הכרות של אדריאן עם המקדש ושיחה עם ננסי האפלבור

**מועד: סביב ה 13.1.1980**

### איתן לוקח את אדריאן לסיבוב לימודי במקדש האמת

לאחר יום גדוש במבחנים, אדריאן קם מרוצה ומאמין שהוא הצליח היטב הוא ניגש למחלקה הקסנולוגית, שם הוא קבע עם איתן ללכת ביחד למקדש האמת ולפגוש את ננסי האפלבור.

הוא לוחץ על הפעמון. המצלמה מתפקסת עליו ולאחר כמה שניות הדלת נפתחת. כעת שאדריאן הוא תלמיד במחלקה הוא אינו צריך להמתין שילוו אותו פנימה. הוא נכנס לבדו, נושם את אוויר המלוח שבחדר. ואז הוא מבין משהו. גם בחוץ, באוניברסיטה, יש ריח - אבל זה לא ריח של ים, אלא ריח של מיים מתוקים. וזה מאד מוזר, שהרי האוניברסיטה בגותהם על גדות האוקינוס האטלנטי ואמור להיות שם ריח של מיים מלוחים לא מתוקים. משהו מאד דפוק באוניברסיטה הזו, אדריאן חושב לעצמו בזמן שהוא הולך לחדר של איתן.

אדריאן מודע שמצד אחד ניתן לו חופש לנוע במחלקה - אך המחלקה מלאה באנשי צבא ודולפינים מוטרפים מחד ומצלמות מאידך, כך שאולי הוא הולך לבדו אבל בברור תחת השגחה.

לאיתן יש חדר אותו הוא חולק עם רק עוד דוקטורנט. אדריאן נכנס לחדר

לאיתן יש חדר אותו הוא חלוק רק עם עוד דוקטורנט בודד - בינו - אך כרגע זה אינו ולכן איתן, מתרומם לבדו, לוחץ את ידו של אדריאן בחום ואומר "*הי גבר. יש לנו שני דברים חשובים היום לעשות, להכיר לך את המקדש וכן שתדבר עם ננסי, במה תרצה שנתחיל?*"

כל ביקור באוניברסיטה מרגיש לאדריאן כאילו הוא בדיסנילנד, המקום גורם לו מוזר בקטע טוב. הוא מרגיש כאילו הוא חזר הביתה למרות שמעולם לא היה כאן לפני שהגיע לגותהם.

בתוך המחלקה אדריאן מרגיש כאילו נכנס לחנות ממתקים או צעצועים, הוא מזכיר לעצמי שהוא רק התחיל ולכל היא צריך למתן את עצמו ולא להציק לכולם למרות שהוא לגמרי הולך לנסות לתקשר עם הדולפינים, אבל לא כרגע.

הוא לוחץ לאיתן את היד בחום "*איתן אני שמח לראות אותך. נראה לי שנתחיל בלהכיר את המקדש ואז נגיע לננסי, היום או מחר נראה איך הקצב שלנו* "

"*נשמע טוב*" אומר איתן ומוליך אותך מטה מטה, אל קומה מינוס שתיים, שם במסדרונות ארוכים, עשויי בטון, עם מגוון צינורות מרתק על התיקרה ועל הצדדים של המסדרון, הוא מוליך אותך עד שאתם מגיעים לדלת פלדה שגם מעליה יש מצלמה. איתן מנפמף למצלמה ואחרי כמה שניות הדלת מזמזמת ונפתחת.

מאחורי הדלת יש חדר קטן שבנוי מאבנים, חדר שנראה כאילו יצא מתוך בניין בן מאתיים שנים. בצד השני יש דלת ברזל מרושתת ברזל.

תמונה:

https://www.pinterest.fr/pin/491596115573819515/

איתן ניגש ושם את ידו על הדלת. אדריאן יכול להרגיש אנרגית קסם, הגורמת לשערותיו לסמור. לאחר מספר שניות איתן דוחף את הדלת, וזו בחריקה וגניחה נפתחת.

אפשר לראות מסדרון שנראה כאילו הוא מתמשך לנצח. האזור חשוך למדי ורק אורות של נרות מאירים אותו מלמטה

תמונה:

https://www.shutterstock.com/image-photo/long-corridor-candles-on-halloween-728490556

איתן נכנס ומספר "*זה מקדש האמת, יש בו כמה וכמה חלקים שונים. אני מזהיר מראש שהוא יכול לפגוע בך אם תפסע למקומות הלא נכונים, בעיקר אם עדיין לא עברת את טקס החניכה שלך. לכן אנחנו נתחיל במקומות היותר... בטוחים. ובנתיים נארגן את טקס החניכה שלך. בוא תראה את הספריה*." הוא נע במסדרון כעשרים מטרים, אז מרים את אחד הנרות, ולאור הנר ניתן לפתע לראות דלת. הוא פותח את הדלת וניתן לראות את הספריה. הוא נכנס פנימה. הסיפריה היא חדר גדול - כעשר מטרים רוחבו ואורכו, אשר לאורך רוב קירותיו יש ספרים על מדפים מעץ.

תמונה:

https://www.pinterest.ph/pin/508132770434968476/

"*זה החדר שפתוח לכול באי המקדש - עד רמת הכמרים - ואתה יכול ללמוד פה את רוב הנושאים של מקדש האמת*." איתן אומר ואז מצביע ימינה לדלת סגורה "*מאחורי הדלת יש את החלק שמיועד לבישופים ומעלה, בבקשה אל תכנס לשם. אתה מוזמן להסתובב בחדר ולהסתכל בספריה*" מזמין אותך איתן להסתובב ולהסתכל.

