לילית

האישה הראשונה שיצר אלוהים מן האדמה ותפקידה היה להיות זוגתו של אדם, שגם הוא נוצר מן האדמה.

כאשתו הראשונה של אדם היא היתה שווה לו בכוחו ובחוכמתו.

ואדם,"

(ארתור צוחק צחוק מריר)

"הוא כלל לא התעניין בה. במדרשים כתוב "*כשברא האל את אדם הראשון יחיד, אמר לא טוב היות האדם לבדו, ברא לו אשה מן האדמה כמוהו וקראה לילית, מיד התחילו מתגרין זה בזה, אמרה היא איני שוכבת למטה, והוא אומר איני שוכב למטה אלא למעלה שאת ראויה למטה ואני למעלה, אמרה לו שנינו שוין לפי ששנינו מאדמה, ולא היו שומעין זה לזה. כיון שראתה לילית אמרה שם המפורש ופרחה באוויר העולם, עמד אדם בתפלה לפני קונו ואמר, רבש"ע אשה שנתת לי ברחה ממני*".

על פי אגדה אחרת, אדם ראה אותה כשנולדה מתוך ריר ודם, נגעל ממנה, ולא רצה בה. גרסה שלישית מספרת כי לילית לא נבראה מעפר נקי, אלא מפסולת וזוהמה, ולכן לא עלה יפה זיווגה עם אדם.

בכל אופן היא עזבה את אדם, אלוהים כעס, כעונש אלוהים גירש אותה מגן עדן, והביא במקומה את חווה אותה הוא יצר מהצלע של אדם.

בסיפור אחר מסופר שאדם ניסה לאנוס את לילית ולכן היא ברחה מגן עדן. אולי הוא אכן עשה זאת ואולי זה רק שקר מבין השקרים רבים שלה ואולם כשלילית עזבה את גן העדן היא נשאה בבטנה את ילדה, שבהמשך יכונה בשם אנוייה (Ennoia).

הסיפורים מספרים שלאחר שלילית עזבה את גן העדן היא פגשה את הלל בן שחר שאתם מכירים אותו כלוציפר או כסמאל. הוא מצא אותה משוטטת מעונה, בוכיה, רועדת מקור, בארצות מחוץ לגן העדן, מחפשת את דרכה חזרה לגן. מסופר כי הלל בן שחר שריחם עליה העניק ללילית את "גלימת הלילה" כדי שתנחם אותה ותחמם אותה.

במדרש אלפא ביתא דבן סירא, מסופר על בריחתה של לילית מאדם לאחר שמאסו באדם. לילית ברחה אל ים סוף שם היא חברה אל אשמדאי שהיה מלך השדים, וילדה לו המוני ילדי שדים מדי יום. אדם התלונן לפני אלוהים כי אשתו נעלמה, ואלהים שלח שלושה מלאכים להחזיר את לילית, סנוי סנסנוי וסמנגלף. על המלאכים הוטלה משימה לשכנע את לילית לחזור לאדם, אך לא להכריחה אם היא לא רוצה בכך. כשמצאו המלאכים את לילית, בקשו ממנה לחזור, ולא – יטביעו אותה בים. כתשובה ענתה להם לילית כי היא יודעת שאלוהים ברא אותה כדי להרוג תינוקות בנים בני פחות משמונה ימים, ומקץ ימים אלה לא תוכל לגעת בהם. אך בנוגע לתינוקות בנות, לילית טענה שבמשך 12 ימים יהיה לה חופש בנוגע אליהן. בנוסף לכך, היא סיפרה להם שילדה לאשמדאי שדים, והרי אישה לא יכולה לחזור לבעלה לאחר שבגדה בו. שלושת המלאכים עזבו את לילית לנפשה, אך מכיוון שפחדו מאיומיה, השביעוה שלא תיגע בתינוק אם תראה אותו במקום מגוריו, או תראה קמע שעליו כתובים שמותיהם (סנוי סנסנוי וסמנגלוף). בנוסף, על כל אחד מבני האדם שתהרוג, יהרגו מאה מבניה, ועל כן מתים מאה שדים כל יום.

