina mlađi (maloletni) brat, problematičan od malena, brat je išao da ratuje, a većina ostale rodbine je pobijena (u tim istim ratovima/kasnijim obračunima) /umrla (od siromaštva/kuge),

pa su mnoga deca odrasla raspuštena i problematična, je sa 15 godina napravio dete ćerki nekog lokalnog opasnog Mafijaša (moguće Don Ćića ili Gvida Kvintane koji je obitavao tu i u MonteLepreu), koja je doduše bila starija, punoletna, ali ipak tatina mafijaška princeza, možda zato Ćićo mrzi sve Korleoneove. Ali, ipak nije bio đubre. Hteo je on nju da ženi, da dete ne bude kopile, ali šta zna mali. Ne može se tek tako pobeći od kuće i započeti život. Kako li je samo Vito sam uspeo, znatno mlađi, 11 godina, i ko ga je primio pod okrilje...to ćemo tek saznati.

Naravno, saradnici oca su ih uhvatili na iskrcavanju u Napulju, on im se izmigoljio, pošto je znao da se živ neće izvući iz toga, bolje da pobegne pa će opet da IH otme. Mahao joj je srčano, da je samo znao da mu je to poslednji put da je vidi. Otac je prebio, rodila je prevremeno i umrla. Manfredi Andolini se zamonašio na poluostrvu i nije hteo da se vraća. Dok nije saznao da je dete preživelo.

Vratio se da sahrani brata, i Vitova majka mu je rekla da ima 11-togodišnjeg sina, Vitovog vršnjaka, kod Dona. Kada su mu ubili i bratanca Paolo Andolini, a kasnije i snahu, rešio je da otme i sina i sinovca i da ih odvede odatle. Sina u MonteLepre, u manastir, a Vita magaretom komšije do Partinika,

pa uz pomoć svojih prijatelja do Holandije pa u Njujork. Izgleda da nije mali Vito stigao sam do ostrva Elis.

Mali **Stefano** je odrastao u raznim manastirima, tamo sreo Gasparea Piśotu, ali, naravi kao njegov otac, ni manastir ga nije mogao smiriti. Tamo je prozvan "fra Sotona" (ne mešati sa bratom Stefanom, koji je silovao malog Freda Korleonea i načinio ga biseksualcem), ko zna šta je radio.

Verovatno je počeo sa malim krađama tu po manastiru, ali je sigurno već morao i da ubije već do svoje 15-te, verovatno ljude koji su ga uhvatili, ili svoje iz bande da ga ne bi izdali. A možda je i obeščastio nekoga, to jest neku. Isti otac. Nije lako biti otrgnut od nečega što si mislio da ti je normalan život, i da ti još kažu strašnu porodičnu tajnu o njima, da su ti ubili majku i zamalo tebe, a pravili se da te vole. I da sad živiš s nekim ocem koga i ne znaš, koji je i sam delom kriv za tvoj loš život.

Vremenom je počeo da ubija ali profesionalno, za novac, što pokazuje da je postao poprilično bezdušan. Mora da je ubio nekog veoma bliskog prvi put, to prvo ubistvo je veoma odlučujuće. Stekao je reputaciju.

Međutim, zapazio ga je najgori među njima - Don Kroće Malo. Naredio mu je da se učlani u bandu Salvatorea Đulijana, da ga špijunira i na posletku i ubije kad mu se pruži šansa.

Đulijano je postao previše opasan, ne samo za Mafiju, nego i za svepolitičku situaciju, koja je u Italiji imala potencijal da (opet) preraste u Građanski rat. Sicilijanci nikada nisu bili za ujedinjenje pod Garibaldincima, nisu podnosili "severnjake", zato su i ubijali "izdajnike" kao što je **Stefanov** stric, Vitov otac. Sarvaturi Đulijano je prozreo Stefana međutim, i vezao ga.

Nije hteo da ga ubije. Dok ne upitaju oca Manfredija, koga su izuzetno poštovali, jer im je pomogao kao mladima, naročito Piśotu. On ih je uveravao da je **Stefan** imao istinski dobre namere, da je stvarno, iskreno mislio da radi dobru stvar. Nikom drugom ne bi oprostili, ovi ljudi i braću ubijaju, opraštaju ga od života, ali su Manfredija stvarno voleli, jer je bio kao otac prema njima.

Međutim, to ga je koštalo života. Don Kroće je naručio ubistvo, jer je video da je **Stefano** postao **preletač.** Pošto ti najveći sarađuju sa državom, a ovi sitni su neprijatelji po nju, otkucao je inspektoru Frederiku Velardiju gde se mlađi Andolini (mada je izgledao istih godina kao i njegov otac) kreće, i rekao svom policijskom službeniku da ukoka bandita. Rekao mu je da je sve to deo borbe protiv kriminala.

Bolje bi mu bilo da je ostao sa Vitom. Kada se vratio na Siciliju da im osveti ubistvo brata i roditelja, **Stefano** je bio onaj što je motrio na pucače sa terase i pomogao Tomasinu kad je pogođen (on je tad ostao invalid,

ali je dobio sve Ćićove poslove i kapital, iskreno on je tamo pošao mislivši da će ostati mrtav, tako da nije loše, ubiće ga na kraju svejedno dok brani Korleoneove, 58 godina kasnije), i onaj što im je otvorio kapiju da pobegnu. Posle toga ga je poveo u Ameriku, ali mu se nije svidelo tamo, vratio se na Siciliju i kod oca ubrzo. Tamo je bar stekao neko ime, u Americi dok se probije, ode mu mladost.