אדריאן פחות מתחבר לקטע הדתי אבל אז הוא מזכיר לעצמו שזה מקדש בכל זאת. זה קצת מזכיר לו את סדרת הספרים העתיקה של הרי פוטר מקום מלא בקסם וסכנה.עיניו פעורות לרווחה כשהוא מסייר על איתן ובפעם הראשונה הוא מצליח לשכוח שזאת סימולציות מחשב.

כשהם מגיעים לספריה מרוח לו חיוך גדול על הפנים הוא מסתובב בין המדפים בודק ספרים שונים ומתרשם מהאווירה של המקום.

ישנו מגוון עצום של ספרים בספריה, הבעיה היא שבניגוד שזו אינה ספריה מסודרת. אפשר לפגוש ספרים מכל מיני סוגים. עיניו של אדריאן פוגשות את הכותרות: "אני והשדים", "תומים ונפלאות באומברה התחתונה", "על הדומה ועל השונה בעולם קסנדו", "יצורי העומק מקוטלגים ומסודרים על פי הכומר סיקנוס פריביוס", "מבחר של יצורים תת מימיים בעלי שונה זרועות", "סוגות ונפלאות הזברה", "זומבים, על מתים, תת מיתים ופסדו מיתים בתרבות המצרית", "פומפי, העיר האבודה, סיכום על מימצאי החפירות בשנים 1920-1938", "סוגי אבנית ותכסית בנהרות דרום אמריקה" ועוד ועוד ועוד....

אדריאן היה כמובן רוצה לקרוא את הכל אבל כרגע הוא יסתפק בלחפש ספרים שמדברים יותר על סוג הקסם שלו. הוא גם ינסה לראות עם יש ספרים שמתיחסים לגי'ני או לג'ון.

אדריאן לא מוצה ספרים שעוסקים בפיזיקה. כנראה זה לא המקדש הנכון. אולם ישנם כמה וכמה ספרים, המודפסים על ניר מודרני, שעוסקים בנושאים האלו. בינהם: "דוחות 176-185  - גיני", "דוחות 231-298 - גיני", "דוחות 45-67 גון" וכו. אתה רואה שיש כאן עשרות רבות של ספרים עם דוחות על גיני וגון.

זה בהחלט נושא מעניין ולכן מין הסתם יהיה גם סיפרות מסכמת אותה אדריאן מחפש בזמן שהוא שואל את איתן "*תגיד מה המדיניות על השאלת ספרים כאן?*"

בזמן שאיתן עונה "*לא ניתן להוציא ספרים מהמקדש. ניתן לקחת את הספרים לחדרים אחרים ללמוד בשקט שם. אני אראה לך את החדרים*", אדריאן רואה מספר ספרים שנראים יותר מסכמים את הנושא, עם כותרות כגון "סיכומי ארועים ומשימות עם גיני", "עצי שאלה ותשובה - גיני והמטיילים" ועוד

אדריאן היה מבלה את כל השבוע אם לא יותר אבל כרגע הוא יודע שהוא צריך להכיר את שאר המקדש וגם צריך להיפגש אם ננסי.

הוא מסמן לעצמו מספר ספרים שהוא יבדוק לעומק בעתיד הקרוב וצועד לאיתן "*אשמח שתראה לי את חדרי הקריאה, אני אחזור יותר מאוחר כדי לקרוא וללמוד יותר. בו נמשיך בסיור*."

כשהם ממשיכים את הסיור הוא מוסיף "*זה מעניין, הרושם שלי היה שהקוסמים באקדמיה הם המסורות האתאיסטיות. מפתיע אותי קצת השימוש בטרמינולוגיה דתית של מקדש, כמרים ובישופים*."

איתן מרים את גבותיו בהפתעה, אז חושב על זה שניה ומהנהן, "*אתה לא מכיר את ההיסטוריה שלנו. של האוניברסיטה ושל המקדשים. בקצרה, אומנם את האוניברסיטה עצמה הקימו לפני כ 350 שנה, אולם זה הנסיון ה... בערך שמיני, להקמתה. אם חוזרים אחורה לתחילתה, היא עוד מגיעה לאטלנטיס. היא עברה ממקום למקום. בכל מקרה, אם חוזרים להקמה אחת לאחור מהנוכחית, זה היה ברומא, תחת השליטה של האפיפיור סטפן השישי (https://en.wikipedia.org/wiki/Pope\_Stephen\_VI). המועצה - באותו הזמן - הגיעה להסכם עם האפיפיור ותמורת החזרה לחיים של האפיפיור הקודם - פורמוסוס (https://en.wikipedia.org/wiki/Pope\_Formosus) האפיפיור הסכים להקמת האוניברסיטה תחת הגנתו. ושליטתו. בין השאר, היה שם בדק בית די מהותי ושינויים רבים, בינהם הטרמינולוגיה שאתה מכיר. לאחר שזו נהרסה, החליטו להקים את האוניברסיטה בעולם החדש - כאן - אבל העדיפו להשאר כמה שיותר נאמנים היסטורית*" הוא נאנח "*אתה תגלה שיש כאן הרבה מאד שאריות היסטוריות מאד מעייפות. טקסים עתיקי יומין שעדיין מקיימים אותם, זבחים וכו. הייתי שמח אם באמת היו עוברים ומחדשים את כל הקורה, אבל, זה לא יקרה*". בשלב הזה הוא מרים נר אחר במסדרון. מופיעה דלת אותה הוא פותח ומרה לך חדר קטן מלא בנרות שמאירים היטב את החדר, אח דולקת, כורסאות נוחות.

