recursal/Fanatic-Fandom huggingface dataset:
You're Not Elected, Charlie Brown/Home Video

These are the home video releases of You're Not Elected, Charlie Brown.

## List

* April 22nd, 1997 (*Word/Everland Entertainment*)
* February 5th, 1999 (*Lyrick Studios/Word Entertainment reprint*)
* January 6th, 2000 (*Lyrick Studios/Word Entertainment reprint*)
* March 25th, 2000 (*Lyrick Studios/Word Entertainment reprint*)
* March 24th, 2001 (*Lyrick Studios/Word Entertainment reprint*)
* September 18th, 2001 (*HiT Entertainment/Word Entertainment reprint*)
* March 15th, 2002 (*Lyrick Studios/HiT Entertainment reprint*)
* June 18th, 2002 (*Warner Home Video/WEA reprint*)
* August 5th, 2003 (*VeggieTales Classics reprint by Warner Home Video/Word Entertainment*)
* October 5th, 2004 (*VeggieTales Classics reprint by Sony Wonder/Word Entertainment*)
* December 26th, 2007 (*Genius Products/Word Entertainment reprint*)
* January 27th, 2012 (*Vivendi Entertainment/Word Entertainment reprint*)
* October 15th, 2018 (*Universal Pictures Home Entertainment reprint*)

## Trivia

* The March 2001 reprint was released on the same day as Lyle the Kindly Viking.
* The September 2001 reprint was released on the same day as The Ultimate Silly Song Countdown.
* The 2003 reprint was released on the same day as The Ballad of Little Joe.
* The 2004 reprint was released on the same day as Holiday Double Feature.
* The 2012 reprint was released on the same day as If I Sang a Silly Song.

## Gallery

1997 Word/Everland Entertainment VHS1999/2000/2001/2002 Lyrick Studios/Word Entertainment/HiT Entertainment VHS2002 Warner Home Video/WEA VHS2003/2004 Classics VHS2003/2004 Classics DVD
A Boy Named Charlie Brown/Home Video

These are the home video releases of A Boy Named Charlie Brown.

## List

* December 1993 (*Independent*)
* August 23rd, 1994 (*Independent reprint*)
* October 28th, 1994 (*Word/Everland Entertainment reprint*)
* November 21st, 1995 (*Word/Everland Entertainment reprint)*
* March 31st, 1998 (*Lyrick Studios/Word Entertainment reprint*)
* June 8th, 1999 (*Lyrick Studios/Word Entertainment reprint*)
* March 28th, 2000 (*Lyrick Studios/Word Entertainment reprint*)
* March 15th, 2002 (*Lyrick Studios/HiT Entertainment reprint*)
* June 18th, 2002 (*Warner Home Video/WEA reprint*)
* November 4th, 2003 (*10th anniversary promotional DVD*)
* February 10th, 2004 (*VeggieTales Classics reprint by Warner Home Video/Word Entertainment*)
* October 5th, 2004 (*VeggieTales Classics reprint by Sony Wonder/Word Entertainment*)
* September 20, 2008 (*15th anniversary reprint by Genius Products/Word Entertainment*)
* October 6th, 2009 (*Vivendi Entertainment/Word Entertainment reprint*)

## Trivia

* The August 1994 reprint was released on the same day as Being Thankfulness is Serious?.
* Most reprints have the 1998 Big Idea closing bumper.
* The February 2004 reprint was released on the same day as An Easter Carol.
* The October 2004 reprint was released on the same day as Holiday Double Feature.
* The 2009 reprint was released on the same day as Saint Nicholas: A Story of Joyful Giving.

## Gallery

The original 1993 VHS1994/1995 Word/Everland Entertainment VHS1998/1999/2000/2002 Lyrick Studios/Word Entertainment/HiT Entertainment VHS2002 Warner Home Video/WEA VHS2003 10th Anniversary DVD2004 Classics VHS2004 Classics DVD2008 15th Anniversary DVD2009 Vivendi Entertainment/Word Entertainment DVD
Europos Baptistų federacija

**Europos Baptistų federacija** (European Baptist Federation) – organizacija, vienijanti 800 000 baptistų 51 Sąjungoje nuo Portugalijos iki tolimosios Rusijos. Joje taip pat Eurazijos bei Vidurinių ir Artimųjų Rytų baptistai.

EBF buvo įkurta 1949 metais ir dirba, kad padėtų stiprinti bažnyčių tarpusavio ryšius netgi tose šalyse, kur bendruomenės nėra susivienijusios į sąjungas.

EBF yra sudėtinė Pasaulinio Baptistų Aljanso dalis, atstovaujanti Europos bažnyčias.

Šiuo metu Federacija ypatingą dėmesį skiria misijai, žmogaus teisėms, religijos laisvei, teologiniam išsilavinimui ir humanitarinei pagalbai.

Šiuo metu EBF prezidentas yra Hans Guderian (Vokietija), viceprezidentas – Otniel Bunaciu (Rumunija), o generalinis sekretorius – Tony Peck (Jungtinė Karalystė).
VeggieTunes 2

Distributed by
 Released
 Runtime
 Previous Album
 Next Album

**VeggieTunes 2** is the second album in the VeggieTunes series. It contains songs from the VeggieTales episodes, "You're in Love, Charlie Brown", "Snoopy's Reunion", "The Wright Brothers at Kitty Hawk, "You're Not Elected, Charlie Brown", "It Was My Best Birthday Ever, Charlie Brown", as well as their first Christmas special, "A Charlie Brown Christmas".

## Tracklist

1. VeggieTales Theme Song
2. *Silly Songs with Larry*: Dance of the Cucumber (from "You're in Love, Charlie Brown")
3. Good Morning George (from "You're in Love, Charlie Brown")
4. How Do You Do With the Little Red-Haired Girl? (from "You're in Love, Charlie Brown")
5. The Bunny Song (from "You're in Love, Charlie Brown")
6. Stand Up! (from "You're in Love, Charlie Brown")
7. Stand Up! (Instrumental reprise; from "You're in Love, Charlie Brown")
8. *Silly Songs with Larry*: Larry's Traveling Song (from "Snoopy's Reunion")
9. Why Can't Snoopy Bring Back to the Farm? (from "Snoopy's Reunion")
10. Facing Hardship (from "Snoopy's Reunion")
11. Can't Believe It's Christmas (from "A Charlie Brown Christmas")
12. Grumpy Kids (from "A Charlie Brown Christmas")
13. *Silly Songs with Larry*: Oh, Santa! (from "A Charlie Brown Christmas")
14. The Wright Brothers Song (from "The Wright Brothers at Kitty Hawk")
15. Dolly's Song (from "The Wright Brothers at Kitty Hawk")
16. How to Fix It (from "The Wright Brothers at Kitty Hawk")
17. You're Elected, Charlie Brown (from "You're Not Elected, Charlie Brown")
18. Joe Cool (from "You're Not Elected, Charlie Brown")
19. *Silly Songs with Larry*: Larry's Possible (from "You're Not Elected, Charlie Brown")
20. The Other Generation (from "You're Not Elected, Charlie Brown")
21. Trusting God's Plan Song (from "You're Not Elected, Charlie Brown")
22. The Birthday Song (from "It Was My Best Birthday Ever, Charlie Brown")
23. O Mio Babbino Caro (from "It Was My Best Birthday Ever, Charlie Brown")
24. Happy Birthday to You (from "It Was My Best Birthday Ever, Charlie Brown")
25. Happy Birthday Dear Linus (from "It Was My Best Birthday Ever, Charlie Brown")
26. *Silly Songs with Larry*: Friend Like Me (from "It Was My Best Birthday Ever, Charlie Brown")
27. What Have We Learned

## Fun Facts

### Trivia

* This compilation won a GMA Dove Award for the 1999 Children Music's Album of the Year.

