Корвус Коракс

**Корвус Коракс** (також **Визволитель**, **Лорд Воронів**) - наразі зниклий безвісти примарх Гвардії Ворона, XIX-го лояльного легіону космодесанту.

Коракс володів незвичною зовнішністю навіть як для примарха. Його шкіра була алебастрово-білою, а волосся до плечей - чорне, як пір’я його тезки, ворона. Найбільш дивовижними й тривожними були його очі, суцільно чорні, як уламки тіней. Але за такою зовнішністю крилося надзвичайно добре серце, в якому вистачало місця і для своїх синів, і для звичайних людей.

Його чорну силову броню прикрашали візерунки, а на спині був встановлений реактивний ранець, стилізований під крила, який давав Лорду Воронів велику тактичну перевагу в бою. Як і більшість примархів, Коракс володів великим арсеналом зброї, виготовленої ремісниками, але найчастіше він носив пару метрових грозових кігтів і згорнутий батіг на поясі. Останній носився як нагадування про жорстокість, вчинену гільдіями Кіавара над людьми його батьківщини, Лікея.

Дев'ятнадцятий примарх благословенний здатністю залишатися непоміченим, якщо він цього забажає, ця надприродна здатність дозволяє йому зникати з області сприйняття людей, але не машин, що дарує йому практичну невидимість. Невеликий процент його генетичних синів також успадкував цю здібність.

## Історія

### Молодість

Руйнівні Сили розлучили Коракса з Імператором ще дитиною, викинувши примарха разом з братами в варп з генної лабораторії під Гімалаями. Капсула з ним впала на ЛІкей, супутник технологічно розвиненого світу Кіавар. Лікей був шахтарським світом, де в'язні добували для гільдій планети мінерали і корисні копалини. Над місцем приземлення капсули був масивний льодовик і примарха могли б взагалі не знайти, але група рабів, що шукали мінеральний пласт, натрапила на капсулу. Дехто помітив у такому співпадінні волю вищих сил. Якою б не була правда, раби забрали примарха із собою і ростили його, переховуючи від жорстоких наглядачів. Лікейці назвали Корвуса Коракса "рятівником" і "визволителем", очікуючи від нього великих звершень.

Як і усі примархи, Коракс виріс надзвичайно швидко, що підтвердило сподівання його прийомної родини. Створений Імператором з великим масивом знань, закарбованих у його розумі, молодий примарх, тим не менш, мав багато чому навчитися у своїх захисників. Багато в’язнів були радикалами, засудженими за погляди, що суперечили інтересам гільдій, які правили Кіаваром. Поняттям справедливості та людської гідності не було місця в їхньому жорстокому режимі. Коракс поклявся своїм захисникам, що звільнить їх від цієї жорстокості і принесе мир. Наставники примарха радили бути обережними щодо явних ознак непокори чи стрімких пошуків помсти. Від цих сміливих, мудрих чоловіків і жінок він навчився чекати і спостерігати за своїми ворогами, створючи плани їх ефективного знищення.

Саме в цей час Коракс дізнався про свою надприродну здібність. Рухаючись на крок попереду холодносердих і кровожерливих наглядачів він так і не був ними помічений. Навіть перебуваючи прямо в зоні видимості ворога, бажаючи спостерігачу не бачити його, він якимось чином уникав виявлення. Це була майже практична невидимість. Зрештою, Коракс міг використати цю дивовижну здатність, щоб піти туди, куди не міг би потрапити жоден інший раб у в’язниці, пересуваючись непоміченим під пильним поглядом охоронців. Існували межі цієї здатності: ауспекси, авгури та інше електронне обладнання залишалось в змозі його виявити. Здавалося, розум спостерігача якимось чином був обманом змушений не звертати уваги на присутність примарха, якщо останній того захоче.

