Deirn-i függetlenségi háború

- Terentár Helytartó serege
- Ostarran, Dalmar és Altarra helyőrsége

- Ostarrani Hercegség
- Dalmari hercegség
 Eredmény

- Terentár helytartó
-Cölöpfali Uwonfil
- Ostarrani Cressnár herceg
- Dalmari Mánell herceg
 Nagyobb csaták
- Ostarran ostroma
- Cölöpfal menti csata
- Dalmar ostroma
- boriázi csata
- altarrai mészárlás

Miután az Elementálok háborúja Deirn erejéből nem vett ki sokat, így a Ostarran hercegének bőven volt katonája, hogy a többi Birodalom béli úr helyett nyíltan szembeszegülhessen magával a császárral. Elsőnek Ostarran helyőrségét támadta meg, miután összehívta seregeit a város falának tövébe, ahol felszólította a helyőrség parancsnokát hogy esküdjön fel rá. Az megtagadta a parancsot és bezárta a kapukat. A herceg, Ostarrani Cressnár megostromolta és bevette a várost, a helyőrség pedig visszavonult a Cölöpfal végéig, ahol egyesült a helytartó seregeivel. Cressnár tudta, ha nem lép azonnal akkor vége. Így kis számú helyőrséget hagyott Ostarranban majd maga seregeivel neki indult a cölöpfalnak és minden császári csapatot megvert és szétszórt amit útközben talált. Elkerülendő, hogy a helytartó Terentár egyesüljön Altarrai Meliár herceg seregeivel kénytelen volt megküzdeni magával a helytartóval. Tudta, hogy az erősítése szétverésével jelentősen kisebb erőt képviselt, de még így se lehetett biztos a győzelmében. Segítségre volt hát szüksége. Így jutottak el követei Dalmar városába, ahol elutasították, mondván hogy először látni akarnak valami eredményt, amire a herceg testvére Tern A Követ városuk függetlenségének jelképét a város kulcsát vette elő válaszként, ami a város mindenkor parancsnokáé volt. Ez meggyőzte Dalmariakat, akik hamarosan szintén felkeltek. Terentár így kénytelen volt az altarraiakat Dalmarba küldeni, hogy verjék le a lázadást. Cressnár így időt nyert, de katonákat sajnos nem. Ezért testvérét, most az északi területekre küldte, hogy beszéljen az erdőjárókkal. Őket Cölöpfali Uwonfil, egy félvér vezette. Nem volt könnyű meggyőznie őket, de végül kötélnek álltak. A két sereg már szembeszállhatott volna sikeresen a helytartói seregekkel, de miután a helytartó megtudta az érkezésüket, fogta a seregeit és Dalmar felé vonult vissza, ám ott a helyőrséget megverték és a beérkező Mellár hercegnek meg kellet ostromolnia a várost a megmaradt császáriakkal, hogy visszavegyék. Azonban ha Dalmart be is veszik, de ezalatt Cressnar beveszi Altarra városát akkor Meliár biztosan ellene fordul. Ha azonban levonul Altarra felé és megverik a város és Ostarran katonái közé szorult Meliár seregeit, akkor biztosan elveszti a szigetet. Nem volt más választása, mint szembenézni az őt üldöző ellenséggel. Boriáz mezején várta be ellenségeit. Kemény csata várt rájuk, de végül a helytartót és seregeit megverték. A sereg nagyrészt letette a fegyvert, vagy beállt az Ostarrani seregbe. Azok kevesen akik tovább harcoltak, Terentárral délre vonultak Altarra felé. A diadalmas csata után Meliár elvonult Dalmar alól. A városba bevonuló Ostarrani és erdőjáró seregek szövetséget kötöttek Dalmarral, így megalakult a Deirni Unió. Az egyesült seregek Altarra felé indultak, ahonnét Meliár azt a parancsot kapta, hogy ütközzön meg velük. A helytartó valószínűleg így akarta az időt húzni, amíg meg nem érkeznek a császári felmentő seregek. Altarrai Meliár ezt jól tudta, ahogy azt is hogy legalább kétezer császári katona tartózkodik a városában ha esetleg átállna. De a serege volt vele nem a városa, amit ha őt legyőzik úgyis ostrom alá vesznek. Követeket küldött Dalmari Mánell herceghez, mert tudta hogy ha őt meggyőzi akkor az Unió többi tagja is mellé áll. A követe nekik ajánlotta az Ezüstkaputól délre lévő bányák feletti ellenőrzést, valamint felajánlotta az ostrom okozta károk kijavítását. Mánell herceg elfogadta az ajánlatát és Altarra is beállt az Unióba. Terentár, amint ezt megtudta összehívta seregeit, feldúlta és kifosztotta Altarra városát, majd áthajózott Uz'Rulba bevárni a felmentő seregeket. Ám nem érkeztek soha felmentő seregek a Deirni helyzet megsegítésére, hanem sereggé formálták Uz'Rulban és nyugatnak küldték a Szigeti Fejedelemségbe, a fokozódó északi nyomás enyhítésére.