### Goofs

* There are a few errors present in the credits insert:
	+ Tom Grape is not shown with Phil Vischer's list of characters.
	+ Phillipe's name is misspelt as **Philipe**.
	+ Laura Carrot is credited as **Laura the Carrot**.

## Gallery

1999 Lyrick Studios CoverVeggieTunes2CDBackCover.jpgThe 1998 Christian bookstores CD back coverVeggieTunes 2 (Lyrick Back Cover).jpgVeggieTUnes2CDBackCoverReissued.jpg2002 reissue CD back cover
Friendship Tails

Director(s)
 Producer(s)
 Writer(s)
 Music by
 Distributor
 Released
 Runtime
 Previous episode
 Next episode

**Friendship Tails** is the sixth volume of Kipper the Dog Compilation Stories!. It was released in January 2004.

## Stories

1. Sleepless Night
2. Hiccups
3. Kipper is Unwell
4. The Conker Tree
5. Tiger's Cold
6. The Jumble Sale

## Trivia

* It was made during production of An Easter Carol.
* This is the last Kipper the Dog Compilation Stories volume to feature the kitten.

### Remarks

* For some reason, the 2001 version of the VeggieTales theme song is shown, along with the revamped version.
	+ This is likely due to the fact that the compilation was made ahead of time, so that there were enough copies of tapes/DVDs to be manufactured to be at the stores.

## Gallery

* Alt. Gallery

The DVD cover
Gyvybės medis (kabala)

File:Tree of Life (Sephiroth).svg
**Gyvybės medis** (*Otz Chiim*) – svarbiausia kabalos diagrama. Gyvybės medis sudarytas iš 22 „takų“, jungiančių 10 sefirų. Jis simbolizuoja dieviškumo nusileidimą į materialųjį pasaulį ir būdus, kaip galima pasiekti susilietimą su dieviškumu.

„Sutverdamas šį žemesnįjį pasaulį, aukštesnysis nieko nepraranda. Tai galioja kiekvienai sefirai: jei viena apšviečiama, kita nė trupučio nepraranda savo ryškumo“ („Zoharas“). Galima įsivaizduoti, tarsi absoliuti dieviškoji šviesa būtų prizmės išskaidoma įvairiapusiame sutvertame pasaulyje.

Kiekviena sefira perteikia dualizmą tarp neigiamų ir teigiamų aspektų – neigiami atsiranda sąryšyje su ankstesniąja sefira ir teigiami sąryšyje su vėlesniąja.

Be dešimties sefirų, Gyvybės medyje vaizduojama dar viena, tamsi ir neįvardinta, "sefira", *Daath*, neturinti savo numerio ir dedama Bedugnėje (tarp *Binah-Chokmak* bei *Geburah-Chesed* jungčių arba plokštumų) ir nėra tiesiogiai jungiama su sefiromis. *Daath* yra pažinimas ir subalansuotos galios vieta.

Kabalistai sefiras nagrinėja, remdamiesi tuo, kad jos veikia keturiuose lygiuose (arba pasauliuose):

* *Atziluth* – Archetipinis pasaulis (emanacijų arba dieviškasis);
* *Briah* – Kuriamasis pasaulis (Sostų pasaulis);
* *Yetsirah* – Formuojantysis pasaulis;
* *Assiah* – Išreikštasis pasaulis.

Šie pasauliai išdėstyti pagal tiesinę hierarchiją ir kiekvienas jų turi savo Medį, kurio *Malkuth* virsta kito pasaulio *Kether*, o jo *Kether* yra aukštesniojo pasaulio *Malkuth*. Alternatyvus požiūris yra šiuos pasaulius įžvelgti viename medyje. *Atziluth* išreiškiamas *Kether* sefira, *Briah* – *Chokmah* ir *Binah*, *Yetsirah* – šešiomis sefironis nuo *Chesed* iki *Yesod*, o *Assiah* – *Malkuth*. Tiek vienas, tiek kitas požiūriai laikomi teisingais ir naudojami atsižvelgiant į kontekstą.

Keturgubas kiekvienos sefiros pobūdis leidžia daryti sąsajas su elementais (ugnimi, oru, vandeniu ir žeme), Tetragramatono raidėmis (Dievo vardo raidės: *Yod, He, Vau* ir *He*), Jungo funkcijomis ir Taro Mažąja Arkana (ši labai svarbi Vakarų kabaloje, kiekviena iš keturių Taro spalvų turi po 10 sunumeruotų kortų, o Aukštesnioji Arkana sudaryta iš 22 kortų).

Kiekvienai sefirai yra priskirtas Dievo vardas (*Atziluth* pasaulyje), archangelas (*Briah*), Angelų namas (*Yetsirah*) ir Čakra (*Assiah*).

Vaizdas:Sefiros.png

## Šaltiniai

1. ↑ www.spauda.lt/skaityti/foucault/comments/ensof.htm
More of Bob and Larry's Favorite Stories!

Director(s)
 Producer(s)
 Writer(s)
 Music by
 Distributor
 Released
 Runtime
 Previous episode
 Next episode

**More of Bob and Larry's Favorite Stories!** (also known as **Bob & Larry's Favorite Stories!** part 2) is a VHS compilation sequel to Bob and Larry's Favorite Stories! featuring three shows that was exclusive to Blockbuster Video.

## Synopsis

**Bob the Tomato, Larry the Cucumber,** and the whole Veggie gang are back with another collection of great VeggieTales and Peanuts stories and songs!

This 90-minute video contains three full VeggieTales and Peanuts episodes:

**It Was My Best Birthday Ever, Charlie Brown**

A Peanuts Home Video

**Josh and the Big Wall!**

A lesson in Obedience

**Madame Blueberry**

A lesson in Thankfulness

## Contents

1. FBI Warning/Interpol Warning Screen 1996
2. Distributed By Lyrick Studios (Still) Logo
3. Big Idea Presents Logo
4. VeggieTales: More of Bob and Larry's Favorite Stories Title Card
5. It Was My Best Birthday Ever, Charlie Brown
6. Josh and the Big Wall!
7. The New and Improved Bunny Song
8. Silly Songs with Larry: *The Pirates Who Don't Do Anything*
9. Madame Blueberry
10. VeggieTales and Peanuts Credits (It Was My Best Birthday Ever, Charlie Brown Josh and the Big Wall! and Madame Blueberry 3 Total Credits)
11. Big Idea Logo (Madame Blueberry Variant)

## Stories

* It Was My Best Birthday Ever, Charlie Brown
* Josh and the Big Wall!
* Madame Blueberry

## Songs

1. Rollerblading
2. Getting Ready
3. O Mio Babbino Caro
4. Happy Birthday to You!
5. VeggieTales Theme Song
6. Promised Land
7. Silly Songs with Larry: The Song of the Cebú
8. The Lord has Given
9. Keep Walking (from: Josh and the Big Wall!)
10. Promised Land (Reprise)
11. The New and Improved Bunny Song
12. Silly Songs with Larry: The Pirates Who Don't Do Anything
13. I'm So Blue
14. Stuff-Mart Suite
15. Salesmunz Rap
16. Love Songs with Mr. Lunt: His Cheeseburger
17. The Thankfulness Song Medley
18. What Have We Learned
19. Stuff Stuff, Mart Mart

## Trivia

* This was made during production of Larry-Boy and the Rumor Weed.
* While two of the episodes featured on this video were already released in the mass market beforehand, this compilation marked the first mass market release of Madame Blueberry, which wouldn't be available individually until later in 1998.
* Just like the previous two VHS compilations, this release was exclusive to Blockbuster Video.
Where's the Blanket, Charlie Brown?/Home Video

These are the home video releases of Where's the Blanket, Charlie Brown?.

