Historie

***Pozn.:** Dva nejrozšířenější kalendáře světa Velimaru jsou kalendář Svaté církve (běžně označován jen jako církevní kalendář; c.k.) a tzv. počítání staršího lidu (mezi elfy též známy jako věky Ardy). Zatímco církevní kalendář je rozšířen v civilizovaných lidských královstvích, počítání staršího lidu převládá mezi elfy a to zejména těmi vznešenými. Učenci se však obvykle orientují v obou. Naše Tažení světem Velimaru začínají v druhé polovině 9. století c.k., tj. během 5. století VI. věku dle počítání staršího lidu. Pátý věk světa Ardy skončil rokem 1553 V. věku velikou bitvou svobodných národů proti Temnému králi Fensalirovi. Dle církevního kalendáře šlo o rok 451. Rok 452 c.k. byl tedy rokem 1 VI. věku Ardy. Bohužel, mnoho znalostí o nejstarší historii světa bylo pro obyvatele světa Velimaru nenávratně ztraceno. O prvních čtyřech a částečně i pátém věku světa Ardy tak nevědí téměř nic dokonce ani mudrcové z posledních stojících domů vznešených elfů.*

## ca 70 000 p.c.k.

* Prozření elfů a později ostatních humanoidních ras.

## ca 10 000 p.c.k.

* Pyšné lidské kmeny navzdory varování staršího lidu (později známo jako Proroctví Marduka) rozvíjejí zemědělství, začínají kolem svých polností žít usedlým způsobem života a jejich populace v následujících staletích nekontrolovaně roste.

## ca 9 500 p.c.k.

* V důsledku přelidnění a intenzivního zemědělství krajina kolem velkých lidských sídel umírá. Přichází sucho, hladomor a krvavé války o vodu i zrno. Lidé začínají vyrábět zbraně, opevňovat své vesnice a jeden druhého se bát. Na svět lidí padá temnota. Někteří na základě proroctví vyhledávají lesní lid, jemuž byly kvůli rozšiřování polí vypáleny mnohé z posvátných hvozdů, a s jejich pomocí za cenu nezměrných ztrát (z nichž se elfí populace už nikdy plně nevzpamatuje) svrhávají své tyranské vládce. S hrůzou však zjišťují, že se ke způsobu života svých předků již vrátit nemohou. Je jich teď příliš mnoho a prostý sběr a lov už je uživit nedokážou. Mardukovo proroctví se tak naplňuje, lidský úděl je zpečetěn.

## ca 3 000 p.c.k.

* Lidé k již domestikovaným psům přidávají postupně ovce, kozy, prasata, dobytek a nakonec i koně. Jejich populace znovu roste, krajina se zaplňuje zemědělskými vesnicemi a městy. Od trpaslíků se učí práci s kovy, pro potřeby výběru daní od elfů přebírají písmo, kvůli obchodu zavádějí peníze a pro ochranu armády. Lidská společnost se rozvrstvuje. Tam, kde dříve byli jen lovci-sběrači a později zemědělci jsou dnes králové, vojáci, kněží, úředníci, učenci, umělci, řemeslníci, rolníci a otroci. Lidská civilizace vzkvétá.

## ca 2 000 p.c.k.

* Netrvá dlouho, lidské společenství se znovu rozrůstá do neúnosné míry a upadá do krize. Z ní vzchází král Sargon Veliký, který si mečem a krví podmaňuje válčící městské státy i drobná království a zakládá tím první velkou říši sjednocenou pod svou tyranskou vládou. Ta však nemá dlouhého trvání, protože jeho krutost a rozpínavost ohrožuje všechny svobodné národy, které se proti němu spojují, aby ho sesadili. Bohužel je tím rozvrácena i jeho říše a zdevastovaná lidská populace je tak znovu rozdrobena.

## ca 1000 p.c.k.

* V důsledku další velké války nastává pád mnoha říší lidí i Slunečních králů pouštních elfů. Předci Augorijců se stávají dominantní mocí na jihu.

## p.c.k. (před církevním kalendářem)

* Období označované církevními učenci jako Doba temna.

## 1 c.k. (církevního kalendáře)

* Prorok Alatar Modrý přináší lidskému pokolení dar magie, který jim má pomoci k trvale udržitelnému řádu a vymanit je tak z lidského údělu Mardukova prokletí. Zrod učení Svaté církve, která postupně rozvíjí bohatou mýtologii kolem konfliktu dobra a zla, andělů a démonů. Svůj kalendář zavádí až zpětně o několik staletí později, kdy ve světě získává na významu a upevňuje svůj vliv.

## ??? c.k.

* Vzestup Fensalira Černého a definitivní transformace Staré falcké říše v mágokracii.

## 451 c.k.

* Definitivní vítězství svobodných národů nad Temným králem a kolaps jeho temné říše. Z jejího jádra později vzniká Falcké království. V poslední bitvě padli jak králové lidí Fensalir a Dagobert, tak aedelasský princ Elladan.

