Барен Фон Уель

## Невеличкий екскурс

****Барен Фон Уель**** - персонаж MainRP якого активно відіграє гравець Barxy\_. Персонаж є звичайнісінькою людиною, з талантом до алхімії.

## Історія

Барен Фон Уель народився у **Бертранії**, 7-го місяця 695-го року у місті Харвей. Народився Барен у звичайній невеликій сім'ї яка складалася з: брата, матері, батька та самого Барена. Батько Барена був алхіміком, мати була домогосподаркою, а старший брат був ремісником, який кував хорошу зброю для війн. Сім'я була не багата, проте грошей було достатньо щоб жити без особливих проблем.

Мати навчала Барена арифметиці, математиці та усьому чому навчилася в національній академії **Бертранії**. Батько ж навчав юного Барена алхімії, а брат намагався навчити його кувати, щоб у майбутньому він міг в любий момент вибрати ким хоче бути. Також Барен любив читати, і в основному він любив читати про алхімію та про історії великих завойовників.

І от, хлопцю виповнилося сімнадцять років. В Харвеї настала засуха, їжі було надто мало, а ціни підлетіли вище неба. Сім'я Барена почала зводити кінці з кінцями. Ще й війна з орками, заважала жити спокійним життям. Барену нічого не лишалося окрім як піти на роботу, щоб допомогти батькам у такі скрутні часи. Він почав працювати помічником Бармена у невеличкій таверні на околицях міста, і почав заробляти достатньо грошей щоб допомогти сім'ї.

Все було б добре, проте з часом, місто впало у практично повну скруту. З'явилися бандити які почали викрадати людей та продавати у рабство. Звичайно військові Бертранії намагалися запобігти цьому, проте на п'ять вбитих бандитів, приходило десять нових. А війна з орками продовжувалася, і рук для збереження порядку у місті не вистачало.

В одному з бандитських набігів, з міста викрали більше п'ятдесяти людей, в тому числі й самого Барена який спокійно повертався з роботи. Хлопця зв'язали, жорстоко побили та зав'язавши очі, кинули у якусь повозку з як мінімум чотирма подібними особами. Скинувши пов'язку з очей, Барен побачив так само сильно побитих хлопців, та одну дівчину яка плакала та благала про помилування.

Барен спробував розв'язатися, проте вузли були надто добре зав'язані, а тому хлопцю нічого не лишалося окрім як сидіти та молитися богу, щоб їх врятували. Поки він молився, повозка різко перекинулася догори дригом. Пройшла лише мить, як двері повозки відкрилися, і людей почали діставати з повозки. Через світло яке світило прямо на Барена, він не зміг розгледіти хто їм бере, а тому коли його почали виносити, він вдарив ногою чоловіка прямо в пах. Після подібної дії, був чутний величезної сили крик з тонною матів.

Барена все ж звільнили. І той кого він вдарив ногою, був військовим **Бертранії**, який всього лиш хотів звільнити хлопця. Коли ж Барен вибачився, його пробачили та повезли до столиці **Бертранії**. На питання Барена, навіщо йому туди їхати, йому відповідали: "У нас є наказ, везти усіх викрадених людей спочатку до столиці, після чого ми вертаємо людей у повному складі додому". Подібна відповідь звичайно не сильно сподобалася хлопцю, проте він не збирався сперечатися з озброєними людьми, а тому лиш спокійно очікував поки їх привезуть.

Коли ж Барена привезли, його оглянули, обшукали та почали розшукувати його ім'я серед перепису населення. Але оскільки Бертранія неймовірно велика, було надто складно знайти його ім'я в списку. Через що йому запропонували кращий варіант. Йому запропонували поїхати до Нової Бертранії та стати колонізатором. Звичайно хлопець відмовився, проте коли йому сказали що за це добряче заплатять, він одразу погодився, і більшу частину суми він відправив своїм батькам. Невеличку кількість, він лишив для того щоб мати їжу та дах над головою.

Коли ж Барен приїхав, він побачив невеликий, але красивий **Замок Окуди**, який наче іскрився честю та впливовістю. Його висадили до центру міста, де Барен вирішив придбати собі меч та кілька буханок хлібу. Все ж таки, юнак не спішив з пошуком місця для проживання. Спочатку він вирішив оглянути більшість міст та вибрати собі як найбільш затишне місто.