## List

* February 25th, 2001 (*Word Entertainment*)
* March 27th, 2001 (*HiT Entertainment reprint*)
* June 18th, 2002 (*Warner Home Video/WEA reprint*)
* February 4th, 2003 (*VeggieTales Classics reprint, VHS only*)
* February 10th, 2004 (*VeggieTales Classics reprint by Warner Home Video/Word Entertainment*)

## Trivia

* The 2004 reprint was released on the same day as An Easter Carol.

## Gallery

WITBCBVHS2001.jpgThe 2001 Word Entertainment/HiT Entertainment VHSWITBCBVHS2002.jpgThe 2002 Warner Home Video VHSWITBCBVHS2004.jpgThe 2003/2004 Classics VHSWITBCBDVD2004.jpgThe 2004 Classics DVD
Ūras

**Ūras** – senovės miestas prie Eufrato, Babilonijoje (dabartiniame Irake). Prieš persikeldami šiaurėn į Haraną, ten gyveno Abraomas su šeima. Toje vietoje žmonės gyveno kelis tūkstančius metų. Galiausiai apie 300 m. pr. Kr. ji buvo apleista. Atkasta tūkstančiai molio lentelių, kuriuos aprašyta miesto istorija ir gyvenimas. Karalių kapuose (apie 2600 m pr. Kr) buvo gausu lobių, dailių dirbinių, žaidimų lentų su mozaikinėmis inkrustacijomis, garsioji mozaika su taikos ir karo vaizdais. Išliko laiptuoto zikurato griuvėsiai.

1. REDIRECT Šablonas:Senovės-pasaulis-stub
Dovydas

File:Rembrandt Harmensz. van Rijn 030.jpg
**Dovydas** (hebr. *דָּוִד*  – „mylimas“, g. apie 1037 m. pr. Kr. Betliejuje – m. apie 970 m. pr. Kr.) – Izraelio karalius, valdęs po Sauliaus. Pasak judėjų tradicijos, tiesioginis Dovydo palikuonis būsiąs Mesijas. Krikščionys juo laiko Jėzų Kristų.

Pasak Biblijos, Dovydas buvo jauniausias iš aštuonių Betliejaus ūkininko Jesės sūnų. Kai į Betliejų atvyko Dievo siųstas pranašas Samuelis, turėjęs vieną iš Jesės sūnų patepti karaliumi vietoj Sauliaus, Dovydas ganė avis. Kadangi buvo pasirinktas būtent jis, brolius apėmė pavydas.

Dovydas mokėjo gražiai groti arfa, tad buvo paimtas į karaliaus rūmus, kad muzika malšintų Saulių ištinkančius pamišimo priepuolius. Vėliau, tėvui pasiuntus Dovydą nunešti kovos lauke esantiems broliams maisto, jis priėmė iššūkį kautis su milžinu filistinu Galijotu, kurį nukovė svaidykle paleistu akmeniu. Po mūšio su filistinais Izraelio moterys, pasitikdamos karalių Saulių, dainavo: „Saulius užmušė tūkstantį, o Dovydas dešimt tūkstančių.“ Nuo to laiko Saulius pradėjo labai pavydėti Dovydui ir keletą kartų bandė jį nužudyti.

Dovydas, paklausęs artimo draugo Sauliaus sūnaus Jehonatano patarimo, ėmė slapstytis. Saulius negailestingai persekiojo Dovydą, nors šis du kartus jo pasigailėjo, nepasinaudodamas proga Saulių nužudyti.

Sauliui ir Jehonatanui žuvus mūšyje su filistinais, Judėjos karaliumi Hebrone buvo vainikuotas Dovydas. Tik po dvejų metų karaliumi jį pripažino visas Izraelis. Dovydas vaizduojamas kaip narsus karys, laimėjęs daug pergalių. Jis buvo mėgstamas tautos, o jo valdymas teisingas. Atkovojęs iš jebusiečių Jeruzalę, padarė ją sostine, perkėlė į ją Sandoros skrynią ir ketino čia pastatyti šventyklą, tačiau Dievas tai jam uždraudė.

Dovydas pamilo vieno iš savo karių, Ūrijo, žmoną Batšebą. Kai ši nuo jo pastojo, Dovydas išsiuntė Ūriją į mūšį ir pasirūpino, kad jis ten žūtų. Po to Dovydas vedė Batšebą. Pranašas Natanas pasmerkė jo nuodėmę. Nepaisant to, kad Dovydas nuoširdžiai gailėjosi ir Dievas jam atleido, Batšebos kūdikis mirė.

Antrasis jų sūnus, Saliamonas, tapo Dovydo įpėdiniu. Vėliau Dovydas turėjo daug rūpesčių su sūnumis. Jo numylėtinis Abšalomas bandė paveržti iš tėvo sostą. Dovydas dėl to buvo priverstas palikti Jeruzalę, bet Abšalomas pralaimėjo ir, dideliam Dovydo sielvartui, buvo nužudytas. Dovydui sulaukus senatvės, kitas jo sūnus, Adonijas, taip pat rezgė sąmokslą.

Biblija vaizduoja Dovydą kaip Dievo mylimą vyrą, didį karalių, karį ir poetą. Tradiciškai jis laikomas daugelio psalmių autoriumi. Nors Dovydas klysdavo ir darydavo bloga, bet visuomet dėl to gailėdavosi ir prašydavo Dievą atleidimo.

## Šaltiniai

1. ↑ Biblijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1993 m., 198–192 psl.
Ahasveras

thumb|Amžinasis žydas (dailininkas Gustavas Dorė)

**Ahasveru** Senojo Testamento Esteros knygoje vadintas persų karalius Kserksas I (486–465 m. pr. Kr.), „kuris valdė šimtą ir dvidešimt septynias sritis buo Indijos iki Etiopijos“.

Liaudies padavimuose Ahasveras tapo „amžinojo žydo“ paveikslu, įkūnijančiu savąją išblaškytą tautą ir pasmerktu klajoti po įvairias žemės šalis. Pasak legendos, tokia lemtis jį ištiko po to, kai vienas Jeruzalės kurpius kadaise kryžiaus keliu einančiam Jėzui beširdiškai nesutikęs leisti pailsėti ant suolo, todėl ir buvęs pasmerktas klajoti po pasaulį iki paskutiniojo teismo dienos. Kai miškakirčiai Tirolyje kirviu nutašo kryžiaus apačią, pagal paprotį privalo parūpinti ir poilsio vietą ramybės neturinčiam klajūnui (kaip teigia kita versija, vietoj „laukinio medžiotojo“ čia persekiojama „medžio moteriškaitė“ – moteriškoji miško gamtos dvasia).

## Šaltiniai

1. ↑ Hans Biedermann. Naujasis simbolių žodynas. Mintis. Vilnius, 2002 m. 15 psl.
Actekų religija

**Actekų religija** buvo politeistinė, sinkretinė. Pagrindiniai actekų mitologijos motyvai (nuolatinė dviejų pradų – gėrio ir blogio, šviesos ir tamsos kova, cikliška Visatos raida, gamtos jėgų personifikacija) atsispindi ir jų religijoje.

Dievų panteonas labai gausus, prieštaringas. Perimtas iš anksčiau Centrinėje Amerikoje gyvenusių indėnų genčių. Tie patys dievai vadinti įvairiais vardais, kito jų funkcijos. Panteoną nuolat papildydavo įvairūs dievai, atsirasdavo naujų jų garbinimo ritualų. Iš olmekų perimti jaguaro ir su juo susiję simboliai, iš toltekų – Saulės ir karaliavimo simboliai, aukojimas, iš majų – dievų daugiafunkciškumas. Actekų dievų panteoną sudarė senųjų, mitologinių, žvaigždžių ir planetų, mirties ir požemio, dievų kūrėjų grupės. Dievas Uicilopočtlis iš pradžių įkūnijo žemės, derlingumo, lietaus dievus. Actekų politinės ir karinės ekspansijos metu jis tapo Saulės, dangaus, karo ir medžioklės dievu, aristokratijos globėju.