Коли Коракс виріс, правління гільдій підійшло до кінця. Але жоден з правителів Кіавару не здогадувався про це, поки не стало надто пізно. Примарх провів майстерну кампанію по знекровленню тюремної влади, керуючи невеликими загонами борців за свободу у численних операціях по захопленню зброї і боєприпасів. Але частіше всього метою був саботаж ключових систем, щоб вони у потрібний момент вийшли з ладу. Згодом Коракс підняв повномасштабне повстання і захопив в'язницю. Кров текла рікою, адже не всі раби були ув’язнені по політичним мотивам, багато з них були засуджені за вбивства та навіть гірше. Коракс взяв з них обіцянку не повертатися до минулого життя і використав їх бойові навички у повстанні з максимальною ефективністю.

### Прибуття Імператора

На супутнику планети зберігалися ядерні боєголовки, які правителі Кіавару помістили туди у надії що невдоволене населення планети не зможе їх захопити у випадку повстання. Ніхто не розраховував на в'язнів і таким чином вони потрапили в руки Коракса і рабів. Примарх постав перед жахливим питанням і саме в цей час на Лікей прибув Імператор Людства.

Ця зустріч здалась деяким дивною, адже Імператор прилетів на Лікей один і так само один повернувся. Хоча відомо, що Повелитель Людства та і примарх XIX-го легіону розмовляли довгі години. Те, що сталося між ними, залишається предметом припущень. Дехто стверджував, що Імператор говорив з Кораксом про те, що люди і навіть деякі інші примархи ще не були готові почути: про наявність і природу нелюдських сил Імматеріуму. Коли зрада Хоруса викрилась, Коракс не був особливо здивований, наче заздалегідь був попереджений про це. Про що б вони не говорили, на наступний день Імператор залишив свого сина, щоб той завершив свою місію і переміг гільдії технократів Кіавару. Лише пізніше він буде готовий прийняти командування своїм легіоном.

Імператор залишив Коракса самостійно звільняти Кіавар, аби переконатися, що примарх засвоїв найважливіші уроки війни. Коракс знав, який жахливий наказ він повинен віддати. Використовуючи гравітаційний колодязь, який зв’язував планету і її супутник, примарх здійснив повномасштабне атомне бомбардування величезних міст-мануфакторумів унизу. Коли заграви атомних пожеж розквітли на поверхні Кіавара, Коракс продемонстрував, що вбивши тисячі мільйони будуть врятовані. Дехто згодом стверджуватиме, що це був урок, якому Імператор хотів навчити Коракса. Це мало загартувати його натуру проти численних викликів які в майбутньому кине йому галактика. Найбільші міста були знищені, а гільдіям Кіавару залишилось лише капітулювати. Кіавар було врятовано, а Лікей перейменовано на Звільнення. Примарх зіткнувся з найжахливішим уроком війни - часто невинні мусять страждати заради всіх.

### Великий Хрестовий Похід

#### Під прапором Ворона

Великий Хрестовий Похід тривав вже близько ста терранських років, коли Лорд Воронів прийняв командування своїм легіоном. Коракс швидко навчив своіх астартес стилю ведення бойових дій, який використовував на Лікеї. Скритність і швидкість стали основними інструментами Гвардії Ворона. Примарх віддавав перевагу нанесенню стрімких ударів по найслабшим точкам в обороні та знищенню головнокомандувачів ворожих армій з тіней. Повні сили легіону використовувались нечасто, але якщо цього вимагала ситуація, Коракс без вагань посилав війська у битву.

Кіавар став частиною Імперіума Людства і на Звільненні був створений Шпиль Ворона - головна фортеця легіону. Планета не була повноцінним світом-кузнею за класифікацією Механікум, але потужностей заводів і мануфакторумів вистачало для виготовлення спеціалізованої зброї і техніки для Гвардії Ворона. Зокрема це були спеціальні модифікації обладунків і кораблів, що робили їх невидимими для ауспексів. Також Кіавар підтримував політичні відносини з Грифоном IV, умови їх договору були не до кінця відомі, але згідно них Легіо Грифонікус воював на боці дев'ятнадцятого легіону протягом кількох масштабних кампаній.

#### Битва за Ворота Сорок Два

Необхідність вести війну звичайними способами обернулася одною з найбільших невдач для Гвардії Ворона. Невдовзі після того, як Хоруса назначили магістром війни, дев'ятнадцятий легіон було відкликано з регіону Зірок Гало для допомоги придушення повстання в скупченні Акум-Сотос. Колись ці планети були завойовані Місячними Вовками, але згодом раса маніпулюючих розумом ксеносів взяла населення під контроль і оголосила про незалежність від Імперіуму.

