recursal/Fanatic-Fandom huggingface dataset:
Aktivni ugalj

Najčešće korišćeni hemijski filter u akvaristici do sada je svakako aktivni ugalj, jer je jedan od najboljih hemijskih filtera i većina akvarista ga još uvek i hvali i koristi.

U današnje vreme postoje drugi hemijski filteri poput denitratne smole ili zeolita, ali nijedan od ova dva navedena nije tako ekonomski prihvatljiv za filtraciju kao aktivni ugalj. Važno je napomenuti da aktivni ugalj možemo koristiti i u slatkovodnoj i u morskoj akvaristici.

Antracit je najkvalitetniji aktivni ugalj koji se može naći. Problem sa antracitom je naravno njegova cena, zato se akvaristi okreću jeftinijim varijantama poput kokosovog oraha. Prvo se materijal koji smo odabrali za naš aktivni ugalj zagreva u pećima na temperaturama između 490 i 500 celzijusa. Jako je bitno da u tim pećinama nema kiseonika, jer se ovakvim zagrevanjem postiže isparavanje vodonika i kiseonika iz materijala i ostaje samo ugljenisani materijal. U sledećoj fazi se dodaju posebne hemikalije da bi smo dobili na kvalitetu samog materijala. U ovom trenutku se aktivni ugalj tretira kiselinama kako bi se odstranile neke nuspojave kao što su fosfati koji nastaju tokom procesa pravljenja aktivnog uglja.

Treća faza je ponovna aktivacija uglja i to zagrevanjem na temperaturama između 880 i 900 celzijusa, ali sada je važno da u tom procesu učestvuju i kiseonik i ugljendioksid. Posle ove faze, ugalj je sličan krupnijem sunđeru i jako je porozan.

Upravo zbog te poroznosti voda može da protice *kroz* njega, i onda se štetne materije zadržavaju na površini aktivnog uglja. Ako bi smo nabrajali koje sve štetne materije aktivni ugalj odstranjuje, spisak bi bio prilično dug. Moramo napomenuti da apsorbuje sve lekove koje koristimo pri lečenju, teške metale, vodonik sulfid... Netačno je da aktivni ugalj odstranjuje amonijum, ili nitratne i nitritne jone.

Aktivni ugalj, kao i sve ostalo ima svoj rok trajanja i posle istega određenog vremena, potrebno je zameniti ga novim. Nezahvalno je određivati na koliko dana ili nedelja je to neophodno uraditi jer ide od slučaja do slučaja. Potrebni podaci se najčešće nalaze na pakovanju, i moramo poštovati te podatke, zato što posle isteka tog roka, aktivni ugalj može ispustiti sve apsorbovane supstance nazad u naš akvarijum. Ono najvažnije: da li i kada koristiti aktivni ugalj uvek izaziva rasprave i debate. Ne smemo uzimati u obzir lično mišljenje pojedinca da li je nešto dobro ili nije, ali moramo priznati da aktivni ugalj ima veliku vrednost. Neki akvaristi ga preporučuju kod akvarijuma sa velikim brojem stanovnika, jer je tako mnogo lakše održavati akvarijum.

Preuzeto sa:
http://www.akvasvet.org/index.php/1027-osobine-i-primena-aktivnog-uglja
Kategorija:Odrzavanje
Elatine hydropiper

Elatine hydropiper je biljka sa sitnim, svetlo zelenim listovima. Vrlo često se meša sa Glossostigma elatinoides, a može se reći i da je njen *nadimak* Mini Glosso. Njena visina dostiže maksimalno 1-4cm, a grananje u širinu ide od 2cm i više.

Voli jako svetlo. Ukoliko je intezitet svetla slabiji biljka će da se izdužuje i neće imati pravu formu, dok će pod većim intezitetom svetla i u adekvatnim uslovima ova biljka imati niže i bogatije listove gušće raspoređene.

Pripada srednje zahtevnim biljkama. Podloga u koju se sadi trebalo bi da je izuzetno bogata sa hranljivim materijama, a takođe i CO2 se preporučuje ukoliko želimo da nam ova biljka uspešno raste.

Matična biljka pored sebe daje bočne izdanke koji se šire i prave tepih. Brzorastuća je vrsta biljke.

U prednjem delu akvarijuma se prvenstveno sadi, vrlo intersantna zbog svog niskog rasta, odlična kao zeleni pokrivač. Vrlo retka vrsta biljke.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Elatine\_hydropiper.html
Kategorija:Slatkovodne biljke
Kategorija:Prednji plan
Kategorija:Tepih biljke
Jonski izmenjivači

Jonski izmenjivaci su gline ili jos češće, prirodne ili sinteticke smole, nerastvorne u vodi i organskim rastvaračima, koje sadrze kiselu (-SO3H, -COOH) ili baznu (-OH, -NH3OH) grupu. U određenim uslovima ove grupe se mogu zameniti nekim katjonima, odnosno anjonima. Prema tome koji joni ucestvuju u procesu izmene, jonoizmenjivačke smole mogu biti katjonski (katjoniti) i anjonski (anjoniti) izmenjivači.

Katjonski izmenjivači se sastoje od polimernog anjona (X-) i aktivnog katjona (K+), a anjonski izmenjivaci od polimernog katjona (Y+) i aktivnog anjona (A-).
Uopštena katjonska i anjonska izmena može se predstaviti na sledeci način:

K+(rastvor) + H+X- <---> K+X- + H+(rastvor)
A-(rastvor) + Y+OH- <---> Y+A- + OH-(rastvor)

Ukoliko imamo uslove u toku izmene da se ravnoteža skoro sasvim pomeri u desno, jon K+, tj. A-, se potpuno veze za čvrst katjonski, tj. anjonski izmenjivač.

Da se događa izmena jona između čvrste supstance (prirodnog materijala) i rastvora soli, uočeno je u zemljinom tlu perkolacijom vode kroz slojeve zemlje. Ovaj proces je hemijske prirode i vrse ga uglavnom silikati alkalnih metala, zemnoalkalnih metala i aluminijuma prisutnih u zemlji. To je prirodni proces i iskorišćen je kasnije u industriji za omekšavanje tvrdih voda upotrebom prirodnih ili veštackih zeolita:

Ca++(rastvor) + Na2-Zeolit <---> Ca-Zeolit + 2Na+ (rastvor)

Posto reakcija ide u oba smera, kada se rastvor (koji sadrzi višak Na+) propusti kroz kolonu nagrađenog zeolita kalcijuma (Ca-Zeolit), kalcijumovi joni se mogu ponovo zameniti natrijumovim, pa to zovemo regenerisanjem jonskog izmenjivaca.

Dakle, zeoliti su prirodni jonoizmenjivači i bruto hemijska formula koja ih približno opisuje bila bi: Na2Al2H4(SiO4)3. Oni se mogu koristiti i u akvaristici ne samo za omekšavanje vode, već i iz razloga što imaju sposobnost uklanjanja nekih nepoželjnih jona. Na ovaj način se dobija demineralizovana voda.