Senos kilmės aukščiausioji dievų pora Ometekutlis (Tonakatekutlis) ir Omesiuatlė (Tonakasiuatlė) sukūrė kitus dievus, pasaulį, žmones. Jų kultas nesusiformavo. Vėliau sutapatinti su Kecalkoatliu ir Teskatlipoka. Pirmasis buvo nakties dangaus ir vėjų valdovas, žynių luomo, kultūros globėjas, antrasis – nakties, mirties, šalčio, blogio, griovimo dievas. Jie sukūrė Visatą, turinčią 4 periodus.

Dangų ir požeminį pasaulį actekai įsivaizdavo kaip piramidę, kurios pakopomis Saulė kyla ir leidžiasi. Požeminio pasaulio valdovas – mirties dievas Miktlantekutlis. Į kurį pasaulį pateks mirusieji, lemdavo jų mirties pobūdis. Valdovai, mūšyje kritę kariai, paaukoti žmonės, mirusios gimdyvės turėjo patekti į vadinamuosius Saulės namus, skenduoliai, žaibo nutrenkti – pas vandens dievą Tlaloką, kiti mirusieji sudegsią ir turėsią 4 metus keliauti pas Miktlantekutlį.

Actekai įsivaizdavo, kad kas 52 metai Visatai gresia sunaikinimas, o jie gyvena paskutiniajame 5 istorijos cikle. Ankstesnieji ciklai baigėsi visuotinėmis katastrofomis (žmonių virtimu beždžionėmis, gaisru, potvyniu). Jų galima išvengti, jei kosmose būtų palaikoma harmonija, kurią lemti gali tik dievai. Dievų maistas – kraujas, todėl būtinos žmonių aukos, ypač Saulės dievui. Kad užtektų aukų, vykdavo vadinamasis Gėlių karas (pavadinimas perimtas iš toltekų, aukojusių tik gėles). Karo tikslas – belaisviai, t. y. būsimosios aukos.

Actekai statė dideles, puošnias šventyklas, neretai piramidžių formos.

## Šaltiniai

1. ↑ Actekų religija. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). V.: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
Dao

**Dao** – viena svarbiausių kinų filosofijos kategorijų.

Iš pradžių Dao reiškė kelią, vėliau dangaus šviesulių kelią. Tradicine kinų filosofijos, ypač daoizmo, sąvoka Dao tapo nuo V–III a. pr. Kr. Aiškindami šią sąvoką, kinų filosofai suskilo į materialistus ir idealistus. Lao Dzė (VI–V a. pr. Kr.), Siun Dzė (VI–V a. pr. Kr., Vang Čungas (I–II a.) suprato Dao kaip natūralią gamtos raidą, jos dėsningumą; jiems Dao – amžina, begalinė visata. Vang Bi (III a.) traktavo Dao kaip „idealią pradžią“, nebūtį, iš kurios atsiradęs pasaulis. Filosofai mistikai Dung Džungšu (II a. pr. Kr.), Džvang Dzė (IV–III a. pr. Kr.) supranta Dao kaip *dieviškąjį kelią*. Chan Fėjui (III a. pr. Kr.) Dao – etinė norma (dao de) bei logika, argumentas (dao li).

## Šaltiniai

1. ↑ Lietuviškoji tarybinė enciklopedija, II t. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1977. T.II: Bangladešas-Demokratinis.
Absoliutas

**Absoliutas** (lot. *absolutus* – besąlyginis, užbaigtas) – vokiečių idealistinėje filosofijos sąvoka, reiškianti besąlygišką, nekintančią tikrovę, visos egzistencijos pamatą.

Kantas absoliučiais įvardijo aukščiausius pažinimo ir dorovės principus. F. Schellingas absoliuto sąvoką vartojo žymėti subjekto ir objekto, dvasios ir gamtos, idealybės ir realybės besąlygiško tapatumo pagrindui. G. W. F. Hėgelis absoliutą nusakė kaip Dievo filosofinį atitikmenį – loginę būtinybę, kuri įsikūnija pasaulio istorijoje. A. Šopenhaueris absoliutą vadino nesąmoninga valia.

## Šaltiniai

1. ↑ Absoliutas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). V.: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
Religija

**Religija** (lot. *religio* – sąryšis) – viena iš visuomeninio suvokimo formų, sąlygojama antgamtiškumo egzistavimo tikėjimu (antgamtiška jėga ar asmenybe). Tai pagrindinis elementas ir požymis bet kurios religijos, kurią atstovauja tikintieji.

Kiti religijos apibrėžimai:

* Gyvenimo būdas;
* Aukščiausiųjų jėgų, kuriomis tiki žmogus, garbinimas. Tokiu atveju žmogus tiki jų realumu, mėgina bendrauti su jomis per maldas, aukas ir kitokias kulto formas;
* Simbolių, moralės taisyklių, apeigų ir kultinių veiksmų sistema, kylanti iš būties santvarkos suvokimo.

Religinė pasaulio suvokimo sistema (pasaulėžiūra) remiasi tikėjimu ar mistine patirtimi, o ne duomenimis, kuriuos galima patikrinti moksliniais eksperimentais. Religija, kaip mokslas, tyrinėja tokius klausimus kaip gėris ir blogis, moralė, gyvenimo tikslas ir prasmė, t. t.

## Religijų rūšys

Religijos skirstomos pagal įvairius kriterijus.

Daugybėje religinių pakraipų nuo senovės vyravo politeizmas – tikėjimas daugybe dievų. Tai, pavyzdžiui, senovės Egipto, Indijos, Graikijos religijos, actekai, majai, senovės germanai, baltų tikėjimai.

Monoteizmą praktikuojančių religijų nėra daug, žymiausios jų: krikščionybė, islamas, judaizmas ir zoroastrizmas. Čia tikima, kad visi dieviškieji pasireiškimai galų gale valdomos ir kontroliuojamos vieningos aukščiausiosios dievybės.

Egzistuoja religijos be dievo (ta prasme, kokia jį suvokia vakarų civilizaciją) – tikėjimas abstrakčiu idealu: budizmas, džainizmas.

Dažnai vienos religijos pasekėjai kitas religijas laiko pagoniškomis, sektantiškomis ar eretiškomis.

Dažnai prie religijų priskiriamas ir visokio antgamtiškumo neigimas – ateizmas.
Amosas

**Amosas** – vienas iš pirmųjų Dievo pranašų. Yra užrašytos visos jo pranašystės. Gyveno VIII a. pr. Kr. Judėjoje, kalnų kaimelyje Tekojoje, kur ganė avis ir augino figmedžius. Amosas buvo pasiųstas į Izraelio miestą Betelį, kur karalius Jeroboamas I buvo pastatęs stabą – aukso veršį. Jis čia skelbė apie teisingumą, Dievo teismą. Tačiau Betelio kunigas Amazijas, pasamdytas Izraelio karaliaus, liepė Amosui išvykti atgal į Judėją.

1. REDIRECT Šablonas:Biblijos-veikėjas-stub
Nojus

thumb|240px|Tvanas, dailininkas Gustave Doré, 1832–1883 m.
**Nojus** (hebr. *Nōah*) − Pradžios knygoje minimas žmogus, gyvenęs didelio blogio ir pasileidimo laikais. Nojaus bruožų turi šumerų-akadų mitologiniai veikėjai Ziusudra, Atrachasisas ir Utnapištis.