בסיפורים אחרים מסופר שמלאך הלל בן שחר (לוציפר) נשלח על ידי אלוהים כדי לעצור מלילית למצוא את דרכה בחזרה אל גן העדן.

אולם, לילית הערימה על לוציפר והתגנבה על גן העדן.

בזמן שלילית חזרה אל גן העדן בחשאי, היא הפכה לנחש והערימה על חווה, נתנה בידה את פרי עץ הדעת, דבר שכידוע גרם לנפילת אדם וחווה מגן העדן.

אלוהים כעס מאוד וקילל את לילית שלא תדע לעולם את אהבתו של אחר וכך היה, כל אחר שלילית באמת אהבה, לעולם לא יכול היה לאהוב אותה באמת.

בסופו של דבר לאחר שננטשה על ידי אלוהים ולוציפר, היא פגשה את צאצא המגורשים מגן העדן, בנו של בעלה לשעבר, הרוצח הראשון, ששמו כפי שאתם בוודאי יודעים, קיין.

היא לקחה את קיין, טיפלה בפציעותיו, האכילה אותו וריפאה אותו ולימדה אותו חוכמה סודית ואסורה.

ואיך הוא החזיר לה? לא באהבה, גם הוא נטש אותה,

איש שהיא אהבה לא אהב אותה, דבר לא נותר לה רק יוסורים, כעס, שנאה וקנאה.

כל שנשאר לה הוא שיטוט אין סופי ובחיפוש נצחי אחרי תינוקות אותם היא חונקת, ואחרי גברים בהם היא פוגעת ונוטשת או מתעללת והורגת. בספר הזוהר ובספרי קבלה אחרים היא קרויה לילית הזונה, לילית הרשעה, לילית האוולת ולילית השחורה.

הנביא ישעיהו מספר עליה בברית הישנה: "*וּפָגְשׁוּ צִיִּים אֶת-אִיִּים, וְשָׂעִיר עַל-רֵעֵהוּ יִקְרָא; אַךְ-שָׁם הִרְגִּיעָה לִּילִית, וּמָצְאָה לָהּ מָנוֹחַ. שָׁמָּה קִנְּנָה קִפּוֹז וַתְּמַלֵּט, וּבָקְעָה וְדָגְרָה בְצִלָּהּ; אַךְ-שָׁם נִקְבְּצוּ דַיּוֹת, אִשָּׁה רְעוּתָהּ*"  (ספר ישעיהו, פרק ל"ד, פסוק י"ד)."

### הסיפור של הפיה איש הסחי על לילית

איש הסחי הירוק - מגיע ומתכרבל לו ליד ארתור. איש הסחי הוא בעל ראש גדול במיוחד, ירוק, נוזל ממנו נוזלים ירקרקים מסריחים קלות, עיניו גדולות, אוזניו גדולות עוד יותר, אך פיו גדול מכל אלו יחדיו. בתוך פיו שניים רבות וחדות. כאשר הוא שוכב הוא נראה כמו שילוב של אדם מעוות, דרקון וחתול. כל גופו ירקרק ונוזלי ויש לו מין סחבה ירוקה במקום זנב. איש הסחי לוקח מהנאד ושותה לרוויה.

איש הסחי מסתכל על ארתור ובקול נעים ותרבותי (!) עם הפסקות רבות בזמן הדיבור הוא אומר "חלקת איתנו שני סיפורים. אנו מצפים בקוצר רוח לסיפור השלישי.

"דע, אין ביננו מספר סיפורים כמוך. נראה שזהו מקצועך - מספר סיפורים או אולי משורר נע ויתכן שאתה חורז חרוזים.