### הפגישה עם הלנה

אפשר לראות בחורה צעירה שמזיקה מוט ביד מצד ימין. "*זה אחד מהחדרים שנועדו ללמוד בהם*." אומר איתן, "*לרוב תמצא בהם אנשים עובדים ולומדים כמו הלנה פנרנדה*" הוא מחייך לבחורה.

תמונה:

https://www.pinterest.com/pin/489414684509395109/

אדריאן מציץ לתוך החדר ומחייך להלנה "*נעים מאוד אני אדריאן* " הוא אומר בחיוך מציע  את ידו ללחיצה.

הלנה מעבירה את הספרים לידה השמאלית ולוחצת בחום את ידו של אדריאן, "*הי, זה נכון, אני הלנה, אני לומדת כימיה*." היא מסתכלת מסביב ומוסיפה "*אני אלנמטנליסטית מודרנית. נעים להכיר. ומה אתה?*"

הלנה היא בחורה ממוצא ספרדי, גוף מלא, לבושה בגינס וחולצה אדומה. שער ארוך שחור וחלק עם עיניים חומות ופרצוף עגלגל. היא נראית כאילו היא מגרדת את גיל עשרים מלמטה

תמונה:

https://www.nbcnews.com/businessmain/required-reading-textbook-prices-soar-students-try-cope-8C11140099

ספרים = מוט

אדריאן לוחץ את ידה של הלנה בחביבות "*אני כשף פיזיקלי אבל די בהתחלת הדרך. אני שמח לראות שיש במקדש האמת עוד קוסמים שמתעסקים במדעים פיזיקליים*."

"*כימיים*," מציינת הלנה "*אני עוסקת ביסודות של החיים, מימן, חמצן, מיים...* " ניצנוץ משועשע בעיניה כשהיא ממשיכה "*אלו המדעים הכימיים, פיזיקה היא סתם הרחבה של העקרונות החשובים באמת*..."

עכשיו זה תורו של אדריאן לחייך "*באמת? נראה לי שהבנת את זה הפוך. פיזיקה זה הבסיס על זה מתלבשת הכימיה ועל הבסיס של הפיזיקה והכימיה מורכבת הביולוגיה אבל כולם יודעים שביולוגיה זה לא ממש מדע*." הוא קורץ לה בידידות.

היא צוחקת ומסכימה איתך. "*לא ראיתי אותך כאן לפני היום, אתה חדש?*" היא שואלת

"*חדש דנדש כאילו נולדתי לפני שבוע*." הוא אומר בבדיחות "*כאילו המקום הזה מדהים אני פה פחות מיום ואני פשוט לא רוצה לצאת החוצה רק לשקוע עמוק לתוך הספרים והדברים המדהימים שנמצאים כאן.*"

הלנה מתיישבת על אחת הספות, מסדרת את המוט ואת הספרים על השולחן. "*המממ...*" היא אומרת "*כן. אני גם מרגישה ככה. ולכן זה מה שאני עושה. אני כאן רוב היום. אני עוזבת רק כדי ללכת לישון וחוזרת מיד למחרת*." היא מסתכלת לך ברצינות לתוך העיניים "*הרבה כאן מרגישים אותו הדבר. ללמוד זה ריגוש... ריגוש שמעט אנשים מבינים אותו. זה משהו מדהים. אנשים חושבים ש... אה... אתה יודע*..." ולחייה מאדימות קלות " *זה הדבר. והם לא מבינים שללמוד זה.. זה הדבר*!"

אדריאן מהנהן בהסכמה. " *יש הרבה אנשים לא מבינים את זה.רוב האנשים מעדיפים לחיות בתלם שלהם לפי הקונצנזוס. אבל כשאני מבין משהו זה כאילו היקום הופך ליותר הגיוני והרגש הזה שהדברים פתאום מתחברים וכל התמונה מתבהרת* ..." אדריאן מחייך ומבטו בוהק.

"*כן*" היא מהנהנת, "*בדיוק. וזה מה שמאפשר לי את זה*" היא משתמשת במוט להכות בעדינות על הספרים. המוט עצמו, הוא מאורך עם שפיצים בקצה ועגול צהבהב. מוזר משהו "*זה  המפתח שאיתו פותחים את הדלת ליקום כולו. זה מה*" וכאן היא נאנחת בעייפות קלה "*שאני צריכה ללמוד לקראת מבחן בשלישי הבא*"

אדריאן בוחן את המטה מרחוק ומקרוב אם הלנה מאפשרת לו לבדוק ולהחזיק אותו "*איך זה עובד*? " היא שואל ובאותה נשימה מוסיף " *במה המבחן*?"

"*זה*?" היא נותנת לך להחזיק את המטה, "*זה סתם עט בצורה של המטה של סארומן הלבן. מכיר את הספר? זה מתוך הספרים של שר הטבעות. אהבתי את המטה של הקוסם שם - סארומן הלבן - אז קניתי עט שנראית כמו המטה שלו. היא מגניבה אה*?"