Anot Biblijos, Dievas, norėdamas sunaikinti nusidėjėlius, užleido tvaną. Išsigelbėti buvo leista tik Nojui ir jo šeimai. Dievo pamokytas jis pasistatė didžiulį laivą, kurio ilgis buvęs 130 m. Nors žmonės matė Nojų statant laivą, tačiau vis tiek neklausė jo, įspėjimo. Prasidėjus liūčiai, Nojus, jo žmona, trys sūnūs su žmonomis įlipo į laivą, pasiėmę po porą kiekvienos rūšies netyrųjų gyvūnų ir po septynetą porų tyrųjų gyvūnų.

Tvanui baigiantis, kai vanduo nuseko, laivas sustojo kalno viršūnėje. Praėjus tvanui, Dievas pažadėjo Nojui daugiau niekuomet nebeužtvindyti žemės ir nebenaikinti viso, kas gyva. Šį pažadą patvirtino vaivorykštė − Dievo sandoros ženklas.

Biblijos teigimu, Nojus mirė, sulaukęs daugiau kaip 900 metų.

Nojaus sūnūs: Šemas, Chamas ir Jafetas.

## Šaltiniai

1. ↑ Biblijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1993 m.
Abatas

**Abatas** (lot. *abbas*, kilm. *abbatis* iš aram. *abba* – tėvas) – abatijos viršininkas. Iš pradžių buvo renkamas vienuolių ir tvirtinamas vyskupo. Vienuolynų valdoms didėjant, abatai pasidarė tiesiogiai pavaldūs popiežiui.

Abatas turi privilegiją per liturgines apeigas ir bažnytines iškilmes nešioti vyskupo insignijas.

## Šaltiniai

1. ↑ Abatas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). V.: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
Libanas

**Libanas** – šalis, esanti į šiaurę nuo Izraelio. Senojo Testamento Libanas garsėjo miškais, kuriuose augo didžiuliai kedrai.

Didieji finikiečių (kanaaniečių) uostai Tyras, Sidonas ir Biblas buvo Libano pajūryje ir praturtėjo išveždami Libano produktus. Karalius Saliamonas, statydamas Jeruzalėje šventyklą ir savo rūmus, siuntė pasiuntinius pas Tyro karalių prašyti kedro ir kitos medienos.

1. REDIRECT Šablonas:Senovės-pasaulis-stub
Tekstas:Nag Hammadi biblioteka/Slaptas mokymas

## SLAPTAS MOKYMAS NHC

Slaptas mokymas, kurį Jėzus areiškė tyloje sakydamas slaptus žodžius. Ir Gelbėtojas mokė jų Joną ir Jonas užrašė juos. Tačiau tai įvyko vieną dieną kai Jonas pakilo – brolis Jokūbo – šie yra sūnūs Zebediejaus – kai jis pakilo prie šventyklos fariziejus Arimanas priėjo prie jo ir tarė jam:" Kur yra tavo ponas, tas, kuriuo jūs sekėte?" Ir šis tarė jam: " Į tą vietą, iš kurios jis atėjo, jis nuėjo vėl. Jam tarė fariziejus: "Į klaidą šis Nazarėnas nuvedė jus blogu keliu ir jis [ ] ir jis uždarė jūsų širdis ir nukreipė jus nuo jūsų tėvų tradicijos". Kai aš išgirdau, tai aš nusigręžiau nuo šventyklos [ į kalną ... ] ir aš ėmiau sielvartauti [...] ir kodėl jis buvo pasiųstas į pasaulį jo tėvo? Ir kas yra jį pasiuntęs tėvas? Ir kokios prigimties yra tas eonas į kurį mes eisime? Juk kodėl jis tai sakė mums: " šis eonas, kuris yra gendąs, talpino savyje.

**Vertė Tomas Girdzijauskas, Kaunas, 1992**
Dies irae

**Dies iræ** (lotyniškai „Rūstybės diena“) – viduramžių (XIII a.) bažnytinis himnas, kurį sukūrė Tomas Celanietis. Kūrinyje aprašoma Paskutiniojo Teismo diena. Jis yra įtrauktas į sekvenciją Requiem.

Requiem naudojamos pirmosios dvi Dies irae eilutės:

*Dies iræ! dies illa*

*Solvet sæclum in favilla*

*Teste David cum Sibylla!*

*Quantus tremor est futurus,*

*quando judex est venturus,*

*cuncta stricte discussurus!*

--

*Diena rūstybės, diena gedulo*
*Dangus ir žemė pelenuose*
*Kaip pranašavo Dovydas su Sibile*

*Kokia siaubinga ateitis*
*Kuomet dangiškasis teismas nusileis*
*Ir griežtai pagal nuopelnus teis*
Aukso amžius

**Aukso amžius** – prieš istorinę epochą buvusios didesnio žinojimo ir didesnio artumo Dievui praeities simbolis.

Mitas apie prarastąjį rojų arba dingusią Atlantidos salą paremtas įsitikinimu, kad ankstesniais laikais žmogus galėjo tiesiogiai prisiliesti prie tų žinių šaltinių, kurie buvo paslėpti dėl žmonijos nuodėmės (hybris, uždrausto vaisiaus). Psichologiniu požiūriu gali būti svarbu, kad vaikystės išgyvenimai esti kur kas intensyvesni ir gilesni nei vėlesnėse asmens brendimo pakopose, kuriose daugialypis žmogaus aplinkos fenomenas vertinamas racionaliau ir blaiviau. Beveik kiekvienas žmogus mano, kad jo vaikystėje žiema buvo romantiškesnė, kad tuomet sniego būta gausiau nei „dabar“ ir kad ankstyvesnių epochų misterijos turėjo būti audringesnės nei dabar. Šį įsitikinimą stiprina tikėjimas cikline žmonijos istorijos raida, kurioje vienas amžius buvo toliau nuo Dievo ar dievų. Be to, ankstesnes epochas užbaigia katastrofos, tokios kaip Tvanas, Pasaulio pabaiga, ir ne tik senajame pasaulyje, bet ir pavyzdžiui, senovės Meksijoje.

Aukso amžių aprašo ne tik Hesiodas (apie 700 pr. Kr), tačiau vėliau poetine forma ir Ovidijus „Metamorfozėse“. Čia daugiausia dėmesio skirta pesimistiniam požiūriui į pasaulio senėjimą ir praėjusiems, nuodėmės nepažinusiems jaunystės laikams, kurie turėję užleisti vietą „geležies amžiui“. Šio amžiaus pagrindinis bruožas – negailestinga kova dėl būvio.

Aukso amžiaus ilgesį stiprina troškimas sugrįžti į buvusius arčiau Dievo ir dėl žmonijos kaltės prarastus laikus, sugrįžti į rojų kilnesne forma, kaip į „dangiškąją Jeruzalę“.

Dar iki krikščionybės atsiradimo atsigręžti atgal kvietė Vergilijus. Eschatologiniai mokymai bei doktrinos visada veikė kultūrą, skelbdami naują amžių, kuriame bus gyvenama kaip rojuje.

## Šaltiniai

1. ↑ Hans Biedermann. Naujasis simbolių žodynas. Mintis. Vilnius, 2002 m. 50–51 psl.
Ahimsa

**Ahimsa** (skr. *ahimsa* – nekenkimas) – vienas svarbiausių budizmo ir hinduizmo etikos principų.

Remiantis ahimsa atsisakoma naudoti prievartą, siekiama mintimis, žodžiais bei veiksmais nesukelti fizinio ir dvasinio skausmo. Ahimsą kaip savo mokymo pagrindą Indijoje pirmieji suformulavo ir paskelbė džainai asketai. Jie teigia, kad žmonių, gyvūnų, negyvosios materijos, net atomų esmė yra gyvybė, todėl nenorėdami sužaloti ar sunaikinti kokios nors gyvos būtybės kelią pasišluoja šluotele ir ryši ant burnos skepetą. Ahimsa jiems reiškia gerą karmą ir išsilaisvinimą iš atgimimų rato.