"אין ביננו אחד כזה. אבל עדיין חייבים אנו להחזיר לך כגמולך. לכן, אספר לך על לילית.

"אני אתחיל בסוף וזה שהיא עכשיו שולטת בגהינום.

"אמשיך בהתחלה ואציין שבמקור היא הייתה אשה. אני לא יודע אם היא פתתה את אדם או לא. היא הייתה בין בני האדם הראשונים. ואז לוציפר, אחרי שאלוהים דרש שהוא. טוב, כל המלאכים צריכים לקוד לפני בני האדם והוא לא הסכים. אז הוא. כלומר לוציפר, הוא רצה להוכיח לאלוהים שבעצם צודק לגבי בני האדם אז הוא לקח את לילית ועיוות את נפשה עד שנהייתה לשד. כל השדים היו בני אדם לפני שנהיו שדים. וכך לילית נהייתה שד

"כעת תשאל, וכיצד היא נהייתה מלכת הגהינום? וזה בעצם הסיפור.

"אלוהים כעס על לוציפר. שהוא עיוות את לילית. וזרק אותו לכלא

"לכלא היו 666 חותמים! לצאת מהכלא לוציפר היה צריך לשבור 66 מהם! ולילית, שהיא השד הראשון, נהייתה גם החותם ה-66!

"כך שאם היא תמות. לאחר ש 65 חותמים יהרסו. הכלא יפתח ולוציפר יברח!

"וכך לילית נהייתה חלק מהגהנום. ועם הזמן כוחה עלה וכולם פחדו ממנה. אך היא לא הייתה מלכת הגהנום כי רק לוציפר הוא המלך.

"לוציפר סיפר כל זאת למשרתו הנאמן אזאזל. ואזאזל הצליח לפתות ציידים לפתוח את שער השדים. וכך לילית ועוד שדים רבים נמלטו לממלכה הקבועה.

"כעת, ממקום מושבה הרם היא הייתה צריכה כלי בגהנום. קרואלי - מלך צמתי הדרכים - שד תחמן, חלש ושקרן נבחר. לילית שכבה, פתתה ודחפה אותו עד שהוא נהיה מלך הגהנום.

"איני יודע כיצד היא גרמה להריסת החותם הראשון. רק צייד מיוחד יכל להרוס אותו. אך היא מצאה את אותו צייד, וגרמה לו, להרוס את החותם הראשון.

"אני רק יודע שרובי הייתה מעורבת. רובי השד פתתה את אותו צייד. רובי גרמה לו להרוס את החותם הראשון.

"להרוס את שאר החותמים צריך היה צייד עם הגדרה מיוחדת. הגדרות מיוחדות זו הצורה בה שדים, מלאכים וכאלו, מצליחים לפעול. וההגדרה דרשה צייד שהוא איש צדיק שמענה נשמות שפשעו והגיעו לגהנום.

"זה לקח שנים. בסוף זה הצליח. והצייד הרס את החותמים.

"כל אותו הזמן, לילית גם רקחה כיצד היא תמות בסוף. אחיו של אותו צייד. היא הכינה אותו שיהרוג אותה בזמן הנכון.

"ואכן כשהאח הצייד שמע על שקרה לאחיו הוא הרג את לילית. שבר את החותם ה-66. הוא שלח את לילית בחזרה לגהנום.

"ולוציפר השתחרר.

"לוציפר יצא לממלכה הקבועה. לכאן. לכדור הארץ

"יחד איתו באו ארבעת פרשי האפוקליפסה.

"מה קרה ללוציפר? כיצד עצרו אותו? זה סיפור אחר שאני לא יודע את פרטיו.

"אבל לילית נשאר בגהינום לשלוט בו כאוות רצונה!"

כאשר איש הסחי סיים את סיפורו, הוא לוקח עוד שלוק מהנאד, נאנח ואומר "זה סוף הסיפור. מקווה שהוא נאה בעיניך. גם אם הוא רק עובדות בלי חן"