## 452 až 800 c.k.

* Interregnum, politicky bouřlivé období mezi Starou a Novou falckou říší.
* Bitva o Marigrad, v níž barbar Borax neočekávaně zachraňuje město před vypleněním Avarskou hordou.
* Válka nesmrtelných mezi vznešenými elfy Anfůru a upíry Hraběte Nikolaje Vranovice.

## 793 c.k.

* Skand je přelidněn a zhoršení klimatických podmínek vede k zahájení nájezdů na jižní království.

## 796 c.k.

* Mojmír Starý na obranu proti Avarům sjednocuje knížectví kolem řeky Mary ve Velimarskou unii.

## 800 c.k.

* Falcký král Karel I. Veliký je Svatým otcem prohlášen za dědice Starofalcké říše a korunován císařem.

## 809 c.k.

* Zkáza Solnodolu, skvělé trpasličí říše v Knížectví hornomarském.

## 814 c.k.

* Umírá Karel I. Veliký, císař Svaté říše falcké. Na císařský trůn nastupuje jeho syn, Louise I. Pobožný.

## 826 c.k.

* Na příkaz císaře Louise I. posílá Mojmír Starý svého synovce Rastislava do říše jako záruku.

## 831 c.k.

* Mojmír Starý oficiálně přijímá víru Svaté církve a pod záminkou jejího šíření obsazuje Belegost.

## 833 c.k.

* Mojmír Starý po vleklých šarvátkách zabírá země vladyky Pribiny na východě (záhy zabrány Avary).

## 840 c.k.

* Umírá Louise I., dosud poslední císař Svaté říše falcké. Jeho říši zachvátila občanská válka mezi jeho syny.

## 841 c.k.

* Mojmír Starý vyhlašuje nezávislost Velkoknížectví velimarského na Svaté říši falcké.

## 843 c.k.

* Falcká občanská válka končí smlouvou rozdělující Říši na tři království. Konec Druhé říše.

## 846 c.k.

* Louise II., král Východofalcké říše, podniká invazi na Velimar. Popravuje Mojmíra a dosazuje Rastislava.

## 848 c.k.

* Velkokníže Rastislav zve na Velimar falcké učence a zakláda Marigradskou univerzitu.

## 855 c.k.

* Bitva o Vysoký brod ve Starhradské okolině, v níž Svatopluk poráží vistulanského knížete Semovíta.

## 859 c.k.

* První řádění Kazimírova Kultu černého kamene. Populace Velimaru je decimována černým morem, který se šíří ze Smolna.
* Markus Vranovic, dědic vladyky Dragovíta z Lučína, a Běla Býkovská, poslední žijící potomek býkovského vladyky Volrada, jsou zmasakrováni na loveckém zámečku rodu Vranoviců.

## 863 c.k.

* Na Rastislavovo pozvání přicházejí na Velimar věrozvěsti Konstantin a Metoděj s cílem odpohanštit obyvatelstvo, zbudovat velimarskou církev a napravit škody, které napáchal kult černokněžníka Kazimíra. Vedou si překvapivě dobře.

## 869 c.k. (rok Draka)

* Umírá věrozvěst Konstantin, je pod svým řeholním jménem Cyril svatořečen a je mu zasvěcena katedrála na Veligradu. Biskupskou berlu přebírá jeho starší bratr Metoděj.
* Velkokníže Rastislav se ztrácí na lovu.
* Koná se hornomarský zemský sněm (viz Zemský sněm).
* Při pokusu o znovudobytí Solnodolu umírá mladší dwergheimský princ Fauglir (viz Sůl nad zlato a Do hlubin).
* Nájemný vrah vraždí vladyku Volrada, zemského hejtmana hornomarského a pána Býkova (viz Oko za oko).
* Následuje obnovení Řádu draka, Válka černého kamene, destrukce Starhradu (z něhož se stane Temnohrad) a definitivní porážka Kultu černého kamene. V poslední bitvě proti kultistům umírá pán Zlatého lesa Ashanor, pán Starhradu vladyka Radvan a dragouni Gdorij a Odolen (viz Poslední bitva).

## 870 c.k.

* Kníže Boleslav Ukrutný si nárokuje velimarský velkoknížecí stolec a začíná Velimarská občanská válka.

## 871 c.k.

* Falkové uvězňují vzpurného Svatopluka i biskupa Metoděje. Začíná Válka o nezávislost.

## 874 c.k.

* Svatopluk a Louise II. uzavírají mírovou dohodu, Velimar formálně zůstává lénem Východofalcké říše.

## 875 c.k.

* Svatopluk dobývá pohanské Vistulanské knížectví na severu a posiluje vztahy i s knížectvími Bójů a Slůnů.

## 876 c.k.

* Svatopluk zahajuje na Velimaru významné náboženské, společenské a vojenské reformy.