Vėliau ahimsa prarado savo pirminę motyvaciją, sąvokos reikšmė išsiplėtė. Budizme ahimsa aprėpia visus moralinius priesakus: draudimą žudyti, prievartauti, vogti, meluoti, šmeižti, šiurkščiai kalbėti, skleisti paskalas, geisti svetimo turto, puoselėti piktą valią ir klaidingas pažiūras. Visose budistinės kultūros šalyse remiantis ahimsa vienuoliams privalomas vegetarizmas.

M. Gandhi ahimsą interpretavo kaip nesipriešinimą blogiui smurtu ir pritaikė Indijos tautų išsivadavimo judėjimui.

## Šaltiniai

1. ↑ Ahimsa. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). V.: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
Anglokatalikybė

**Anglokatalikybė** – katalikybei artima anglikonybės srovė, atsiradusi XVII a.

Siekia suvienyti Anglikonų ir Katalikų bažnyčias. XIX a. Aukštojoje anglikonų bažnyčioje susibūrė Oksfordo, dar vadinamas Traktatų atgimimo, sąjūdis, kuris skatino grįžti prie Bažnyčios tėvų mokymo, naudoti katalikiškąją liturgiją, steigti vienuolijas.

Žymiausi vadovai: J. Keble'is, E. B. Pusey, H. Froude'as, J. H. Newman'as, S. Wilberforce'as ir H. E. Manning'as (pastarieji trys dėl persekiojimų perėjo į katalikybę).

1992 m. Anglijos bažnyčiai patvirtinus teisę moterims kunigauti daug anglokatalikybės šalininkų tapo Romos katalikais.

## Šaltiniai

1. ↑ Anglokatalikybė. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). V.: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
Pradžios knyga

**Pradžios knyga** (hebr. berė'št, gr. ir lot. genesis) –­ Penkiaknygės, arba Toros, pirma knyga, pavadinta pagal pirmą joje parašytą žodį, kuris yra „Pradžioje...“

Pradžios knyga yra tarsi įvadas į visą Šventąjį Raštą. Pirmojoje jos dalyje (skyriai 1­–11) pasakojama apie pasaulio sukūrimą, žmonijos priešistorę, Dievo plano išgelbėti žmoniją užuomazgas, antrojoje dalyje (skyriai 12–­50) – apie Dievo tautos pradžią bei tapatybės formavimąsi apytikriai 2000­–1500 m. pr. Kr., pradedant patriarchais (Abraomas, Izaokas, Jokūbas), baigiant susikūrusios Izraelio tautos persikėlimu gyventi į Egiptą.

Tradiciškai Pradžios knygos autoriumi yra laikomas Mozė.
Box of Not Bruh

A view from the front of BoNB.

## What is the Box of Not Bruh?

The Box of Not Bruh, or BoNB for short is an easy ascension based box as well as the hardest beginner tower in Ring 1 of MrV and Brock's Dominion. It has 1 floor and is the 2nd tower in the game. This tower is mainly composed of 5/6 stud wraparounds and .8-1 stud tightropes.

## Guide

Jump onto the part you're now next to after entering the portal. It's a little high, so you have to be close to it when jumping or flick your camera before jumping to high jump. Then, jump to the part ahead and then to the wraparounds. Do the wraparounds using shift lock to wrap your camera around and continuously move sideways while doing so. Then, jump to the parts from part to part and do a vertical wraparound. Then jump over to the wraparounds and cross to the small parts. Jump on all of them and go to the tightrope section. Then go on the tightropes.
Jonas Auksaburnis

**Jonas Auksaburnis** – vienas žymiausių krikščionių pamokslininkų. Jonas Auksaburnis gimė Antiochijoje 350 m. Jonas pasikrikštijo, kai jam buvo 18 m. Atsidavimas asketiškam gyvenimui, tai pat ir dveji vienatvės metai kalnų oloje pakirto jo sveikatą. Grįžęs į miestą 381 m. buvo įšventintas diakonu, o 386 m. tapo presbiteriu. Tais pačiais metais jis buvo paskirtas skelbti pamokslus Antiochijos bažnyčioje; ten išgarsėjo kaip pamokslininkas.

Jonas buvo pagerbtas už savo drąsą ir pamaldumą. Nuo VI a. jis buvo vadinamas Auksaburniu, nes buvo tikras pamokslų meistras. Šimtai išlikusių jo pamokslų ypač įžvalgiai atskleidžia graikiškosios Biblijos prasmę ir rodo gebėjimą praktiškai ją pritaikyti klausytojams.
Tigras

thumb|240px|Tigras dab. Irake

**Tigras** – antroji didžioji Mesopotamijos upė. Tigras prasideda rytų Turkijos kalnuose ir teka apie 2300 km., likus 65 km iki žiočių Persų įlankoje, susilieja su Eufratu. Pavasarį ir rudenį Tigras patvinsta. Didžiausi Asirijos miestai Ninevė, Kalachas ir Ašūras buvo pastatyti ant Tigro upės krantų. Biblija jį mini kaip vieną iš keturių Edeno upių.

1. REDIRECT Šablonas:Senovės-pasaulis-stub
Raudonoji jūra

**Raudonoji jūra** – hebrajiško žodžio, verčiamo "Raudonoji jūra", tikroji reikšmė yra "meldų jūra". Išėjimo knygoje taip vadinami ežerų ir pelkių plotai tarp Sueco įlankos galo ir Viduržemio jūros (Sueco kanalo teritorija). Kaip pabrėžiama kai kuriuose naujesniuose Biblijos vertimuose, taip buvo vadinamos ir Sueco kanalo bei Akabos įlankos (pačios Raudonosios jūros šiaurinės atšakos).
Kiprijonas

**Kiprijonas** – buvo romėniškosios Afrikos miesto gyventojas, ėjęs aukštas pareigas. Jis pasikrištijo apie 246 m. būdamas turtingas ir išsilavinęs Kartaginos gyventojas. Labai uoliai pasinėrė į celibatą, neturtą ir Biblijos studijas ir po dvejų metų buvo išrinktas Kartaginos vyskupu.

250 m., prasidėjus imperatoriaus Decijaus persekiojimams, Kiprijonas pasitraukė iš miesto. Kadangi Bažnyčios vadovai į slapstymąsi žiūrėjo su panieka, Kiprijonas greit neteko pasitikėjimo. 251 m. grįžus Kiprijonui, vyskupų susirinkimas (Kartaginos sinodas) nustatė griežtesnius grąžinimo į Bažnyčią terminus, kitaminčiai nuo Bažnyčios atsiskyrė. Priešindamasis jiems, Kiprijonas parašė reikšmingiausią savo veikalą "Apie bažnyčios vienybę".
Dievo vardas (Biblija)

[[Vaizdas:Kircher-Diagram of the names of God.png|thumb|190px| Dievo vardo tetragramatono diagrama]]
**Dievo vardas** – vardas, kuriuo tikintysis per prašymą arba maldą kreipiasi į Dievą, ar kuriuo Dievas vadinamas Šventajame Rašte. Pasak Naujojo Testamento Apreiškimo Jonui knygos, tikrąjį asmeninį Dievo vardą žinąs tik pats vienas Dievas. Šis vardas būsiąs visiems paskelbtas po Paskutinio teismo. Šiuolaikinėse religijose žmonės į Dievą kreipiasi įvairiais vardais.