Preuzeto sa:
http://www.beke.co.nz/threads/jonski-izmenjivaci.1373/
Hlorisanje

Hlorisanje je proces dezinfekcije pijaće vode. Hlorisanjem se ubijaju eventualno prisutne bakterije u vodi nakon filtracije mehaničkih nečistoća. Hlorisanje radi na principu rastvaranja hlora u vodi koji daje hlorovodoničnu kiselinu (HCl) i hipohloritnu kiselinu (HClO) pa raspadom nestabilne hipohloritne kiseline nastaje opet molekul hlorovodonične kiseline i nascentni kiseonik. Atomski (nascentni) kiseonik reaguje sa bakterijama uništavajućiih. Ove bakterije se uklanjaju filtracijom ili koagulacijom aluminijumovim solima. Praksa je da se hlorisanje radi tako da uvekostane malo slobodnog hlora u vodi, to je rezidualni hlor koji ubija bakterije prisutne u sistemu distribucije vode do potrošača. Za bazene se koriste tablete sa hlorom i aktivnim kiseonikom koje kontaktom sa vodom oslobađaju hlor i nascentni kiseonik.
Hemianthus calitrichoides cuba

Hemianthus calitrichoides *cuba* je biljka sa vrlo sitnim, svetlo zelenim listovima. Njena visina dostiže maksimalno 0,5-3cm, a grananje u širinu ide od 2cm i više.

Voli jako svetlo. Ukoliko je intezitet svetla slabiji biljka će da se izdužuje i neće imati pravu formu, dok će pod većim intezitetom svetla i u adekvatnim uslovima ova biljka imati niže i bogatije listove gušće raspoređene.

Jedna od najzahtevnijih biljaka u akvaristici. Podloga u koju se sadi trebalo bi da je izuzetno bogata sa hranljivim materijama, a takođe i CO2 igra važnu ulogu ukoliko želimo da nam ova biljka uspešno raste. Zahteva jako kvalitenu vodu sa konstantnim parametrima.

Matična biljka pored sebe daje bočne izdanke koji se šire i prave tepih. Ako ima dobre uslove brzorastuća je vrsta biljke.

U prednjem delu akvarijuma se prvenstveno sadi, interesantna zbog svog jako niskog rasta, odlična kao zeleni pokrivač. Najbolja od svih vrsti biljaka za prednji plan, kako u većim tako i u manjim akvarijumima. Preporučuje se samo iskusnim akvaristima.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/HC\_cuba.html
Kategorija:Slatkovodne biljke
Kategorija:Prednji plan
Kategorija:Tepih biljke
Kameni puž

Kameni puž (Tylomelania perfecta) je poznat i kao čokoladni puž ili kao sulawesi kamen. Potiče iz Indonezije, jezera Poso. Veličina mu je od 3-10 cm. Po ponašanju je miroljubiv. Nije probirljiv po pitanju hrane, komunalac, prihvata i obareno povrće. Za gajenje mu treba akvarijum od minimum 20L, temperatura od 26-31°C, pH>7.4, KH>10.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Sulawesi\_kamen.html
Kategorija:Slatkovodni puževi
Kategorija:Nedovršeno
Algari

Algari su, pored muljaša, ribice koje održavaju higijenu akvarijum. Kao što im ime kaže oni se hrane algama sa stakla, kamenja i dekoracija, biljaka. Neke vrste algi zahtevaju specifičnu vrstu algara. Obično sve vrste algara jedu zelene alge koje se najčešće javljaju. Često postoji zabluda da oni mogu i da pomognu i sa zelenom vodom. Uzrok zelene vode su bakterije a ne alge pa algari nemaju uticaj na ovaj problem! Neke tvrđe vrste algi poput smeđe ili crne alge zahtevaju posebnu vrstu algara ili neku drugu ribicu ili životinjicu koja se njima hrani.
Kategorija:Algari
Kategorija:Ikrašica
Kategorija:Slatkovodna ribica
Pinokio kozica

Pinokio kozica (Caridina gracilirostris) potiče iz Jugoistočne Azije, Indije. Prosečna dužina mu je 3-5 cm. Ponašanje mu je mirno, neutralan je u akvarijumu. Hrani se barenim povrćem, spirulina tabletama. Razmnožavanje je veoma teško u akvarijumskim uslovima, potrebna je brakična voda. Potreban je akvarijum od minimum 20 litara i sa dosta mahovine. Temperatura treba da je od 22-26°C, pH od 6,5 do 7,5, tvrdoća vode od 4-6°NK.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Pinokio\_kozice.html
Kategorija:Slatkovodni račići
Heksamitoza

*Spoljno oboljenje*

Simptomi:

* rupice i rane po sluznici kože koje se šire i iz kojih se može vidjeti parazit u obliku malih sitnih crvića
* riba je nezainteresirana, mirna i povlači se u zaklon

Lečenje:

* leči se Medalozom
* povećanje temperature za 4-6 stepeni
* dobra aeracija vode
* obavezan karantin

*Unutarnje oboljenje*

Simptomi:

* izostanak izmeta
* gubitak apetita i ispljuvavanje hrane
* uvučen stomak
* sluz i beo izmet uz koji se neretko može videti parazit

**Lečenje**:

Leči se istim lekovima kao i vanjsko oboljenje sa tim da lek doziramo i u hranu

Savet:

Isprobajte beli luk kao prirodni antibiotik i antiparazitski lek. Ribe ga obično vole stoga im namočite hranu u sok od belog luka i ponudite kao dodatni lijek. Takođe se može proceđeni sok belog luka dodati u vodu kako bi se i na taj način potpomoglo lečenje.

Preuzeto sa:
http://www.aquariss.net/ribe/bolesti-i-lijecenje-riba.html
Kategorija:Bolest
Ludwigia x arcuata

Ludwigia x arcuata je biljka sa lancetastim listovima raspoređenim duž stabla. Gornji listovi, ukoliko biljka ima odgovarajuće uslove, imaju nijansu crveno-ljubičaste boje. Njena visina dostiže maksimalno 25-50cm, a grananje u širinu ide od 3-5cm.

Voli svetlo jakog inteziteta, u zaseni lepota njenih listova ne dolazi do izražaja.

Nije preterano zahtevna biljka. Podloga u koju se sadi trebalo bi da je bogata sa hranljivim materijama, dodavanje CO2 nije neophodno, ali se uvek preporučuje ukoliko želimo da nam ova biljka još bolje napreduje i ima lepši kolorit.

Razmnožava se iz bočnih izdanaka ili odsecanjem vrhova matične biljke koje zatim treba saditi na željeno mesto da se ukorene. Brzorastuća je vrsta biljke.

Najbolje je saditi je u grupi, u srednjem ili zadnjem planu akvarijuma. Vrlo interesantna i dekorativna.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Zadnji%20plan/Ludwigia\_x\_arcuata.html
Kategorija:Crvena
Kategorija:Ljubičasta
Kategorija:Slatkovodne biljke
Kategorija:Zadnji plan
Kategorija:Srednji plan
Nitrit

Nitriti su soli azotaste kiseline (HNO2). U akvarijumu nastaju kao produkt raspadanja otpada na dnu, uvenulih delova biljaka i uginulih ribica. Biljke koriste nitrite za rast i razvoj. Ako nema dovoljno biljaka može da dođe do pojave zelene vode koja je posledica cvetanja modro-zelene alge.
Kategorija:Parametri
Cryptocoryne pontederifolia

Cryptocoryne pontederifolia je biljka sa mesnatim, srcolikim listovima koji su skupljeni u rozetu. Njena visina dostiže maksimalno 15-30cm, a grananje u širinu ide od 8-15cm.