## 880 c.k.

* Metoděj je jmenován arcibiskupem, čímž vzniká arcibiskupství velimarské. Nezvěstný velimarský velkokníže Rastislav je při té příležitosti Svatým otcem (jakožto mučedník, který vyvedl svůj lid z područí starých pohanských bludů a tím spasil jejich duše) svatořečen a je mu zasvěcena marigradská katedrála (patronem té na Veligradu byl už totiž Svatý Cyril). Stejně tak je svatořečen i Sir Odolen z Chlumu, který se stává patronem rytířských ctností.

## 883 c.k.

* Válka s horskými kmeny z Radgastu. Skončila zajetím a popravou jejich náčelníka Lieghfera v Lučíně.

## 885 c.k. (rok Ďábla)

* Svatopluk je Svatým otcem jmenován králem velimarským. Záhy však musí své země hájit před hrozbou avarské hordy.
* Býkovský kapitán Gojko je usvědčen z velezrady, prchá a stává se obávaným psancem. Na býkovském turnaji vznika Mocná sedma (viz Domov sladký domov).
* Korunní princ Mojmír je ztracen v prohrané bitvě proti Avarům u Krákova. Slůnské knížectví tak padá za oběť avarské hordě. V bitvě padl i hornomarský zemský hejtman Mrzen z Býkova.
* Mocná sedma nachází Boraxovu hrobku i legendární meč Drangheim (viz Legenda o Kamenném býku).
* Arcibiskup Metoděj umírá, davy truchlí a celé království drží po sedm dní smutek (viz Pavučina lží). Následně je Svatým otcem svatořečen a katedrála na Veligradu je přesvěcena na katedrálu Svatých bratří Cyrila a Metoděje.
* Mocná sedma poráží Gul'thara Vyvolávače a odvrací tak Falešnou apokalypsu. Začátek obnovy Temnohradu pod jménem Sedmihrad (viz Stín a plamen).
* Princ Mojmír se díky dragounům vrací na Velimar živ a zdráv.

## 886 c.k.

* Král Svatopluk ztrácí trpělivost a razantně ukončuje vleklý spor mezi Metodějovými učedníky a kněžími z řad falckého kléru, který Velimaru na poli zahraniční politiky působí čím dál větší potíže. Ze svých zemí vykazuje Metodějova následníka Gorazda i s ostatními učedníky. Na veligradský arcibiskupský stolec je dosazen falcký biskup Wiching, který na post marigradského biskupa vybírá svého věrného spojence Jana.

## 890 c.k.

* Dokončením obnovy chrámu Svaté církve je dovršena i obnova Sedmihradu. Chrám je zasvěcen Svatému Odolenovi, který se tak stává patronem města.

## 895 c.k.

* Mocná sedma opouští své úřady a vyplouvá na tajnou misi na sever (viz Prorok).
* Nájezdy seveřanů na jižní království nabírají na intenzitě.

## 898 c.k.

* Mladší velimarský princ Svatopluk je přizabit na veligradském královském turnaji. Časem se však zotavuje a vydává za dobrodružstvím (viz Královský slib).

## 900 až 902 c.k.

* Lodě skandských nájezdníků se objevují už i na Velimaru, kam se dostávají od moře po velkých řekách, které za nocí nepozorovaně splouvají proti proudu, aby tak zaútočili hluboko ve vnitrozemí, kde je nikdo nečeká (viz V žáru bitvy).
* Na Velimaru se začíná objevovat jakási strašlivá nákaza, která v posledních fázích přeměňuje nakažené na nemrtvé. Církevní Řády špitálníků a zlatokřídlých se svolením krále na mnohé vesnice uvalují karanténu, nákazu se díky tomu daří držet pod kontrolou a vše v tajnosti (viz Malenovická nákaza a Stíny šeroblat).
* Družina dobrodruhů cestující s velimarským princem Svatoplukem s hrůzou zjišťuje, že vyšinutý černoskalský poustevník Zbraslav je ve skutečnosti obávaným černokněžníkem Kazimírem v úkrytu, který má na starosti nákazu, která sužuje Velimar. Obecně se však mělo za to, že ten Válku černého kamene nepřežil a jen málokdo tak věří, že tento Nekromancer od Černých skal je skutečně Kazimír (viz Král Velimaru).
* Na severu povstává mocný Dračí král, sjednocuje znesvářené skandské klany a chystá se rozdrtit jižní království. Falčtí králové volají o pomoc a uzavírají Spojenectví tří králů. Velimar jde do války a potřebuje své nejlepší bojovníky. Král Svatopluk I. Velimarský vedle svého staršího syna Mojmíra pověřuje velením severních armád i mladého prince Svatopluka. Ten dává dohromady Velimarské lvy (viz Král Velimaru).

## 903 c.k.

* Na severních pobřežích kontinentu začíná Válka severu proti jihu (viz Pánu a vlasti), udatný velimarský princ Svatopluk ji však s pomocí svých Velimarských lvů rychle přenáší na území nepřítele (viz Proti rozkazům).