"*לגבי החומר*" היא ממשיכה באנחה קלה "*זה מבחן על פולימרים ודנדרימרים פריקים*" והיא מרימה שלושה ספרים שמנמנים, "*אני צריכה לקרוא ולהבין איזה מאתיים עמודים. קוס אמק*".

תמונה:

https://noblecollection.co.uk/product/saruman-staff-pen/

אדריאן מחזיק את ומסובב את העט בידו "*נחמד...  השם נשמע מוכר זה איזה סיפור מלפני מאתיים שנה או משהו לא*?"

הפה של הלנה נפער בשוק "*אתה לא קראת את הספר*?" היא מיד מתרוממת ממקומה, "*חכה שניה*," היא רצה החוצה למסדרון, חוזרת קמעה לכיוון הכניסה, אז פותחת דלת לספריה אחרת בעזרת נר, ומושכת שלושה ספרים שמנמנים, היא חוזרת ונותנת לך אותם. "*קרא את אלו, אתה לא יכול להיות סטודנט פה בלי להכיר אותם*!"

בזמן שהלנה רצה אדריאן ניסה להיזכר אם קרא את הספר. היה לו זיכרון עמום על משחק אונליין פרימיטיבי של הארץ התיכונה אבל זה היה משחק ישן אפילו ללא מציאות רבודה. רק מול מסך המחשב.

הוא מסתכל על איתן לאישור שמותר לו לקחת את הספרים בהנחה שהוא מאשר הוא מהנהן בראשו ומודה להלנה.

"*את הספרים האלו אתה יכול רק לקרוא כאן, באחד החדרים. היות וזה ספר קריאה די ידוע אני ממליץ שתוציא אותו מהספרייה של האוניברסיטה - ספרים שאתה לוקח משם אתה יכול לקחת איתך. מהספריה במקדש אסור לקחת ספרים החוצה. גם אם אלו ספרי קריאה*..." אומר איתן. לאחר מחשבה קצרה הוא ממשיך "*אני מציע שנמשיך להכיר את המקום - אחרת לא נסיים*" אומר איתן,

אדריאן מהנהן ומחזיר את הספרים להלנה "*תודה, שמחתי להכיר אותך. בהצלחה במבחן*." הוא מוסיף בחיוך, הנושא לא היה ממש מוכר לו, טוב בכלל לא מוכר.

.

### ממשיכים עם איתן בסיור

הוא ממשיך עם איתן בסיור.

איתן יוצא למסדרון, ומראה לך עוד כמה מהחדרים אליהם אפשר להגיע - ברובם מדובר בחדרי ניהול שונים - בינהם יש את  חדר הבדידות (שם אפשר להרשם לקבל כניסה לסנקטומים), חדר המראות (מאפשר תקשורת עם חדרים עמוקים יותר במקדש), חדר המטאטים (של ננסי), החדר השחור (משמש את ה"משטרה" המקומית), חדר הכסף (משמש למנהל החשבונות) ועוד.

על מנת להכנס לחדר, איתן עומד מול אחד הקירות, מרים את הנר, וכאשר הדלת מופיעה אתם נכנסים לחדר.

לאחר מספר פעמים שהדבר קורה, איתן עוצר להסביר "*תראה, המקדש שלנו - או ארבעת המקדשים - הם תוצר של כל ההיסטוריה כאן. ונוצר מה שאנו קוראים לו 'המבוך'. מעשית כל החדרים שאתה רואה נמצאים במקומות שונים במקדש ולעיתים מאד קשה להגיע אליהם או בלתי אפשרי. זה נהיה כל כך בעייתי לאורך השנים שהוחלט לייצר את המסדרון הזה. שמאפשר גישה מהירה ועוקפת את המבוך לכל מיני חדרים חשובים. הבעיה היא שכדי שאתה תוכל להשתמש במסדרון הזה, אתה חייב לעבור את טקס החניכה. שאתה כבר רשום אליו ביום ראשון הקרוב בדיוק בצהריים, כשהשמש במרכז השמיים. תצטרך להגיע לכאן כבר בעשר בבוקר, אז יהיה סדרת תהליכים ותעבור את הטקס. כחלק מהטקס אתה תעבור במבוך ותגיע למרכז שלו, וזה יתן לך גישה בסיסית לחדרים השונים*."

"*אתה מבין, פעם כל ארבעת המקדשים היו בעצם אחד, בצורה של צלב, אבל מאז היו ויכוחים וניסו להפריד את כל החדרים השונים, הסנטקומים, צמתים (nodes), ממלכות (horizontal realm) וכו. זה יצר בלאגן מאד גדול. וזה על העובדה שהמקומות האלו חוזרים בחלק מהמקומות אלפי שנה לאחור והייתה בניה על בניה על בניה. הכל ביחד יצר גהינום של מסדרונות שנכנסים ועוקפים ועולים ויורדים. וחלק שברו וחלק בנו וחלק חסמו. בלאגן עצום. או בקיצור המבוך*."

הוא עוצר לנענע בראשו לשלילה "*ובמקום לנסות ולסדר את זה, ממשיכים לתמוך ולקדם את זה.... לפחות עשו את המסדרון שמקצר דרכים בו אנו נמצאים, אבל יש לא מעט חדרים שאם תרצה להגיע אליהם תצטרך לנוע במבוך - נניח חדר הספריה העליון, כמה מהסנקטומים והצמתים היותר מתקדמים וכו'*" הוא נאנח.