Svetlo slabijeg intenziteta prija ovoj biljci. Preporuka je saditi je u senci neke druge više biljke, kao i na bočnim mestima akvarijuma gde je manje osvetljeno.

Biljka koja nije preterano zahtevna. Podloga u koju se sadi trebalo bi da je bogata sa hranljivim materijama, dodavanje CO2 nije neophodno, ali se preporučuje ukoliko želimo da nam ova biljka još bolje napreduje.

Nove mlade biljke koje se razvijaju pored majke biljke odvojiti nakon formiranog petog lista i zasaditi na željeno mesto. Takođe je i preporuka da se nove mlade biljke ne rasadjuju, već ostave da dalje rastu kraj matične kako bi biljka bila žbunastija. Ovo je spororastuća vrsta biljke.

U srednjem delu akvarijuma se najčešće sadi. Nije zahtevna pa se preporučuje i početnicima.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Srednji%20plan/Srednji\_plan/Cryptocoryne\_pontederifolia.html
Kategorija:Slatkovodne biljke
Kategorija:Prednji plan
Nitrat

Nitrati su soli azotne kiseline (HNO3). U akvarijumu nastaju kao produkt raspadanja otpada na dnu, uvenulih delova biljaka i uginulih ribica. Biljke koriste nitrate za rast i razvoj. Ako nema dovoljno biljaka može da dođe do pojave zelene vode koja je posledica cvetanja modro-zelene alge.
Kategorija:Parametri
Sagitaria sabullata

Sagitaria sabullata je biljka sa sabljastim, linearnim listovima koji su skupljeni u rozetu. Njena visina dostiže maksimalno 5-20cm, a grananje u širinu ide od 10-15cm.

Tolerantna vrsta biljke po pitanju svetla, može da raste i pod osvetljenjem slabijeg i jačeg intenziteta.

Pripada manje zahtevnim biljkama. Biljka koja preferira malo tvrđu vodu, jako pogodna za naše krajeve. Podloga u koju se sadi trebalo bi da je bogata sa hranljivim materijama, dodavanje CO2 nije neophodno, ali preporučuje se ukoliko želimo da nam ova biljka bolje napreduje.

Matična biljka pored sebe daje nove izdanke koji se šire okolo. Može se rasaditi svaka nova jedinka na željeno mesto u akvarijumu. Brzorastuća je vrsta biljke.

U prednjem delu akvarijuma se najčešće sadi, može i u srednjem, u senci drugih biljaka ili u bočnim delovima akvarijuma. Ne saditi je zajedno sa vrstama iz roda Valisneria, jer se ne trpe međusobno. Preporučuje se i početnicima.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Sagitaria\_sabullata.html
Kategorija:Prednji plan
Kategorija:Slatkovodne biljke
Cabomba caroliniana

Cabomba caroliniana je biljka sa nežnim igličastim listićima, svetlo zelene boje. Njena visina dostiže maksimalno 30-80cm, a grananje u širinu ide od 5-8cm.

Voli svetlo jakog inteziteta.

Srednje zahtevna biljka. Podloga u koju se sadi trebalo bi da je bogata sa hranljivim materijama, dodavanje CO2 nije neophodno, ali preporučuje se ukoliko želimo da nam ova biljka brže i bolje napreduje.

Razmnožava se mladim izdancima koji izrastaju iz samog korenovog sistema biljke, putem odvajanja bočnih izdanaka ili jednostavnim odsecanjem vrha matične biljke i njenim sađenjem u podlogu. Brzorastuća je vrsta biljke.

Najbolje je saditi je u grupi, u zadnjem planu akvarijuma. Zbog jednostavnih zahteva za održavanjem preporučuje se i početnicima.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Zadnji%20plan/Cabomba\_caroliniana.html
Kategorija:Slatkovodne biljke
Kategorija:Prednji plan
Hygrophila corymbosa

Hygrophila corymbosa je biljka sa lancetastim listovima raspoređenim duž stabla. Njena visina dostiže maksimalno 30-50cm, a grananje u širinu ide od 10-15cm.

Voli svetlo jakog inteziteta.

Nije preterano zahtevna biljka. Podloga u koju se sadi trebalo bi da je nešto deblja, jer ova biljka ima izuzetno razgranat korenov sistem. Dodavanje CO2 nije neophodno, ali se uvek preporučuje ukoliko želimo da nam ova biljka još bolje napreduje.

Razmnožava se iz bočnih izdanaka ili odsecanjem vrhova matične biljke koje zatim treba saditi na željeno mesto da se ukorene. Brzorastuća je vrsta biljke.

Najbolje je saditi je u grupi, u zadnjem planu akvarijuma. Zbog jednostavnih zahteva za održavanjem preporučuje se i početnicima.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Zadnji%20plan/Hygrophila%20corymbosa.html
Kategorija:Slatkovodne biljke
Kategorija:Zadnji plan
Pristela

Pristela (Pristella maxillaris) potiče iz Južne Amerike, Amazonije. Ova riba ima široko, pljosnato telo, karakteristično za sve tetre. Srebrnkasto-prozirne je boje, a na perajima ima crnkastu mrlju presecenu zutom, na vrhu belom bojom. Karakteristična je i crna tačka sa obe strane koja se nalazi na gornjoj polovini tela odmah iza škrga. Repna peraja su im obojena blago crvenom bojom. Mužjaci su manji i tanji od ženke sa jače izraženim crvenim nijansama repnog peraja. Ženke su zaobljenije i repno peraje im je crvene boje slabijeg intenziteta. Porastu maksimalno do 5 cm. Sve tetre su jatašice pa ih je potrebno držati u jatu od najmanje 5 jedinki kako bi formirale jato i mogle normalno funkcionisati. Ako su ribice u jatu neće se plašiti drugih većih ribica, biće manje pod stresom, a time i ređe obolevati. Preporuka je držati tetre u akvarijumu od najmanje 50l. Jako vole gusto zasađeno bilje kako bi se mogle zavlačiti i sakrivati, pogotovo u vreme parenja.

Nisu izbirljive po pitanju hrane. Prihvatice sve vrste suvih hrana u obliku granula, listića i sl. Mogu se hraniti i živom i smrznutom hranom za slatkovodne ribice. Kao i sve tetre, izuzetno su dobroćudne pa se mogu držati sa ostalim doboćudnim tropskim ribicama (npr. sve tetre, dvodihalice, živorotke, svi standarno veliki čistači).

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Pristela\_tetra.html
Kategorija:Tetra
Kategorija:Slatkovodna ribica
Kategorija:Ikrašica
Sona kupka

Sona kupka ili slana kupka se priprema tako što se dodaje 1 kafena kašičica soli (morske ne jodirane za jelo!) na 1 litar vode i ribica se drži unutra najviše 30 minuta. Ako se uoči da ribica traži vazduh izlaskom do površine i mimikom ustima treba je odmah izvaditi i prebaciti u drugu posudu sa čistom vodom i tamo se drži najmanje 30 minuta radi detoksikacije.

