I. Salvatore Meloni

Salvatore 1774. Április 24-én született Malu Entu szigetén
lévő családi kúriájában.   A család sose
volt mondható gazdagnak vagy befolyásosnak az évszázadok alatt annak örültek,
hogy megtudták tartani a földjeiket és nem kellett komolyan adósságba vágniuk
magukat.  Salvatore apja Lorenzo Meloni
de Malu ’Entu egyike volt az elsőknek akik csatlakoztak a Szardíniai
Forradalomhoz és e során igen megbecsült tagja lett a mozgalomnak, később részt
is vett a Palermói Tárgyalásokon. De mindezek után ő maga is vissza vonult a
politikától és vidéki birtokain békésen élt, feleségével.

Salvatore családja anyagi helyzete miatt nem engedhette meg
magának a magán tanárokat, így a helyi monostor által fenntartott iskolába járt
és kapott képzést, ahol több nemesi család sarjával és szabad jogállásúak
sarjaival is megismerkedet és származástól függetlenül jó viszonyt ápolt velük.
Többel közülük a mai napig tartja levelezések során a kapcsolatot.

Bár magán tanárra nem telt nekik, apja külön gazdaságtani
órákat tartott, hogy a fia majd később jobban kiigazodjon a földjei
igazgatásában.  Ezzel ellentétben az
etikára szinte semmilyen figyelmet nem fordítottak, mely Salvatore viselkedésén
a mai napig meglátszik, közvetlen természete és gyakori kifakadásain és fura
töltetű levelein.

17 évesen az ifjú jelentkezett a Cagliari Szent Erasmus
Tengerészeti Akadémiára és fel vételt is nyert. Bár jó tanuló volt nem végzett
elsőként az osztályában és tanárai igen negatívan vélekedtek róla, hála nyers
és közvetlen modorának.  Először itt
kerül komolyabban kapcsolatba a politikával hála szintén a természetének.  Itt épülnek ki az első kapcsolatai is leendő
politikai szövetségeseivel mint Alphonse Gabriel de Agusta-Calgari-val.

21 évesen utolsó előtti évében az akadémián egy csere
program keretein belül eljutott Nagy-Britanniába ahol találkozott Horatio
Nelsonnal egy rövid időre, akit már korábban is Napóleoni háborúk során
végrehajtott tettei alapján igen tisztelt.
Későbbiekben több levelet is címzett neki.  A lelkesedés és a baráti viszony inkább egy oldalú
volt, Nelson számára az ifjú Salvatore inkább tűnt egy lelkes rajongónak.  Bár pár alkalommal vissza írt számára.

Miután elvégezte az akadémiát Salvatore 1796-ban 4 évig a *La spada fiammeggiante di Dio* nevű 80
ágyús három fedélzetűn szolgált mint első tiszt és először 1800-ban kapott egy
saját hajót kapitánysága alá egy 28 ágyús fregattot a *Orgoglio della Sardegna*-t.

1805. Januárjában léptették elő altengernaggyá és később
1805. Október 15-én  A Másodi flottila 10
főből álló hajó szakasza kifut Cagliari kikötőből és az október 21.-i
Trafalgari ütközetben részt vesznek.  Az
ide vonatkozó források eltérőek. I. Leonardo és az akkori kormánya úgy
értesült, hogy a közelben berber és más tengeri rablók flottáját vették észre
melyek mindig is gondot okoztak a tengeren és az ő pár hajóból álló flottájukat
mentek elpusztítani. Mások úgy gondolják, hogy Leonardo tudott a francia-angol
összecsapásról a britek és Horatio Nelson jóvoltából és utóbbi rávette, hogy
segítse őket a földközi tengeren. Egy harmadik elképzelés szerint csak
Salvatore tudott arról, hogy hamarosan megütközik a Nelson a francia flottával
és ő hintette el a kalózos cselszövést és vette rá a Parlamentet és Királyt,
hogy küldjék ki a flottát. Bizonyítéknak tartják a teória igazságára, hogy mikor
Salvatore találkozott a Trafalgarnál az ütközettel habozás nélkül tűzet nyitott
a francia flottára és később se vonták meg tőle a katonai felelősséget és enyhe
büntetésben részesült csak.

Horatio Nelsonnak a halál híre után enyhe depresszió tünetei
mutatkoztak rajta és a temetésére Londonba is elment és egészen 1807-ig nem is
tért vissza. Több levelet is írt Napóleonnak, melyben többször megfenyegette és
személyesen garantálta, hogy egy ágyúval fogja darabokra lövetni őt. Bár egyik
levelét se küldte soha se el.

Miután visszatért a föderációba még 3 évig szolgált a
haditengerészetnél majd visszavonult a katonai pályától és elkezdett a
politikával foglalkozni, mentorának és példaképének tekintette az idős I.
Leonardo királyt, akinek a halála szintén megviselte és újfent a letargiába és
enyhe depresszióba süllyedt, barátai szerint akár az öngyilkosság gondolatával
is foglalkozhatott.  De végül miután őt
választották meg a föderáció új királyának ezek a jelek kezdtek elhalványulni
és három év távlatából már nem is látszanak.  Salvatore jelenlegi politikai céljai tovább
vinni I. Leonardo politikáját és a Föderáció függetlenségének a megőrzése.

## Címei

Isten kedvező kegyelméből Szicília és Szardínia
királya és Korzika Lord-Protectora ***I. Salvatore Melon***i de Malu ’Entu (és nem
hivatalosan Provence-Piemont Nagyhercege)