Хорус сформував план ліквідації ксеноських королів, що представляв собою блискавичну війну, спрямовану на збереження незараженого населення та інфраструктури, аби системи знов можна було заселити. У цій кампанії були задіяні Місячні Вовки, Космічні Вовки, Залізні Воїни і Гвардія Ворона. План Хоруса передбачав, що дев'ятнадцятий легіон здійснить повномасштабний наступ на Ворота Сорок Два, де була розміщена вся артилерія супротивника. Коракс зауважив, що це марна витрата ресурсів і життів воїнів. Натомість Лорд Воронів запропонував план, згідно якого його легіон відволікає ворога обманними маневрами, а три інші легіони відносно легко знищують ворогів, що залишилися. На це Пертурабо звинуватив його у бажанні уникнути битви, що для примарха було страшною образою. Брати ледь не побилися, але втрутився Леман Расс. Вовк порадив Кораксу прислухатися до слів магістра війни, адже Імператор не дав би йому такий титул без причини. Вгамувавши лють, Лорд Воронів послідував наказам Хоруса. В результаті битва була виграна ціною тисяч життів легіонерів Гвардії Ворона.

### Єресь Хоруса

#### Різанина в зоні висадки

Коли Хорус зрадив Імператора, він влаштував пастку для лоялистів на Істваані V. Гвардійці Ворона разом з іншими вірними Імператору легіонами вступили в жахливу битву проти зрадників. Брат пішов проти брата, ненависть чорною хвилею затоплювала свідомість, полем битви крокували колосальні титани і смерть слідувала за ними. То була страшна сутичка, де лилась кров напівбогів.

В ході битви Корвус Коракс зіткнувся з Лоргаром, першим серед хаоситів. Два примархи зійшлись у смертельному бою, а інші могли лише спостерігати за цією стрімкою сутичкою. Коракс вважався одним з кращих бійців Імператора, поступаючись лише кільком своїм братам і шанси на виживання в Урізена були надто малі. Лорд Воронів пропоров йому лице кігтями-блискавка, розірвав живіт і, коли збирався покінчити з ним, втрутився Конрад Курц. Розуміючи, що в нинішньому стані він не зможе протистояти відразу двум примархам, Коракс відступив.

В ході спустошливої битви в живих залишилося кілька тисяч Гвардійців Ворона, до єресі легіон нараховував близько 80 000. Сам Коракс був важко поранений. Виживші легіонери змогли переховуватися від зрадників ще 98 днів, поки не прибула допомога зі Звільнення і не евакуювала їх з планети.

#### Спроба відновлення легіону

Дев'ятнадцятий легіон був майже повністю знищений і не здатний протистояти зрадникам у повномасштабних битвах. Одразу після подій на Істваані Коракс відправився на Терру, щоб попросити Імператора про допомогу. Незважаючи на те, що Повелитель Людства був зайнятий надскладним проектом, він знайшов час поговорити з сином. Так у вигляді величезного виключення Кораксу були даровані знання і інструменти створення астартес. Імператор дав йому доступ до однієї зі своїх лабораторій і примарх забрав капсулу з чистим генним матеріалом на Звільнення для подальших досліджень.

Спочатку експерименти Коракса йшли успішно. Він і магоси-біологіс змогли розшифрувати геном і створити кілька сотен нових космодесантників, які не тільки не поступалися ветеранам, а й перевершували їх у швидкості реакції і тактичному мисленні. Примарх був в захваті і сподівався, що тепер вони повернуть собі минулу силу. Але ці плани були зруйновані Альфа-Легіоном. Ще на Істваані Альфарій зміг заслати своїх оперативників в ряди Гвардії Ворона. За допомогою Темних Механікум легіонери-зрадники змогли зіпсувати геноматеріал, через що наступні групи космодесантників Гвардії Ворона стали перетворюватися на мутантів. Пізніше оперативники Альфа-Легіону викрали результати досліджень і знищили всі записи про експерименти.