Toroje, Išėjimo knygoje, 3:14 pirmą kartą buvo paminėtas Dievo vardas "Aš Esu kuris Esu" (hebr. אהיה אשר אהיה , tarimas *Ehyeh ašer Ehyeh*), sutrumpintai – **יהוה** = **J.H.V.H.** (**I.H.V.H.**, **Y.H.V.H.**, **Y.H.W.H.** arba Jahveh). Jį Dievas pasakęs, kai Mozė klausė, kokį Dievo vardą pasakyti izraelitams. Tačiau žydai, baimindamiesi Dievo bausmių už bereikalingą vardo vartojimą, į Dievą kreipiasi *Adonai* (אֲדֹנָי – Viešpats), **El** (אל – Dievas), **Elohim** (אלהים – Dievas) , **El Šaddai** (אל שַׁדַּי – Visagalis Dievas). *JHVH*, *Jahveh* arba Jahvė yra pagrindinis vardas, dažnai minimas Biblijoje.

Hebrajų kalba buvo užrašoma be balsių, todėl neįmanoma pasakyti kaip konkrečiai tarė Dievo vardą Mozė ir jo bendraamžiai. Mūsų laikais taip pat yra skirtingų Dievo vardo variacijų. Be jau paminėto "Jahvė", plačiai yra naudojamas ir "**Jehova**", kuris yra kilęs iš to paties žodžio "Y.H.V.H."
Chapas

thumb|200px|Chapas

**Chapas**, *Hapis* – senovės egiptiečių dievybė, Nilo upės įasmeninimas, garbintas kaip drėgmės ir gyvybės teikėjas.

Chapo kulto centras buvo Gebelsilsilės tarpeklis (Egipto pietuose). Kasmet prieš Nilo potvynio pradžią garbei buvo rengiama šventė. Kultas išliko populiarus senovės graikų ir romėnų laikais, buvo paplitęs Nubijoje (dabartinis Sudanas). Vaizduojamas kaip apkūnus vyras moters krūtimis, su papiruso tiara ir vandens indu rankose.

## Šaltiniai

1. ↑ Chapas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). V.: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
Atonas

thumb|270px|Ksenofonto vienuolynas

**Atonas** (gr. *Athos*) – stačiatikių vienuolių sritis Graikijos šiaurės rytuose, Chalkidikės pusiasalyje. Bizantinės religinės kultūros centras.

Atone yra 20 vienuolynų (17 graikų, po 1 bulgarų, rusų ir serbų), 12 kaimų, daug atsiskyrėlių celių. Pirmieji atsiskyrėliai pradėjo kurtis V a. Vienuolynai pradėti statyti X a. 963 m. įkurtas pirmasis cenobitų vienuolynas (Didžioji laura). Rusų Šv. Panteleimono vienuolynas įkurtas 1080 m. Nuo tada vienuoliai užmezgė ryšius su Rusios stačiatikių bažnyčia, darė įtaką rusų stačiatikiams (ir Lietuvoje).

1430-1913 m. - anklavas Turkijoje. Kaip vienuolių teokratinė respublika nuo 1913 priklauso Graikijai. Pagal stačiatikių kanonus formaliai pavaldi Konstantinopolio patriarchui, kuris nagrinėja Atono vienuolynų vidaus reikalus tik jų pačių prašymu.

Atone yra X–XVI a. bizantiškojo stiliaus vienuolynų kompleksas: Didžioji laurą, Ivironas, Protatonas (visi X a.), Filotėjus (XII a.), Šv. Pauliaus (XI–XIV a.), Zografas (XIII a.), Pantokratoras (XIV a.) ir kt. Vienuolynai keletą kartų restauruoti ir perstatyti. Daugelis jų puošti freskomis ir mozaikomis. Vienuolynuose sukaupta daug ikonų, miniatiūrų, sakralinio meno kūrinių, senovės rankraščių. Pasaulio paveldo paminklas (1988 m).

## Šaltiniai

1. ↑ Atonas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). V.: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
Chanukija

thumb|220px|Chanukija

**Chanukija** – judėjų ritualinė aštuoniašakė pastatoma žvakidė arba žibintas.

Chanukija susideda iš pėdos, stiebo ir iš abiejų pusių simetriškai išdėstytų vienodo aukščio šakų su žvakių lizdais arba aliejaus indeliais. Viduryje arba šone yra papildoma žvakė ar indelis (šamas), nuo kurio kasdien uždegama po vieną žvakę. Daroma iš sidabro, bronzos, porceliano, medžio, puošiama geometriniais, augaliniais, architūriniais motyvais, emblemomis, biblinėmis scenomis. Deginama per Chanuką 8 dienas minint išniekintos Jeruzalės šventyklos atšventinimą 164 m. pr. Kr.

## Šaltiniai

1. ↑ Chanukija. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). V.: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003
Apaštalas Petras

thumb|250px|Apaštalas Petras, dailininkas Giuseppe Nogari.
**Petras** – dar kitaip jis yra vadinamas Simonu, vienas iš Jėzaus mokinių, apaštalas. Jis buvo kilęs iš Betsaidos. Jėzus davė jam Petro vardą (aramėjiškai *kefas*), reiškiantį "uola". Petras buvo pasiryžęs numirti su Kristumi, tačiau, kai Jėzus tą naktį buvo suimtas, triskart jo išsižadėjo. Petras vienas iš pirmųjų susitiko su prisikėlusiu Jėzumi.

Petras laikomas dviejų laiškų, įtrauktų į Naująjį Testamentą, autoriumi.

Pasak legendos, apaštalas mirė Romoje kankinio mirtimi – buvo nukryžiuotas žemyn galva. Teigiama, kad Petras manė esąs nevertas būti nukryžiuotas taip, kaip Jėzus Kristus.

Katalikai laiko jį pirmuoju popiežiumi.
Avesta

**Avesta** – senovės persų religinių tekstų rinkinys, zoroastrizmo šventraštis. Senovės iranėnų legendos ir žynių pasakojimai buvo užrašyti VI–IV a. pr. Kr.

Pirmasis Avestos tekstas buvo beveik sunaikintas Aleksandrui Makedoniečiui užkariavus Persiją (334 pr. Kr.). Rekonstruota ir papildyta Avesta nukentėjo per arabų užkariavimus VII a. Kodifikuota valdant Sasanidams (III–VII a.). Išliko 5 knygos (manoma, kad buvo 21): Jasnai (seniausia, joje yra psalmės ir Zaratustros himnai – Gatos), Visperadas (liturginiai tekstai), Vendidadas (kanoninė teisė, įvairūs užkeikimai, kosmogoniniai mitai, medicinos ir gyvulininkystės žinios), laitai (maldos dievybėms, giesmės gamtos stichijoms; pateikta daugiausia žinių apie iranėnų mitologiją iki Zaratustros), Chorda Avesta (Mažoji Avesta – kasdienių maldų rinkinys).

Avesta senovės iranėnų silabinės poezijos pavyzdys. Šiam šventraščiui priskiriami ir jos komentarai (zendai), parašyti vidurine persų kalba (pehlevi). Avestą, išverstą į prancūzų kalbą, pirmą kartą Europoje išleido Abraham Anquetil-Duperron 1771 m.

## Šaltiniai

1. ↑ Avesta. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. II (Arktis-Beketas). V.: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002
Kas yra žydas?

**Kas yra žydas?** (hebr. *מיהו יהודי?* *Mihu jehudi ?*) – tai religinis, socialinis ir politinis debatas, nustatant žydo tapatybę. Šis posakis tapo labai populiarus po Izraelio įkūrimo 1948 metais. Pagal tradicinę žydų filosofiją, žydas yra tas, kuris gimė žydų šeimoje. Tačiau atsirado ir kitų, save vadinančių žydais:

* gimusieji mišriose šeimose,
* priėmę judaizmo religiją,
* turėję žydų senelių.