"*טוב, זה הסיור הבסיסי. רק אחרי הטקס שלך נוכל להגיע למקומות יותר עמוקים. ננסי?*"

וזה על העובדה = ומעל זה העובדה

המקום הזה הופך מדהים מרגע לרגע. אדריאן מרגיש שהוא יכול לבלות פה שנים בלי לצאת החוצה. למעשה הוא מניח שאם לא הייתה את הבעיה של מזון היא היה נשאר פה כמה חודשים ברציפות. הוא רושם לעצמו כמה רשימות מנטליות על החדרים השונים וגן שהוא צריך לצלול למבוך וללמוד לנווט בו. הוא מהנהן לאיתן "*כן תודה בו נמשיך לננסי. תגיד מה הקטע של הכסף של המקדשים?  כמה אני יכול לקנות איתו? כאילו מה נחשב הרבה?*"

### *שיחה על פאפאל וכוח*

"*פאפאל*?" איתן מסתכל על אדריאן, וכשזה מהנהן לחיוב הוא אומר "*תראה, כסף רגיל קונה הרבה דברים, אבל היו בעבר כמה קוסמים עם המון, אבל ממש המון כסף. עד היום יש כמה כאלו. וזה גרם לבעיות בתוך המקדש. לכן החליטו, ואני מדבר על העבר המאד רחוק, שיהיה כסף שמתאים למקדשים. וזה הפאפאל*."

"*כל פעם שאתה עושה משהו למען המקדש, אתה מקבל כאלו - כל בעל תפקיד מקבל כאלו על התפקיד שלו. נניח אני מלווה אותך, וכחונך אני מקבל 168 פאפלים לשבוע חונכות. בלי לדעת יותר מידי, אני משער שהפרופסור שהיא הקארדינל במקדש בטח מקבלת כמה אלפים לשבוע*."

"*מה אפשר לעשות עם זה? תראה בגדול כל מה שקורה במקדש עולה לך פאפלים. לקחת ספר, ללמוד, להשתמש בסאנקטום וכדומה. אבל אי אפשר לרדת מתחת לערך מסוים. כלומר, גם אם אין לך פאפלים, אתה עדיין תוכל לקחת ספרים בספריה וכאלו. אבל כך סתם, אתה מקבל כמות מסוימת של שרותים, שהיא לא רבה. אם אתה רוצה להרוויח את הדברים השווים, אתה צריך לשלם על זה פאפאלים. נניח להגיע לסנקטום עולה סדר גודל של בין 50 ל 100 פאפלים ליום. להיות בצומת, אפילו החלש ביותר, עולה איזה 500 ומעלה. והקטע הכי, שחדשים, הכי מתעצבנים עליו, זה שהמחירים משתנים על פי דעת הגבוהים... כן כן, לדוגמא יום אחד תבוא לננסי והיא תגיד לך שאתה יכול להיות בצומת מסוימת תמורת 200 אבל מחר זה יעלה 1000*!".

איתן מסתכל היטב על אדריאן לראות את השוק שעולה על פניו, "*ומיד החדשים אומרים שזה לא פייר ואיך יכול להיות שאותו הדבר משנה מחיר ומה פתאום השליטים משנים את המחיר איך שבא להם וכל מיני דברים כאלו. אז ככה זה. וזה עובד. וכללית אם רוצים בטובתך אז דברים קלים יותר וזולים יותר ואם לא, אז ההיפך. ואז אומרים החדשים שככה לא עובד כסף ומה פתאום וכל מיני תלונות. ואתה יודע מה? הם צודקים, כי זה לא כסף כאן, הפאפאלים מבטאים כמה אתה עוזר למקדש. וחלקית הם מבטאים כמה אתה יכול לקבל מהמקדש. אבל הבעיה היא שבגלל שיש מעט אנשים, אז כל נושא הכסף לא עובד טוב. שם בחוץ " ואיתן מחווה בידו כללית למעלה" זה עובד עם דולרים כי יש המון אנשים שמאפשרים את זה. בישוב עם חמישים איש, נושא הכסף לא עובד טוב. בתכלס הכסף כאן יותר קרוב לסחר חליפין מאשר לכסף בתפיסה המודרנית שלנו, במאה ה 20. אתה מבין את הבעיה ולמה זה ככה כאן*?".

אדריאן מקשיב "*אז מה שאתה אומר שהבכירים מחליטים מה שהם רוצים כמו בכל מקום. למרות שאני חושב שהרעיון ששווי של שירותים ישתנה לפי כמה שאתה מועיל למקדש זה רעיון חביב זה לא נראה לי ישים בצורה שוויונית. אחרי הכל זה מצריך מעקב אחרי הפעילות של כל חבר במקדש והערכה שלו ע"י המנהיגים. זה נשמע לי המון עבודה לאנשים שאמורים להיות עסוקים בדברים חשובים יותר. לדעתי היה יותר הגיוני לתת ערך שווה אבל תגמולים ברמות שונות אבל..ת*" אדריאן מושך בכתפיו ומחייך "*זה מה שזה נסתדר. אולי בעוד כמה זמן אתה ואני נשיג מעמד מספיק בחיר כדי לעשות קצת מהפכה בתפיסות המיושנות ולעבור לדברים שיותר תואמים את המאה עשרים*."