Коракс зі смутком на серці вирішив відновити ряди легіону традиційним способом, який вимагав багато часу. Це остаточно перетворили Гвардію Ворона на небоєздатну одиницю для протистояння Хорусу. Але дев'ятнадцятий примарх не здався. Він організував підривну діяльність в тилу ворога, задіючи невеликі загони і застосовуючи численні партизанські тактики спротиву.

### Після Єресі

#### Зникнення

Коли Єресь Хоруса закінчилась, Коракс зміг повністю відновити свій легіон. В цей час Робаут Жилліман написав Кодекс Астартес, вимагаючий розділення легіонів на ордени по 1000 космодесантників, щоб більше ніхто не міг управляти єдиною військовою силою. Розуміючи, що це справді необхідно, Коракс неохоче розділив свій легіон. Залишкам астартес-мутантів від власноруч приніс Мир Імператора, молячись як за їхні душі.

Після виконання всіх справ примарх зачинився в своїх покоях в Шпилі Ворона на один терранський рік у глибокій скорботі про те, що трапилось, благаючи про милість нещодавно вознесенного Імператора. Ніхто не знає, чи отримав Коракс відпущення гріхів, про яке він молився, але рівно через рік він покинув фортецю і відправився до Ока Жаху. Останніми його задокументованими словами були "Ніколи більше".

#### Полювання на зрадників

Без відома всіх в Імперіумі, після свого зникнення Коракс взяв на себе роль втілення справедливості Імператора. Примарх відправився в Око Жаху в гонитві за легіонами зрадників після облоги Терри та полюванням на своїх охаосівших братів. Він почав з першого єрєтика, Лоргара з Носіїв Слова.

В Оці Жаху на демонічному світі Сікарус один з Темних Апостолів легіону, Кальта-Ар будував порочне святилище на честь Урізена. Його робота була припинена, коли щось почало вбивати Носіїв Слова під його командуванням. Раби сказали йому, що це була тінь, тінь, яка піднялася і розірвала Астартес-єретика на шматки. Коли ця тінь нарешті дісталася і до нього, Кальта-Ар не мав жодного шансу у битві, тому втік і відправився до свого примарха за допомогою. Лоргар прибув на планету і побачене його вразило.

Сили імматеріуму змінили Корвуса Коракса. Колись один з напівбогів став живою смертоносною тінню, яка могла перетворюватися на величезну зграю воронів, здатних дзьобами і кігтями розривати кераміт. Лоргар вступив в бій зі спотвореним Кораксом, але, як і раніше, дев'ятнадцятий примарх перевершував Урізена у військовій майстерності. Поранений Лоргар змушений був відступити в свою цитадель і більше не виходити з неї. Викрикуючи прокляття, Коракс поклявся Лоргару дістати і розірвати його на шматки, навіть якщо на це знадобляться тисячоліття.

## Зброя, обладунки і здібності

* **Чорні обладунки** - цей комплект дуже складної силової броні був створений особистими майстрами Імператора. Обладунок не лише захищав примарха у бою, але й маскував його сенсорну сигнатуру, викликаючи збої апаратури у беспосередній близькості до нього.
* **Грозові кігті** - улюблена зброя примарха Гвардії Ворона. Представляє собою пару метрових лез, здатних з легкістю розривати будь-яку броню.
* **Енергетичний батіг** - символ повалення тиранічної влади, яка колись тримала його в полоні.
* **Пір'я ворона** - льотний ранець Коракса, стилізований під крила птаха. Був виготовлений в Темну Еру Технологій.
* **Невидимість** - дев'ятнадцятий примарх міг впливати на розум спостерігача, змушуючи того не звертати уваги на нього. Через це виявити Коракса можна було лише за допомогою сканерів, але броня робила його невидимим і для них.
* **Зграя воронів** - знаходячись у варпі, Коракс навчився перетворюватися у зграю смертоносних воронів, розриваючих своїми кігтями однаково легко і плоть, і броню.

## Галерея

Примарх Корвус Коракс під час Великого Хрестового ПоходуЛорд Воронів в повному бойовому обладункуПримарх веде загін МорітатКоракс веде своїх астартес на КарандіруМініатюра Коракса