Pagal halachą (žydų įstatymus) žydu laikomas tik žydei motinai gimęs ir judaizmo religiją priėmęs vaikas. Gimęs žydo tėvo ir pagonės motinos šeimoje vaikas laikomas pagoniu.

## Nuorodos

* Kas yra žydas?
* Kas padaro žydą žydišku

kategorija:Judaizmas
Apaštalas Andriejus

thumb|right|Apaštalas Andriejus (dailininkas Surbanas de Franciskas)
**Andriejus** – vienas iš dvylikos Jėzaus išsirinktų apaštalų. Andriejus ir jo brolis Simonas Petras buvo Betsaidos žvejai, žvejoję Galilėjos ežere. Manoma, kad Andriejus buvo Jono Krikštytojo mokiniu, tačiau išgirdęs iš Jono, kad Jėzus Kristus yra „Dievo Avinėlis“, Jėzuje Andriejus atpažino Mesiją ir nusivedė brolį Simoną pasiklausyti jo mokymo. Vėliau, juodviem žvejojant, Jėzus pasišaukęs abu brolius eiti su juo. Evangelijose rašoma, kad Andriejus atvedė Jėzui berniuką, turintį duonos ir žuvų, kai Jėzus ruošėsi pamaitinti penkis tūkstančius alkanų žmonių (į šį skaičių neįeina moterys ir vaikai).

Kai būrelis graikų, atėjusių į Jeruzalę pasimelsti, pasakė norį pamatyti Jėzų, Andriejus ir Pilypas pranešė jam apie juos.

Kai Jėzus įžengė į dangų, Andriejus buvo su kitais apaštalais Jeruzalėje.

Laikoma, kad Andriejus buvo pirmasis, turėjęs evangelizavimo (žmonių vedimo prie Dievo) dovaną. Iš evangelijų matome, kaip jis vedė žmones pas Kristų.

## Šaltiniai

1. ↑ Biblijos enciklopedija. Alna litera. Vilnius, 1993 m.
Ačintjabhedabheda

**Ačintjabhedabheda** (skr. *acintya bhedābheda* – nesuvokiamas tapatumas/netapatumas) – viduramžių Indijos mistiko Čaitanjos mokymu pagrįsta sistema, kurią išplėtojo gosvamis Džyva ir filosofas vaišnavas Baladeva Vidjabhušana.

Ačintjabhedabheda sielos ir Brahmano santykį nusako kaip galios ir galios savininko tapatumą/netapatumą. Mokymas skiria 3 Dievo galias:

* vidine - Dievą,
* išorine - pasaulį,
* tarpinę - laisvų individualių sielų, kurios renkasi tarp pirmų dviejų.

Ačintjabhedabhedos soteriologija grindžiama ekstaziška meile ir atsidavimu (žr. bhaktis).

## Šaltiniai

1. ↑ Ačintjabhedabheda. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). V.: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
Adadas

**Adadas** – asirų vėjo, audros, žaibų dievas, garbintas akadų, babiloniečių, asirų, kanaaniečių, Sirijos aramėjų. Šios dievybės ženklai buvo audra ir žaibai. Dažnai tapatintas su Baalu (dangaus valdovu). Adado sutuoktinė – Astartė.

Helenizmo laikais tapatintas su Dzeusu ir Jupiteriu.

2 tūkst. pr. Kr. pabaigoje svarbiausios Adado kulto vietos buvo Chalebas, Damaskas, vėliau - Dura Europas ir Baalbekas.

Kartais vaizduojamas kaip baubiantis jautis. Buvo kuriamos Adado stelos, kuriose iškaldavo tris žvaigždes (vėliau naudotos V. Europos karalių drabužių simbolikoje).

## Šaltiniai

1. ↑ Adadas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. I (A-Ar). V.: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001
Spiritizmas

**Spiritizmas** – religinis judėjimas, kurio šalininkai tiki, kad žmogaus siela yra nemirtinga ir kad su mirusiųjų sielomis galima bendrauti. Su tomis sielomis bendraujantys asmenys vadinami mediumais. Bendravimas vyksta spiritizmo seanso metu, kuomet mediumas iššaukia dvasią iš mirusiųjų pasaulio ir, kaip tikima, ji duoda atsakymus į užduodamus klausimus.
Auksas

thumb|240px|Auksinis Buda

**Auksas** – taurusis metalas. Terminas „taurusis metalas“ (tai taikoma ir sidabrui) iš tiesų reiškia moralinį medžiagos vertinimą. Taip šį terminą suprasdavo alchemikai, siekiantys taurinimo.

Beveik visose kultūrose nesioksiduojantis švytintis metalas siejamas su saule (actekai auksą vadino „dievų išmatomis“; „teocuitlatl“ reiškia Saulės dievo išskyras). Tezė „aurum nostrum non est aurum vulgi“ (mūsų auksas – tai ne minios auksas) reiškia, jog dvasiniame alchemijos pasaulyje sąvoka auksas buvo suprantama ne kaip pats metalas, bet turima galvoje ezoterinė prasmė, aukščiausia dvasinės raidos pakopa. Iš tiesų ortodoksalioje krikščionybėje auksas yra dangaus šviesos ir tobulumo simbolis. Tai parodo viduramžių paveikslų ant medžio plokščių ir Rytų Bažnyčios ikonų aukso fonai.

Antikoje vertingi gydomieji augalai būdavo iškasami aukso įrankiais, kad nebūtų pažeistos jų galios. Papuošalai iš aukso vertinti dėl tariamų jų galių apsaugoti nuo burtų (ypač su brangakmeniais). Visgi auksinius papuošalus buvo leidžiama nešioti ne visur. Dažniausiai auksas reikšdavo Žemės galias ir nors vargu ar turėjo praktinę vertę, visada buvo siejamas su aukštesnėmis galiomis ir dievų pasauliu.

Daugelyje senųjų kultūrų iš aukso gamindavo sakralinius reikmenis ir valdovų valdžios ženklus, tokius kaip karūna.

Išėjimo knygos 32 skyriuje minimas „aukso veršis“, kurį Mozė sunaikino. Vėliau jis garbintas šiaurinėje Izraelio karalystėje.

Senovės Kinijoje auksas (čin) laikytas Saulės metalu kaip pirminio prado Jang simbolis ir kaip dualinė priešingybė pradui In (sidabras).

## Šaltiniai

1. ↑ Hans Biedermann. Naujasis simbolių žodynas. Mintis. Vilnius, 2002 m. 49–50 psl.
Chanuka

**Chanuka** (hebr. *hanukkah* – pašventinimas) – žydų šviesų šventė, simbolizuojanti Makabiejų pergalę prieš Sirijos karalių Antiochą IV Epifaną, kuris siekė išnaikinti žydų tautą, išniekino Antrąją Jeruzalės šventyklą, uždraudė skaityti ir studijuoti Torą.

Chanuka švenčiama nuo 165–163 pr. Kr., 8 gruodžio dienas (pagal žydų kalendorių, kislevo 25-teveto 2 d.). Pasak padavimų, Makabiejams įžengus į šventyklą alyvų aliejaus lemputėje buvo tik vienai nakčiai, tačiau jo užteko 8 naktims.

Dabar šios šventės metu žydų namuose uždegamos 8 žvakių žvakidės (chanukijos), kas vakarą skaitoma malda „Šlovinimas ir palaiminimas už stebuklus“, uždegama po žvakę. Aškenaziai šventės dienomis žvakidę deda ant palangės. Vaikams dovanoja sukutį su išgraviruotomis hebrajiškomis n, g, h, š raidėmis (nes gadol haija šam – čia įvyko didelis stebuklas). Valgomi bulvių patiekalai.

## Šaltiniai

1. ↑ Chanuka. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IV (Chakasija-Diržių kapinynas). V.: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2003