איתן מחייך אליך בחזרה "*כן כן. אבל אז כשאנחנו נשלוט, בטח נחשוב שזה דרך מצוינת להחזיק את החלשים, אה? ואז בטח לא נרצה לשנות את זה*..." הוא מביט תוהה לשמיים, "*זו הבעיה, שמרגע שיש לך את הכוח, אתה לא באמת רוצה לשחרר אותו. איך*, " הוא ממשיך בתהיה "*איך גורמים לכך שכאשר אתה עולה לשלטון, אתה תרצה לשפר את המצב ולא סתם להחזיק בו*?"

אדריאן חושב על זה לעומק "*שאלה טובה, אני מניח שזאת בעיה אנושית גלובלית. אבל נראה לי שדרך אחת היא ע"י זה שהכוח הוא זמני. אתה יודע אפשר להחזיק בכוח רק למספר שנים ואז אתה לא יכול יותר להיות בשליטה. דרך אחרת היא לחלק מראש את הכוח בין כמה תפקידים שלא תלויים אחד בשני. כמו שפעם הייתה הארה"ב הפרדת רשויות אתה יודע*."

איתן מציץ ימינה ושמאלה, מוודא שאין אף אחד איתכם במסדרון,"*שמע, כל מה שאתה אומר הוא נכון. וכבר היו כמה פעמים שעשו שינויים... הפיכות, כמו ב-1866, אבל אחרי שהם עלו לשלטון, שום דבר לא השתנה*."

איתן מרביץ בדיקה נוספת וממשיך "*גם הפרופסור כשנכנסה, ב-72, שינתה המון דברים, אבל את זה היא לא שינתה. זו דרך לשלוט בנו ולמנוע מאיתנו להתחזק יותר מדי מהר... היו ביננו כאלו שניסו לדבר איתה על זה והיא אמרה שלא אפשרו לה לעשות את זה.... אני לא יודע אם זה נכון או לא, כי אם זה נכון זה אומר שיש מעליה, והיא הקרדינל במקדש! יש מעליה מישהו שקובע לה דברים... ואם לא, אז היא שיקרה. ואני לא בטוח מה יותר גרוע*..."

אדריאן מסתכל לצדדים ומהנהן בראשו. "*אכן לא ממש אפשרויות טובות. אם הראשונה נכונה אז סימן שיש עוד היררכיה שאנחנו לא מודעים לה ואם השניה נכונה אזי הפרופסור כנראה היא יוצר אנושית ממה שנראה והיא נאחזת בכוח כמו רובנו*." הוא מחייך לאיתן "*בכל מקרה לא נפתור את זה עכשיו אז אני מציע שנמשיך לננסי*."

יותר אנושית

### פגישה עם ננסי האפלבור

איתן מהנהן. אתם הולכים במסדרון ועוצרים ליד אחד הנרות - כרגע לפחות לא ברור לאדריאן איך איתן בחר בנר הזה מכל הנרות - איתן מרים אותו ואפשר לראות דלת. איתן דופק ומחכה בנימוס עד אשר הוא שומע קול נשי שמזמין אותו פנימה. אז הוא פותח את הדלת ונכנס עם אדריאן.

בפנים אפשר לראות אשה בשנות החמישים המוקדמות לחיה, אדומת שער, עם חיוך מלא חיים, קמטי חיים ממלאים את פרצופה ועיניים כחולות, חדות בוחנות אותכם בקפידה.

ננסי עצמה יושבת בחדר שפשוט לא נראה שייך לכל המקדש. מודרני - עם שולחן עשוי מתכת וזכוכית, כסא לבן על גלגליות, השולחן עצמו מסודר למשעי עם כוסית לעטים ועפרונות. ספרים מסודרים מאחור בתוך ארונית שנסגרת וכדומה.

"*כן בבקשה*?" תוהה ננסי לאיתן.

"*זהו אדריאן הוא חדש כאן*" אומר איתן.

"*נעים להכיר*" אומרת ננסי, "*אני אחראית התפעול במקדש האמת ואשמח לעזור. בוא נתחיל בלרשום אותך כאן*" והיא מוציאה חבילת דפים מלאה בשאלות ונותנת לאדריאן למלא אותם - את כל ששת הדפים - עם שאלות כגון מה מספר הסוציאלי, במה אתה עובד בהווה, איזה מקצועות אתה לומד באוניברסיטה, מקום מגורים ומספר חשבון בבנק להעביר אליך כסף.

תמונה:

https://www.nopactalent.com/speaker/nancy-f-koehn.php

תמונה:

https://luxe.digital/lifestyle/home/home-office-setup/

בזמן שהם הולכים במסדרון אדריאן פותח את חושיו לעולם הקסם כדי לנסות להבין מה ואיך הכל עובד שם.

כשהם נכנסים למשרד של ננסי אדריאן קצת מופתע מהסטאפ אבל אם להיות ישרים אין שום דבר רגיל במקדש הזה ולא היה מפתיע אותו אם ננסי הייתה בעצם תמנון ענק.

"*אדריאן נעים מאוד*" הוא אומר בזמן שהוא לוקח את הטפסים "*עך חלק מהם אין לי תשובה אמיתית שתתפוס בעולם הזה, יש לך טפסים מותאמים לאנשים חובבי טיולים*?"