Preuzeto sa:
http://www.akvarij.net/forum/index.php?topic=37615.0
Kategorija:Odrzavanje
Diatomski filter

Diatom filter spada u mehanički vid filtera koji se takodje koristi kod „napada“ dijatomeja i ostalih vidova nečistoća. Veoma je koristan i nekad predstavlja jedino rešenje za zelenu vodu u akvarijumu. Radi po principu visokog broja obrtaja i sitnih praškastih filter medija, koji sa lakoćom mogu da prikupe i najfinije čestice. Upotreba diatom filtera ne bi trebala da prelazi 8 sati nedeljno. Mana ovog filtera je sama cena, ali je zasigurno opravdana. Naravno, tu su i stakleni DIY filteri, spadaju u veoma dobre, baš zbog velike zapremine filter materijala, ali su obično robusni, često sakrivaju jednu stranu akvarijuma, imaju manu prelivnih cevih koja može dovesti do začepljenja sistema i samim tim prelivanja vode van akvarijuma.

Preuzeto sa:
http://aqua-svijet.blogspot.rs/2012/01/filtracija-u-biljnom-akvarijumu.html
Kategorija:Oprema
Marsilea hirsuta

Marsilea hirsuta je biljka sa sitnim, svetlo zelenim listovima, nešto krupnija od Glososstigma elatinoides. Njena visina dostiže maksimalno 2-10cm, a grananje u širinu ide od 5cm i više.

Tolerantna vrsta biljke po pitanju svetla, može da raste i pod osvetljenjem slabijeg i jačeg intenziteta.

Pripada manje zahtevnim biljkama. Podloga u koju se sadi trebalo bi da je bogata sa hranljivim materijama, a CO2 se preporučuje ukoliko želimo da nam ova biljka bolje raste.

Matična biljka pored sebe daje bočne izdanke koji se šire i prave tepih. Poželjno je nove izbojke odvajati od matične biljke i rasporediti ih okolo. Spororastuća je vrsta biljke.

U prednjem delu akvarijuma se prvenstveno sadi, vrlo interesantna zbog svog niskog rasta, odlična kao zeleni pokrivač. Zbog svoje nezahtevnosti preporučuje se i početnicima koji žele da oforme travni tepih u akvarijumu.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Marsilea\_hirsuta.html
Kategorija:Tepih biljke
Kategorija:Slatkovodne biljke
Kategorija:Prednji plan
Plava akara

Plava akara (Aequidens pulcher) je teritorijalni ciklid koji u prirodi nastanjuje Južnu Ameriku, tačnije, severni deo Južne Amerike. U prirodi je ova vrsta prirodni istrebljivač gupika, pa je upravo iz tog razloga ne bi trebalo držati s manjim ribama, već samo s ribama slične veličine i sličnog ponašanja.
Ostale vrste bi mogle stradati tokom mresta.
Jedna je od najnezahtjevnijih vrsta koje se mogu nabaviti, jer se privikava na gotovo sve uslove.
Što se tiče prehrane nije izbirljiva, prihvata gotovo sve vrste - od suve pahuljaste, malih zdrobljenih puževa, pa do *bloodwormsa* i, na kraju, gupike. Sve u svemu, odličan ciklid za početnike.

* Veličina: 16-20cm
* Temperatura: 17-28°C
* Kvalitet vode: pH= 6,5 - 8,0, dGH= 4,0 - 25,0

## Razmnožavanje

Mužjaci imaju leđno i podrepno peraje duže nego ženke.
Na razmnožavanje ćemo ih podstaći temperaturom od 25°C i kiselom vodom (pH=6,7). Manje, češće, promene vode takođe su deo podsticaja, a par mora biti hranjen kvalitetnom hranom (duboko zamrznuta živa hrana – tubifeksi, dafnije, larve komaraca).
Nakon mresta roditelje treba ostaviti, jer se brinu za mlade. Ukoliko im pružimo sitniji šljunak, iskopati će rupu u koju će položiti jajašca, iako će improvizirati (kamen, list...). Nakon mresta vodu ne treba menjati, budući da su jajašca vrlo osetljiva na promene temperature. Inkubacija traje 3-5 dana.

## Galerija

1/1
Preuzeto sa:
http://akvaristikasimeunovic.weebly.com/baza-riba.html
Kategorija:Slatkovodna ribica
Kategorija:Ikrašica
Kategorija:Ciklidi
Kalcijum

Kalcijum (Ca, лат. calcium) je metal IIa grupe. Elektronska konfiguracija mu је: 1s2 2s2 2p6 3s2 3p6 4s2, gradi 2+ јоn. Poseduje 6 stabilnih izotopa i to su: Ca-40, Ca-42, Ca-43, Ca-44, Ca-46 и Ca-48. Kalcijum spada u IV analitičku grupu katjona zajedno sa stroncijumom (Sr2+) i barijumom (Ba2+).

Kalcijum je srebrnasto-beo, mekan i lak metal. Jedinjenja kalcijuma se javljaju i u vodi, i prouzrokuju njenu tvrdoću. Kalcijum-sulfat i kalcijum-hlorid čine stalnu tvrdoću vode koja se kuvanjem ne može ukloniti. Tvrda voda je nepogodna za korišćenje za kuvanje, pranje i industriju.

Kalcijum je najrasprostranjeniji zemnoalkalni metal, a i jedan je od najrasprostranjenijih elemenata u prirodi. Zastupljen je u zemljinoj kori u količini od 3,54%. Kalcijum-karbonat je glavni sastojak sedimentnih stena. Kao krečnjak čini mnoge planinske masive. Veoma je raspeostranjen i kalcijum-sulfat u vidu anhidrita i gipsa.

Najbitniji minerali kalcijuma su kalcit (CaCO3), argonit (CaCO3), mermer (CaCO3), kreda (CaCO3), gips (CaSO4\*2H2O), dolomit (CaCO3\*MgCO3), krečnjak (CaCO3), kalcijumfluorit (CaF2). Zagrevanjem uz prisustvo vazduha kalcijum gradi oksid (CaO) i nitrid (Ca3N2). Reaguje sa hladnom vodom gradeći hidroksid (Ca(OH)2) uz oslobađanje kiseonika. Kalcijum se dobija elektrolizom bezvodnog rastvora kalcijum-hlorida (CaCl2). Upotrebljava se za legiranje olova, aluminijuma, za deoksidaciju bakra i nekih legura.

Kosti čoveka i životinja sadrže kalcijum u vidu fosfata i karbonata. Nedostatak kalcijuma u kostima izaziva bolest rahitis. Jon kalcijuma se nalazi u krvi i ubrzava zgrušavanje krvi u dodiru sa vazduhom. Kod biljaka ulazi u neke oblike ćelijskih zidova. One skladište kalcijum u stabljici i lišću. Nedostatak kalcijuma kod biljaka prouzrokuje slab razvoj korena i lišća.

Kalcijum je zastupljen u ljudskom organizmu između 1,4 i 1,66%, štopredstavlja preko 1 kilogram po čoveku. Kalcijum ima veliku ulogu u ljudskom organizmu kao aktivator enzima, u provođenju bioelektričnih impulsa, učestvuje u zgrušavanju krvi, učestvuje u grčenju mišića, učestvuje u proizvodnji hormona.

Nivo kalcijuma u krvi zavisi od količine kalcijuma koja se unosi ishranom, količine kalcijuma u namirnicama i stepena izbacivanja kalcijuma sa mokraćom. Kalcijum je neophodan sastojak u biljnim ćelijama.

