Asszír Birodalom

Az Asszír Birodalom egy Közel-keleten fekvő királyság, amit III. Sarrukín kiáltott ki 1506-ban. A királyság az ókori Asszír Birodalom jogutódjának tartja magát.

### **Az ország történelme**

Az Asszír Birodalom területe 395-től a Keletrómai (Bizánci) Birodalom része, és hamarosan a monofizitizmus fellegvára lett, ami konfliktusokhoz vezetett a központi hatalommal, de ettől függetlenül virágzott a helyi gazdaság (ld. holt városok). Bizánc hosszú háborúkat vívott Asszíriában az Újperzsa Birodalommal, ezt Justinianus nagy erődítési munkái is jelzik (Kaszr Ibn Vardán, Szergiopolisz/Ruszáfa, Halabijja, Palmüra). A kimerült birodalomtól a 630-as években muszlim arabok hódították meg. Az Omajjád kalifák Damaszkuszban rendezték be központjukat, ám 750-es megbuktatásukkor a hatalmi központ Mezopotámia területére tevődött át, a bizánciak anatóliai területei ellen induló támadások kiindulópontjául szolgáló Asszíria pedig hamarosan ismét ellenséges hatalmak befolyása alá került. A 9. században az egyiptomi Túlúnidák, majd a 10. században az Ihsídidák és a Fátimidák törekedtek az ellenőrzésére, északi területein pedig Aleppó központtal a Hamdánidák rendezkedtek be. Bizánc 10. századi ideiglenes erőre kapása során a régió északi részét és egyes tengerparti vidékeit a fennhatósága alá vonta, és a kései Hamdánidákat, majd az őket Aleppó élén váltó Mirdászidákat hűbéressé tette. A 11. század közepén az egész térség a szeldzsukok uralma alá került, akik néhány tengerparti erődítménybe szorították vissza a Fátimidákat, de rövid úton ismét több fejedelemség jött létre a térségben (pl. a Búridák damaszkuszi vagy a Munkidzidák sajzari emírsége). A század végén kirobbanó keresztes háborúk során Asszíria és Palesztina vált a legfőbb hadszíntérré, igaz, csak egy viszonylag szűk, tengerparti sávon. A kor jelentős erődítményei közé tartozik a Krak des Chevaliers, a margati vár, illetve a Szaladin-vár, valamint az aszaszinok Alavita-hegységben található, számos kisebb erőssége. A Fátimidákat Egyiptom élén felváltó, eredetileg Szíriát is kezükben tartó Ajjúbidákat a 13. században a mamlúkok követték a térségben, akik végleg felszámolták a keresztes államokat, és a keletről érkezett mongol hódítókat megállítva birodalmukba olvasztották a térséget. A XV. századi „nagy fagykorszak” jelentős visszaesést hozott a gabonatermelésben, így éhezés vette kezdetét. Az emberek Allah-hoz fohászkodtak, segítséget várva, ám nemsokára a baj még nagyobb lett. Egy addig ismeretlen betegség, a tífusz, az amúgy is alultáplált lakosság körében nagyon gyorsan szedte az áldozatait, főleg a városokban. A járványnak áldozata lett az utolsó mamlúk uralkodó, Al-Asraf Túmán Báj. A végzete 1504-ben érte utol. A terület hamarosan anarchiába esett. Becslések szerint a lakosság 55-60% százaléka meghalt az éhezés, vagy a járvány következtében. Az anarchikus állapotoknak 1506-ban vetett véget az utolsó szultán öccse, al-Asraf Ali. Néhány támogatója segítségével, kikiáltotta az Asszír Birodalmat, amit az Újasszír birodalom jogutódjának tart, maga pedig felvette a III. Sarrukín nevet. Hatalmát gyorsan megszilárdította, új gazdasági módszereket vezetett be, amivel sikerült hellyel-közzel felszámolni az éhezést. A megerősödő állam hamarosan hódításokba kezdett, 1510-re elérte a mai területe nagyságát.

### **Népesség**

Az országban kb. 900000 ezer ember él. A népesség folyamatosan nő. Az Asszír Birodalom legnagyobb városa Aleppó. Hivatalos nyelv az arab. A népesség 85%-a az iszlám vallást követi. Ebből 93% szunnita, a maradék 7% így oszlik el: 5% alavita , 1% drúz, 1% síta. A népesség 15%-a keresztény, velük szemben a muszlimok nem lépnek fel erőszakosan, vallásukat szabadon gyakorolhatják.