"*תענה על מה שאתה יכול, וכשיהיו לך תשובות נוספות, תגיע ותעדכן. לגבי זה שאתה מטייל, יש בדפים סעיפים המתאימים סצפיפית למטיילים ותנסה לענות עליהם. באופן בלתי תלוי צריך יהיה לארגן לך מספר סוציאלי על מנת שתוכל להסתדר כאן בגוטהם, את זה אנחנו נארגן לך, זה יקח בטח שבוע שבועיים*" אומרת ננסי.

"*מעולה תוגה*" אדריאן אומר עם חיוך הוא עושה את זה הרבה במקדש. הוא גם מתחיל להבין למה החוקרים נשארים פה ומתעלמים מהחרא של הבחוץ, זה כל כך יותר נוח במקדש מוגן בבועה אקדמית.

"*ננסי, עוד אין לי דירה, יש מצב שתוכלי בבקשה לעזור לי לארגן דירה*?" הוא פונה אליה אישית.

"*בוודאי*," זו עונה לו "*יש לנו כבר כמה חברות המשכירות דירות שאני יכולה להפנות אותך אליהם או למצוא לך דירה בעצמי, אם תתן את הספציפיקציות שאתה מחפש*"

"*אם כבר הגעת, צריך שתחתום על החוזה שלך - עם המחלקה ועם המקדש*." והיא מוציאה שני חוזים. הראשון, החוזה עם המחלקה, גדול ושמן המכיל כמה עשרות דפים ואין ספק שנוסך על ידי עורך דין והוא מתאים לעובדי האוניברסיטה עצמה, שאתה הולך להיות חלק ממנה.

השני, הוא דף קלף, עליו כתוב בכתב עתיק, את ההתחייבות שלך להצטרפות למקדש.

"*אתה יכול לקחת את שני המסמכים איתך, לקרוא ולהבין אותם, אבל עד שתחתום עליהם, לא נוכל להתקדם הלאה*..."

"*אני חדש בגותהם אז אשמח לעזרה במציאת דירה. אני צריך מקום לעצמי שיכול להכיל גם חדר עבודה ובמקום סביר עדיף קרוב לכאן*."

אדריאן אומר בזמן שהוא עובר על החוזים. כרגע הוא בוחן את מגילת הקלף יותר בעיון.

בזמן שאדריאן שומע את ננסי אומרת "*בסדר*" וכותבת לעצמה את ההערות שלו בפנקס שחור גדול, הוא קורא את שקורה בקלף.

ההבדל בין החוזה עם המחלקה לבין ה'חוזה' עם המקדש הוא עצום.

החוזה עם המחלקה הוא - חוזה - כפי שרגילים אליו בימינו. עורך דין עבר וניסח ווידא שהכל יהיה חוקי ותקין. כתוצאה מזה יש שלושים עמודים של הגדרות וחוקים ותתי חוקים. מצד שני הכל מאד ברור ומתאים לחוקי הדמוקרטיה של ארצות הברית אשר שומרים על חופש וזכויות בסיסיות של האזרח.

לעומת זאת המסמך של המקדש, קשה לפספס שהוא נכתב בתקופות עתיקות, פאודליות, בעלות הנחות שונות מאלו של היום. יש שם משפטים כגון "המבקש יקדיש את חייו, את מהותו ואת יכולתיו לטובת המקדש למשך שנה ויום" או "המבקש יכול להביא עד שלושה משרתים בלבד לטפל בו ובצרכיו" וכמובן המשפט המאד עדכני: "בעת הצורך יכול המבקש לפנות לקרדינל או למלך על מנת לבקש את עזרתם..." וכדומה.

אדריאן לא יכול לשלא לגלגל עיניים לנוכח הסתירה בין חוקרי אקדמיה מודרנים וחוזה ארכאי שכל קשר בינו למציאות היה מקרי בלבד. "*תגידי כמה זה תופס החוזה הזה? כאילו אני באמת צריך לתת לילה  בחודש בשמירה על חומות הטירה חמוש ברובה קשת? וכל שאר הדברים המעניינים רשומים כאן*?"

ננסי ואיתן עשו בינהם עיניים כשאדריאן קבל את החוזה, כאשר הם שומעים את התגובה שלו, ננסי מצחקקת ואיתן מחייך. "*כן כן*" אומר איתן "*חיכינו לתגובה הזו. תראה, לא יודע מה להגיד לך, מצד אחד החוזה מחייב, כמובן שכן. מצד שני הקשר שלו לימינו הוא*... " הוא מגלגל את ידיו באוויר " *מוגבל. אני לא בטוח שאתה הולך להביא משרתים שיכינו לך את האוכל כאן... במיוחד שאת המטבח כבר לקחו לטובת הגדלת המשרדים בקומה העליונה של המבוך*. "

"*זה החוזה*, " הוא מרצין "*זה חוזה לשנה ויום ואם תשים לב אתה יכול לפרוש על ידי זה שאתה בא לקרדינל שלך - שזה פרופסור ברנבאום - ולהגיד לה שאתה פורש. מזה שאני חי כאן, אני יכול להגיד שלך שבגדול המקום דורש תשומת לב ואהבה, וזה מה שבעצם החוזה אומר. זה לא מקום עבודה רגיל, כמו להיות בנקאי או משהו כזה. ועקרונית, בכל צאנטרי שלא תלך אליו, ידרשו ממך שתתן הרבה למקום, תהיה מחויב אליו ואם יש מלחמה עם צאנטרי אחר, אז אתה תהיה חלק מהמלחמה. אין צאנטרים שאתה פשוט בא, מחתים כרטיס והולך אחרי שמונה שעות. זה לא קורה. צאנטרי זה דבר מהותי לכל קוסם. זה חלק מהותי שמאפשר לו לגדול ולהפתח ובהתאמה הוא דורש הרבה. המחויבות לצאנטרי היא לא של עובד במקום עבודה, אלא של מישהו שהוא חלק חי מתוך משהו גדול יותר...*"

אדריאן עוצר ומסתובב לבחון את ננסי ואיתן "*מה זאת אומרת מלחמות עם צאנטריז אחרות? מה כמו בהרי פוטר תחרות על נקודות*?"  הוא שואל בחשש, עד הרגע האוניברסיטה הרגישה כמו אוטופיה שונה לגמרי מהבחוץ.