Preuzeto sa:
https://sr.wikipedia.org/sr/%D0%9A%D0%B0%D0%BB%D1%86%D0%B8%D1%98%D1%83%D0%BC
Kategorija:Parametri
Kongo tetra

Kongo tetra (Phenacogrammus interruptus) potiče iz reke Kongo iz Demokratske Republike Kongo. Mužjak može da poraste do 8cm dok ženka do 6cm. Blago pljosnatog je oblika. Srebrne je boje sa sa presijavanjem duginih boja. Mužjaci su dosta sjajniji i obojeniji sa dužim perajima koja su na krajevima proširena i lepršaju kroz vodu, dok su ženke jednobojne, sitnije i kraćih peraja.

Preporučuje se da se drže na temperaturama od 23-28°C. Traže blago kiselu vodu, dakle pH između 6 i 7,5. Potrebno ih je držati u jatu od najmanje 10 jedinki kako bi formirale jato i mogle normalno funkcionisati. Držite li se ovog saveta neće se plašiti drugih većih ribica, biće manje pod stresom, a time i ređe obolevati i svakako duže živeti. S obzirom da može narasti velika preporučuje se za držanje isključivo u većim akvarijumima od 150l.

U prirodi se hrane insektima, crvima i algama, dok u akvarijumskim uslovima rado prihvataju listiće, granuliranu hranu. Takođe rado jedu živu hranu u vidu artemija i dafnija, larve komaraca i sl. Ovo je jedna od većih jatnih ribica pa stoga voli veće akvarijume. Može se kombinovati sa bilo kojom ribicom koja je mirnog i ne agresivnog karaktera. Traži puno prostora sa mnoštvo bilja.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Kongo.html
Kategorija:Tetra
Kategorija:Slatkovodna ribica
Kategorija:Ikrašica
Akvarijumske ribice

Postoji preko 27.000 vrsta riba ,što ih čini najvećom grupom kičmenjaka. Za kretanje im služe parna i neparna peraja. Dišu škrgama, a srce im ima jednu pretkomoru i jednu komoru i kroz njega protiče redukovana krv. Nemaju mali krvotok. Najrazvijeniji deo mozga je mali mozak. Oplođenje je spoljašnje, a vrste na osnovu donošenja mladih mogu biti oviparne, ovoviviparne i viviparne.
Kategorija:Opste strane
Hloridi

Hloridi su soli hlorovodonične kiseline. Hlorovodonična kiselina je jaka jednobazna kiselina. Hloridi su u vodi deo stalne tvrdoće vode koja se ne može ukloniti prokuvavanjem vode. U česmenskoj vodi hloridi mogu da potiču i od procesa dezinfekcije vode hlorisanjem. Pored hlorida u vodi se može nalaziti zaostali hlor i hipohoritni anjon.
Kategorija:Parametri
Pirana

Mužjakov stomak je u obliku slova V, a ženkin polukružnog oblika. Rastu do 40cm, ali u akvarijuma do 25cm. Vrlo su agresivne, napadaju sve ostale ribe, pa i ljude. Ne plaše se bilo koje životinje, pa i nekoliko puta veće. Pirane se zadržavaju u jatima koja su rastresena, a čim naiđe žrtva, one se sakupe i započinju napad.

U akvarijumu napadaju sve ostale ribe, tako da mogu živeti samo sa svojom vrstom. Pirane su u akvarijumu plašljive i zbunjene. Kad se uplaše padaju u trans, napadaju i kidaju sve sto im dođe pod zube, čak i druge pirane. Ako neka oslabi, ili bude ranjena, druge se neće kolebati da je rastrgnu. Imaju jake čeljusti i oštre zube.

Ova riba je jako izdržljiva i otporna na bolesti. Potreban je veliki akvarijum 200-300l, temperatura 22-26C. Prilagodiće se na svake uslove. Jedu svu hranu, najbolje mesnatu: gliste, insekti (skakavci), crvi, tubifeks i dr. Razmnožavanje - mreste se u grupama, razbacaju ikru po podlozi, a zatim je traže da je prožderu. Po agresivnosti su poznate tri vrste: Serrasalmus rhombeus, Serrasalmus natteri i Serrasalmus piraya.

Akvarijum treba da zadovoljava potrebe ribe, pre svega u smislu dužine koja ne bi trebala da bude ispod 120 cm, širine 50 cm i visine 50 cm. Znaci akvarijum od minimum 250 - 300l. Preporucuje se nekih 50-tak litara po ribi. Potrebno je da je uređen sa dosta zaklona i da je zasadjen biljem jer je pirana u principu plasljiva riba koja će veći deo dana provesti upravo u tom zaklonu ili statična u jednom mestu. Svetlo bi trebalo da bude priguseno, ali je moguce uz trud i zalaganje navići ribe i na svetlo koje je potrebno i malo zahtevnijim biljkama.
Filter treba da je u stanju da za 1 h očisti 50 % više vode od zapremine akvarijuma, npr 400l akvarijum i pumpa od 600l/h. Dobra filtracija je jako bitna zbog ostataka nepojedene hrane koja zapada u razne delove akvarijuma i raspada se, te zagadjuje vodu i mogla bi loše uticati na zdravlje riba u vrlo kratkom roku (par sati).

Poželjno je ali ne i obavezno, koriscenje tzv. power head-a zbog stvaranja vodene struje u samom akvarijumu. Preporučuje se korišćenje rečnog šljunka ili kvarcnog peska za podlogu. Poželjno je izbegavati postavljanje bilo kakve dekoracije oštrih ivica u akvarijumu. Vodu u akvarijumu je poželjno menjati jednom nedeljno po makar 15 - 20%.

Preuzeto sa:

* http://www.akvarijum.org/pirane/uredjenje\_akvarijuma\_za\_pirane.html
* http://www.akvarijum.org/forum/pirane-t939.html

Kategorija:Slatkovodna ribica
Kategorija:Ikrašica
Hydrocotyle verticilata

Hydrocotyle verticilata je biljka sa okruglastim listovima talasastog oboda. Ima puzavu formu i obrazuje nizak žbun. Sami listići mao krupniji od Hydrocotyle dissecta. Njena visina dostiže maksimalno 3-7cm, a grananje u širinu ide od 5-7cm.

Voli svetlo jačeg intenziteta. Ukoliko je intezitet svetla slabiji biljka će da se izdužuje, dok će pod većim intezitetom svetla i u adekvatnim uslovima ova biljka imati niže i bogatije listove gušće raspoređene.

Spada u red zahtevnih biljaka. Podloga u koju se sadi trebalo bi da je dosta bogata sa hranljivim materijama, a neophodna je tečna prihrana i CO2 ukoliko želimo da nam ova biljka uspešno raste.

Matična biljka pored sebe daje bočne izdanke koji se šire i prave žbun. Srednjerastuća je vrsta biljke.

U prednjem delu akvarijuma se prvenstveno sadi, vrlo intersantna zbog svog niskog rasta i izgleda listova, odlična kao zeleni žbunasti pokrivač.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Hydrocotyle\_verticilata.html
Kategorija:Slatkovodne biljke
Kategorija:Tepih biljke
Kategorija:Prednji plan
Eustralis stellata

Eustralis stellata je biljka sa igličastim tankim listićima, svetlo zelene boje. Njena visina dostiže maksimalno 10-35cm, a grananje u širinu ide od 1-2cm.