"*לא*, " אומרת ננסי "*ממש מלחמות. עם חיים ומוות. למזלנו אנו באוניברסיטה וזה נדיר כאן. אבל שם בחוץ* "היא מנופפת בידה כללית "*יש הרבה מלחמות בין צאנטרים שונים*".

"*הגזמת*" עוצר אותה סטיב "*אין הרבה מלחמות בין צאנטרים. כן זה קורה וכן זה קרה אפילו כאן בגוטהם, אבל זה קורה מעט מאד. ובטח שזה לא קורה לנו. המלחמה האחרונה שעירבה את האוניברסיטה הייתה לפני שהגעתי, לפני איזה עשרים שנה לפחות. היא סתם מגזימה*" הוא זורק מבט מלוכלך לננסי. זו מרימה גבות ומעדיפה לא להחזיר לו תשובה.

"*אהה אני מבין*." אדריאן אומר בטון לא הכי משוכנע אבל בכל מקרה לא מתכוון כרגע להתעמק בזה לעומק. היה היגיון בכל המלחמות הללו. מי שהגיע לגותהם לא הגיע לכאן לנוף או מזג האוויר. הוא חיפש אקשטיין וזה היה הגיוני. מאחר שמגילת הקלף קצרה הוא עובר אליה לראות שאין שם סעיפים ממש בעייתיים "*טוב בהנחה שאף אחד לא יכריח אותי לתת רבע מכל חזיר שאני שוחט בידיים שלי לקרדינל נראה לי שאני יכול לחתום על זה*." הוא אומר בחצי חיוך משועשע. הוא עובר בקצרה על חוזה העבודה, ביחוד על התנאים והשכר לא נראה לו שהפרופסור תרמה אותו אבל תמיד שווה לבדוק על מה אתה חותם.

"*תגיגי ננסי,  לגבי המשימות למען הצאנטרי. עד שאני אחתום ואכנס רשמית למקדש את תוכלי בבקשה לתת לי דוגמאות לסוגי משימות ומה בדיוק טווח התשלומים*?"

"*ישנם סוגים שונים של משימות ויש להם טווח די גדול לפי מה שצריך. באופן כללי, לרוב, מדובר בתשלום שבועי*." מספרת ננסי לאדריאן "*נניח שבוע של ניקוי זה נגיד בערך 100. שבוע של עבודה כמו שלי זה בערך 1500. חקירה של המקדש, פה במקדש או באוניברסיטה זה בערך 400 או 500. אם אתה צריך לצאת בשביל משימה מחוץ לאוניברסיטה זה יעלה כבר לאיזה אלף. ואם בכלל אתה במשימות שמגיעות לעולמות או רבדים אחרים במציאות זה עולה כבר לאיזה אלפיים שלושת אלפים בערך. הכל לשבוע*"

"*מעניין מאוד*" אדריאן אומר בזמן שהוא חותם על הקלף. וממשיך לכיוון החוזה המודרני  שגם עליו הוא חותם לאחר שעבר עליו.

"*אז מתי כדי לקבל משימות אני צריך למצוא אותך? בתוך המקדש או שיש פורום של משימות*?"

"*הכי טוב זה לדבר איתי. אפשר גם לקבל משימות ממישהו אחראי. ראש מחלקה לדוגמא. או*" וכאן ננסי מצביעה על איתן "*אפילו איתו. בטח יש לו אפשרויות להציע. אבל לא משנה מאיפה אתה מקבל משימה, תמיד תגיע אלי לוודא שאכן זו משימה תקינה וכן מה באמת מקבלים עליה.... לעיתים... ראשי המחלקות קצת מתרגשים ומציעים דברים שהם לא באמת... נכונים*..."

אדריאן מקשיב ומהנהן בראשו, "*הבנתי, כל משימה שאני מקבל תמורת תשלום אני מעביר דרכך. יש עוד משהו שאני צריך לדעת*?"

"*פרופ אנג'ל הוא האחראי באמת כאן*." אומרת ננסי "*אבל הוא מאד עסוק. מעשית, כל דבר שקשור למקדש - אני נקודת הפניה הטובה ביותר שלך. אתה צריך משהו? משהו לא תקין קרה? אתה זקוק לעוד זמן, לכסף, מה שזה לא יהיה, אני תמיד כאן לעזור. אם אתה לא בטוח למי לפנות, אתה תמיד יכול לפנות אלי. גם אם לא אוכל לעזור לך, אוכל להפנות אותך לגורם המתאים. בסדר? אפילו אם זה קשור למחלקה שלנו או למחלקה אחרת, לרוב אוכל לעזור לך*..."