Voli svetlo jakog inteziteta.

Srednje zahtevna biljka. Podloga u koju se sadi trebalo bi da je bogata sa hranljivim materijama, dodavanje CO2 nije neophodno, ali preporučuje se ukoliko želimo da nam ova biljka brže i bolje napreduje.

Razmnožava se mladim izdancima koji izrastaju iz samog korenovog sistema biljke, putem odvajanja bočnih izdanaka ili jednostavnim odsecanjem vrha matične biljke i njenim sađenjem u podlogu. Brzorastuća je vrsta biljke.

Najbolje je saditi je u grupi, u srednjem ili zadnjem planu akvarijuma. Vrlo interesantna i dekorativna.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Zadnji%20plan/Eustralis\_stellata.html
Kategorija:Slatkovodne biljke
Kategorija:Srednji plan
Kategorija:Zadnji plan
Microrazbora galaxy

Microrazbora varijetet galaxy (Danio margaritatus) potiče iz Myanmara (Vijetnam) i tamo živi samo u jezeru Inle i reci Salween. Opisana je tek 2006. godine, ali je vrlo brzo zbog svoje male veličine i boja postala vrlo traženi stanovnik akvarijuma. Velika je tek 2-3 cm. Valjkastog je oblika i izrazito uska. Mužjak je naravno življih i upadljivijih boja. Osnovna mu je boja plavo-zelena, a duž celog tela raspoređene su žute tačkice. Peraja su duža nego kod ženke, a na njima su narandžastocrvene mrlje. Ova kombincija boja izrazito je privlačna u zelenilu akvarijuma, što ovoj ribi daje posebnu čar. Ženka je nešto sitnija, zagasito zelene je boje i bez crvenih područja na perajima. Preporučuje se da se drže na temperaturama od 23-26°C, ali pošto u prirodnoj sredini preživljavaju i na temperaturi ispod 20°C, pretpostavlja se da i u akvarijumu mogu podneti niže temperature. Traže blago alkalnu vodu, dakle pH iznad 7. Potrebno ih je držati u jatu od najmanje 5 jedinki kako bi formirale jato i mogle normalno funkcionisati. Držite li se ovog saveta neće se plašiti drugih većih riba, biće manje pod stresom, a time i ređe obolevati.

U prirodi se hrane insektima, ali i biljnom hranom, pa im u akvarijumu moramo osigurati osnovnu hranu za tropske ribice, može i ona sa većim sadržajem vitamina, za bolju boju, larve komaraca, dafnija i slično. Ovo je mala ribica pa stoga voli manje mirnije ribice, odnosno idealan je izbor sa gupikama, patuljasim vrstama muljaša, može i sa platikama, kao i Rasborama espei. Traži puno prostora sa mnoštvom bilja, iako je vrlo mala ribica.

Preuyeto sa:
http://www.akvarioland.com/Microrasbora\_sp%20\_Galaxy.html
Kategorija:Slatkovodna ribica
Kategorija:Ikrašica
Kategorija:Zebrice
Riccia fluitans

Riccia fluitans je biljka u formi mahovine, bez korena i stabla. Nežne i fine strukture listića. Njena visina dostiže maksimalno 1-4cm, a grananje u širinu ide od 5-10cm.

Voli jako svetlo. Pri slabijem svetlu počinje da truli, pa je od značaja je obezbediti joj dobro osvetljenje.

Pripada srednje zahtevnim biljkama. CO2 se preporučuje ukoliko želimo da nam ova biljka bolje raste. Za njeno postavljanje u akvarijumu koristi se što tanja mrežica (rupica do 5mm), koja se postavlja na dno akvarijuma ili na kamen, panj. Na taj način se pričvrsti na dno, a u suprotnom biljka teži ka površini i raste kao plutajuća.

Razmnožavanje je jednostavno i ne zahteva posebnu pažnju akvariste, listovi (talusi) kad dostignu određenu veličinu sami se razdvoje i nastaje nova biljka. Brzorastuća je vrsta biljke.

Vezuje se u prednjem delu akvarijuma. Zbog svoje nezahtevnosti preporučuje se i početnicima koji žele da oforme travni tepih u akvarijumu, ili jednostavno dekorišu svoj panj, kamen.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Riccia\_fluitans.html
Kategorija:Slatkovodne biljke
Kategorija:Prednji plan
Kategorija:Plutajuće biljke
Rogati puž

Rogati puž (Clithon corona) potiče iz Azije, južnog Pacifika. Horned Nerita snail ili rogati puž, sam naziv govori kako ovaj puž izgleda. Interesantan mali puž sa bodljivim izraštajima na kućici koji mu služe kao odbrambeni mehanizam protiv halapljivih ribica. Prosečna veličina ovog puža je od 0,7-1,5cm. Najčešće je žute boje sa crnim prugicama i izraštajima, ali postoje i druge varijante obojenosti ovog puža. Izuzetno cenjena vrsta puža od strane akvarista, jer se isključivo hrani braon i zelenim algama. Veličina mu omogućava da se uvuče na mesta gde drugi puževi ne mogu i samim tim detaljno očisti ceo akvarijum. Poželjna je prihrana na biljnoj bazi, spirulina, blitva, spanać...

Nećete imati problem sa brojnim stanjem ovih puževa u akavarijumu, jer se poprilično teško razmnožavaju u našim uslovima. Ono što je poznato jeste da su dvopolci i potrebna im je poluslana voda za odgoj mladih jedinki i to samo u određenim stadijumima razmnožavanja. Miroljubiv puž, ne preporučuje se držanje sa botijama i ciklidima. Ima tendeciju da izađe izvan akvarijuma, pošto u prirodnom staništu ima periode sa plimom i osekom tako da je razumljivo odakle ta potreba.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Clithon\_corona.html
Kategorija:Slatkovodni puževi
Stifodon

Stifodon (Stiphodon sp.) potiče iz Azije. Mogu da narastu do 6cm. Mužjaci imaju izraženije poprečne, a ženke horizontalne tamne pruge. Telo im je sa blago zelenkastim odsjajem, duguljasto, zmijoloko. Temperatura vode bi trebala da bude izmedju 22-28 celzijusa, pH vrednost 6,5-7,5. Potiču iz brzih voda, potrebno im je obezbediti dosta kiseonika u vodi, kao i mekšu podlogu jer imaju tendeciju da se ukopavaju. Poželjno je imati poklopac na akvarijumu, u suprotnom mogu da iskoče van.

Ove ribice su poznate kao veoma vredni algari, a pošto imaju specifičnu usnu duplju sa *zubićima*, jedu i najčvršće alge poput **crne četkaste**. Prihvataju hranu na biljnoj bazi, a ukoliko u akvarijumu nema algi bilo bi poželjno obezbediti ih, jer se njima najviše hrane. Miroljubive su ribice, mogu se držati u zajednici sa brojnim vrstama neagresivnog karaktera. Neutralni su stanovnici u bilo kojem akvarijumu.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Stiphodon.html
Kategorija:Algari
Kategorija:Slatkovodna ribica
Kategorija:Ikrašica
Rupe u glavi

Malene rupe u glavi iznad oka. Vremenom se njihov broj povečava i rupe postanu veće. Često napada ciklide - posebno južnomeričke, oskare i diskuse. Na kraju ribica umire od neuhranjenosti i infekcije. Postoje razne teorije o uzroku bolesti a u nekim slučajevima povezuje se sa praživotinjom hexamitom, ali to je pogrešno. Uzrok tome je što se te dve bolesti često javljaju istovremeno. Glavni uzrok je nedostatak vitamina C i vitamina D, kalcijuma i fosfora i stres. Do nedostatka dolazi zbog loše ishrane, ne menjanja vode ili prevelike upotrebe aktivnog uglja u filteru.

Potrebno je prvo provjeriti da je kvalitet vode optimalan da bi se smanjio stres. Poželjno je ukloniti aktivni ugalj iz filtera jer on odstranjuje hranjiva jedinjenja i davati ribicama hranu obogaćenu vitaminima - posebno C vitamin, pojačati biljnu ishranu. Ako se ribice hrane kravljim srcem (veći ciklidi) treba smanjiti tu vrstu hrane. Rupe u glavi se vrlo retko pojavljuju u akvarijumima sa biljkama, verovatno zbog toga što ribice dobiju hranjive sastojke grickajući biljke i alge koje sadrže vitamin C i ostalo.

Preuzeto sa:
http://www.ciklidi.com/akvarij/bolesti/bolesti\_rupe.shtml
Kategorija:Bolest
Brakična voda

Bočata voda (ili brakična voda) je voda koja je slana, ali ne toliko kao morska, takve vode nastaju mešanjem mora s rečnom vodom ili kišnicom.

Bočate vode nastaju u:

* estuarijima i deltama reka u more,
* na kraškim terenima
* u jezerima koje nemaju ostrva (slanim jezerima).

Bočata voda sadrži od 0,5 do 30 grama soli (NaCl) po litri vode.

Preuzeto sa:
https://sh.wikipedia.org/wiki/Bo%C4%8Data\_voda
Kategorija:Parametri
Vodena drezga

Ceratophyllum demersum je biljka sa nežnim igličastim listićima, svetlo zelene boje. Njena visina dostiže maksimalno 5-80cm, a grananje u širinu ide od 5-15cm.

Tolerantna vrsta biljke po pitanju svetla, može da raste i pod osvetljenjem slabijeg i jačeg intenziteta.

Nezahtevna biljka. Može se pustiti da slobodno pluta po površini, ili zasaditi u podlogu ukoliko ima dovoljno svetlosti. Hranljiva podloga i dodavanje CO2 nije neophodno za njen rast i razvoj.

Razmnožava se bočnim izdancima koji se odvoje od matične biljke i rasade na željeno mesto. Brzorastuća je vrsta biljke.

Površina vode ili u zadnjem planu akvarijuma zasaditi u podlogu. Zbog jednostavnih zahteva za održavanjem preporučuje se i početnicima.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Plutajuce/Ceratophyllum\_demersum.html

Još korisnih stranica:
http://www.akvarij.net/index.php/arnjaci/index.php?option=com\_content&view=article&catid=3%3Avrste&id=344%3Aceratophyllum-demersum&Itemid=142

https://www.pijanitvor.com/threads/tvrdi-rogolist-ceratophyllum-demersum.20551/
Kategorija:Slatkovodne biljke
Kategorija:Prednji plan
Kategorija:Plutajuće biljke

V5, Dušan Jerković
Patuljasti ciklidi

Patuljasti ciklidi su posebno izdvojeni zbog par karakteristika kojima se izdvajaju od ostalih ciklida, te postaju najprihvatljiviji izbor za većinu akvarista: mali su rastom (do 9 cm), par može normalno živeti i razmnožavati se u 60 - 80 litarskom akvarijumu, ponašanje im je takvo da ne predstavlja opasnost za druge male ribice, žive u relativnoj harmoniji sa biljkama.

Ali da bi uspešno držali patuljaste ciklide morate napraviti idealne uslove za pojedinu vrstu jer ih je većina vrlo osetljiva.
Posebnu pažnju treba usmeriti prema kvalitetu vode - količini nitrita i nitrata. Zbog toga se ne smeju stavljati u novouspostavljeni akvarijum, nego u akvarijum u kome biološka filtracija radi optimalno. Pošto su to mali ciklidi, ne bi trebali imati problema u održavanju optimalnih uslova.
Osetljivi su na temperaturne razlike, tako da je grijač neophodan. Većina zahteva gusto zasađen akvarijum koji im pruža dosta sakrivenih mesta. Takođe, poželjno je staviti i dodatne zaklone (kokosov orah, školjka).

Ne mogu se držati sa većinom srednjih i velikih ciklida, jer će doći u konflikt oko hrane i životnog prostora, a tu patuljasti ciklidi nemaju šanse. Takođe ne treba ih mešati ni sa teritorijalnim ribama dna (Botia, Synodontis).

Moguće je napraviti kombinaciju patuljastih ciklida. Najpoželjnije je uzeti vrste koje imaju različite načine razmnožavanja (Anomalochromis thomasi - Pelvicachromis kribensis). Prema čistačima će pokazivati netoleranciju, pa je najbolji izbor Ancistrus koji je oklopljen pa ga neće dirati.

Patuljasti ciklidi jezera Tanganyika: Lamprologus (brevis, ocellatus, ornatipinnis, multifasciatus), Julidochromis (ornatus, transcriptus, dickfeldi), Telmatochromis (vittatus, bifrentatus, burgeoni). Zapadno Afrički patuljasti ciklidi: Tilapia (flava, bakossiorum, snyderae, thysi, gutturosa, bemini, ruweti), Nanochromis (parilus, nudiceps, dimidiatus, transvestitus), Parananochromis (caudifasciatus, longirostris), Limbochromis (robertsi, cavalliensis), Pelvicachromis (pulcher, subocellatus, sacrimontis, roloffi, taeniatus, kribensis, taeniatus, humilis). Patuljasti ciklidi novog sveta: Laetacara (curciveps, dorsiger), Papiliochromis (ramirezi, altispinossa), Nannacara (anomala, taenia, aureocephala, bimaculata), Crenicara (punculatum), Dicrossus (maculatus, filamentosus), Biotoecus (opercularis), Apistogramma - poznato 69 vrsta (borelli, steindachneri, piauiensis, pucallapensis, bitaeniata, nijsseni, gibbiceps, inconspicua...), Apistogrammoides (pucallpaensis), Taeniacara (candidae).

Preuzeto sa:
http://www.ciklidi.com/ciklidi/podjela/pod\_patuljasti.shtml
Kategorija:Patuljasti ciklidi
Trbušna vodenica

Trbušna vodenica (Dropsy)

Simptomi:

* naduvenost ribice
* nakostrešene škrge po celom telu
* gubitak apetita
* često se javlja i Columnaris kao posledica

Lečenje:

* obavezno u karantinu zbog mogućnosti širenja zaraze
* kada su svi simptomi već vidljivi, riba je u posljednjoj fazi bolesti pa je postotak izlečenja jako mali
* koristimo se humanim antibioticima – eritromicin

Savet:

Lečenju može pomoći isceđeni beli luk koji se dodaje u hranu i vodu.
Ne podizati temperaturu vode!

Preuzeto sa:
http://www.aquariss.net/ribe/bolesti-i-lijecenje-riba.html
Kategorija:Bolest
Salinitet

Salinitet je najprepoznatljivija osobina morske vode, po kojoj se ona razlikuje od kopnenih voda. Gorko-slan ukus potiče od rastvorenih hlorida (88,7%) i sulfata (10,8%). Ostatak su karbonati (0,3%) i druge soli (0,2%). Salinitet predstavlja količinu soli u gramima u jednom kilogramu morske vode i on se izražava u promilima (‰). Merenjem je konstantovano da je prosečni salinitet morske vode 35‰.

Preuzeto sa: https://sr.wikipedia.org/sr/Salinitet
Kategorija:Parametri
Microsorum pteropus narrow

Microsorum pteropus *narrow* je vrsta paprati sa listovima koji podsećaju na Microsorum pteropus, ali su dosta uži, takođe imaju izraženu nervaturu. Listovi su otporni na napade ribica. Njena visina dostiže maksimalno 10-20cm, a grananje u širinu ide od 10-20cm.

Tolerantna vrsta biljke po pitanju svetla, može da raste i pod osvetljenjem slabijeg i jačeg intenziteta.

Spada u red nezahtevnih biljaka, laka je za gajenje, nije neophodno prihranjivanje i CO2, mada se uvek preporučuje radi boljeg napredovanja biljke. Sadi se kao vrste iz roda Anubias, tako što se veže za panj ili kamen sa koncem, vremenom konac istrune, a za to vreme se korenje prihvatilo za površinu na koju smo je vezali. Ne preporučuje se sadnja u podlogu, jer rizom može da istruli ako nije ostavljen slobodan iznad.

Biljka se razmnožava jednostavnim deljenjem, tako što se odseče deo matične biljke koji sadrži rizom i nekoliko listića. Odsečeni deo predstavlja novu mladu biljku koju sadimo na željeno mesto. Može se razmnožavati tako što će na starijim razvijenijim listovima da se formiraju mlade biljke, kada ovi novi pelceri puste korenčiće mogu da se odvoje od matične biljke i zasade zasebno. Spororastuća je vrsta.

Najčešće se sadi – vezuje na panj ili kamen u srednjem delu akvarijuma, ali se takođe može naći i u senci visokih biljaka zadnjeg plana.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Srednji%20plan/Srednji\_plan/Microsorum\_pteropus\_narrow.html
Kategorija:Prednji plan
Kategorija:Srednji plan
Kategorija:Slatkovodne biljke
Anubias barteri glabra

Anubias barteri *glabra* je biljka sa lepim izduženim, izuzetno tamnim listovima. Listovi su čvrsti i jaki, otporni na napade ribica i puževa. Njena visina dostiže maksimalno 10-15cm, a grananje u širinu ide od 10-15cm.

Voli zasenu, odnosno slabije svetlo. Preporuka je da se sadi u senci drugih biljaka, jer tada će imati optimalne uslove za svoj rast i razvoj.

Spada u red nezahtevnih biljaka, laka je za gajenje, nije neophodno prihranjivanje i CO2, mada se uvek preporučuje radi boljeg napredovanja biljke. Sadi se tako što se veže za panj ili kamen sa koncem, vremenom konac istrune, a za to vreme se korenje prihvatilo za površinu na koju smo je vezali. Ne preporučuje se sadnja u podlogu, jer rizom može da istruli ako nije ostavljen slobodan iznad.

Biljka se razmnožava jednostavnim deljenjem, tako što se odseče deo matične biljke koji sadrži rizom i nekoliko listića. Odsečeni deo predstavlja novu mladu biljku koju sadimo na željeno mesto. Spororastuća je vrsta.

Najčešće se sadi u prednjem delu akvarijuma, ali se takođe može naći i u sredini u senci visokih biljaka zadnjeg plana.

Preuzeto sa:
http://www.akvarioland.com/Biljke%20prednjeg%20plana/Anubias\_barteri\_glabra.html
Kategorija:Slatkovodne biljke
Kategorija:Prednji plan
Tubifeks

Tubifeksi su vrlo tanki crvi, dugi 1-5 cm, crvene boje, a postoje i druge vrste. Žive u sporo tekućim slatkovodnim rekama, potocima i barama u mulju, najcešsce kraj kanala otpadnih voda, klaonica i industrija hrane. Vrlo su bogati amino-kiselinama i proteinima, ali su zbog većeg sadrzaja masti opasni za stalno hranjenje riba, pa ih trebamo davati u kombinaciji sa laganom hranom. Zbog staništa u kojem žive moramo paziti da ne zagadimo akvarijum , pa ih moramo dobro oprati pre hranjenja ribica. Koloniju tubifexa drzimo u plitkoj vodi (u posudi neka bude tanki sloj od 3-4cm tubifexa i isto toliko vode iznad njih) koju trebamo što češće menjati (najbolje je da voda stalno "curi") tako će nam ostati duže živi. Žive crve moramo davati ribama u tolikoj količini da ribice mogu odmah pojesti, u suprotnom bi se oni koji su pali na dno akvarijuma poceli zavlaciti u podlogu, razmnozavati se i zamucivati vodu. Manjim ribicama naseckamo tubifeks da ga mogu lakse progutati.

Tubifeks (Tubifex tubifex) su žitelji najprljavijih muljevitih obala reka i potoka. Najviše ih nalazimo u vodama gde se izlivaju otpadne vode kanalizacije, pivara, mlekara, skrobara pa čak i svinjaca. U tom mulju žive ove sitne, tanke glistive duge i po nekoliko centimetara. Jednim delom su u mulju a drugi deo slobodno pliva u vodi. Hrane se muljem odakle uzimaju organske materije.
Po hranljivoj vrednosti tubifeks je svakako najhranljivija živa hrana, ali ima jednu veliku manu, a to je da je stanovnik otpadnih voda. Tubifeks je veoma otporan i može da živi u veoma zagađenim sredinama kako se hrani muljem koji je zatrovan. Podmetnemo cediljku, ispod ove stavimo cediljku sa sitnijim okcima, a ispod nje možemo staviti komad guste tkanine na kojoj će se zadržati najsitniji plakton koji je golim okom nevidljiv. Ribu hranimo prema veličini plaktona, najsitniji dajemo najmanjim ribicama a krupnije odraslim ribicama. Neki akvaristi tvrde da je za veličinu hrane koje mogu progutati male ribe najbolje merilo veličina oka mlađi i da oni veći komad od njihovog oka ne mogu progutati.

Ako sami vadite tubifeks ili ga kupujete, odmah ga kod kuće treba isprati u više voda, a zatim ga i ostaviti u veoma plitkoj posudi sa malo vode da stoji nekoliko dana. Svakodnevno 3-4 puta gužvu tubifeksa treba preneti u drugu posudu i videćemo da se u posudi uvek stvara muljevit talog koji vremenom tubifeks izbacuje. Neki akvaristi prvog dana sa tubifeksom pomešaju malo obarene i izdrobljene šargarepe koju tubifeks pojede pa tako brže i lakše izbaci mulj koji je u njemu. Svakako tubifeksom ribe treba hraniti tek pošto se on u toku 2-3 dana dobro iščisti. Ko ima ozonizator, pre davanja „porciju“ tubifeksa treba ozonom dezinfikovati.

Preuzeto sa:
http://www.akvarijum.org/forum/tubifex-t187.html
Kategorija:Hrana