Першим містом у якому побував Барен, був **Хінтс**. Юнак вирішив зупинитися на кілька ночей та оглянути місто. В один з днів у двері його дому постукали. Спочатку Барен не дуже кортів відкривати двері, проте з часом він їх все ж відкрив та побачив чоловіка. Чоловіку було на вигляд не більше тридцяти, у чорному плащі та капюшоні, а на його спині була дивна сумка.

Привітавшись, чоловік запропонував вступити в організацію під назвою "**Культ Ягід**". Пояснивши Барену що він збирає людей для свого бару, та бажає розширити свою організацію до більших масштабів. Барен не горів бажанням вступати, проте після слів "Розширити організацію", він зрозумів що зможе спокійно піти та відкрити свій бар в іншому місці, а тому юнак погодився та потиснув руку дивному чоловіку. Після чого цей чоловік назвав себе, та передав дивну сумку, і приклеївши плакат з знаком ягоди, розтворився у темряві ночі. Поглянувши у сумку, Барен побачив неймовірну купу ягід. Цієї кількості було достатньо щоб зробити цілу діжку вина. У сумці також була записка, і в ній було написано: "Ось тобі матеріал, я чув що ти колись вчився на алхіміка, чому б тобі не спробувати зробити вино?". Барену нічого не лишалося крім як сісти, та почати експериментувати з рецептами для вина.

Двома роками поспіль, Барен навчився варити велику кількість різноманітного алкоголю. Він як раз збирав матеріали для свого нового рецепту, і коли він зібрав усе необхідне, він вирішив повернутися. Коли ж він повернувся, то побачив купу вбитих людей, дим який йшов з міста, а також купу постраждалих людей. Проте Барен не розгубився, та швидко зробив ліки і зілля зцілення. І так, Барен почав активно рятувати людям життя, та став щось на кшталт цілителя.

І знову проходить кілька років. Барен працював у поті лиця намагаючись відбудувати місто. Постійна купа роботи, а також нова робота у вигляді цілителя, заважала йому займатися роботою бармена, яка йому найбільше подобалася. Але йому платили достатньо щоб він міг жити на широку ногу, а тому він не сильно за це бентежився. Сам ж "**Культ Ягід**" підтримував Барена, бо він працював більше на благо **Хінтса**, а ніж на своє.

І ось, Барен виносить з крамниці купу інгредієнтів для зілль, як його зупиняють. Мер міста попрохав підготувати зілля сили та витривалості. На питання Барена: "Навіщо?". Йому відповіли що скоро може статися другий набіг **варягів**, а тому треба підготуватися.

Одразу після отримання подібної інформації, Барен пішов до своєї хати та почав готувати зілля. Місто активно метушилося та готувалося до серйозної битви. Люди одягали броню, брали зілля зі складів, та вітали помічників. Коли ж Барен усе приготував, він почав звук рогу, а також побачив прапор **Бухти Квітучої Сакури**. Містяни з Бухти прийшли захистити місто та допомогти у підготовці.

І ось, прийшли варяги. Неймовірно велика кількість крові захлиснула **Хінтс**, та купа криків лунали по місту. Десятки стріл літала по місту, і поки Барен носив зілля, його підстрелили. Стріла прилетіла прямо в коліно, майже усі зілля впали з його рук і розбилися. Останнє зілля лікування лишилося цілим та лежало на землі, і витягнувши стрілу, Барен швидко прийняв це зілля та одразу зрозумів, що варяги не зупиняться лише на захисниках міста. Тоді Барен прибіг до себе додому, взяв сумку з речима на чорний день, та через таємний прохід "Культу Ягід" втік з міста, прихопивши з собою коня.

Єдине місто яке він мав на своїй карті, це **Віллінсворт**. Прибігши до міста, він зустрів дивного чолов'ягу з ім'ям Йоганн. Йоганн був добрим, а тому допоміг з їжею та місцем для відпочинку. Проте **Йоганн** не приймав Барена, бо у Віллінсворді не було зайвого місця для біженців. А тому хлопцю запропонували переїхати до Ольденбургу, там якраз потребувалися люди для будівництва міста.

І от Барен побіг через сніжні пустелі, через неймовірно холодні гори, до **Ольденбургу**. Коли ж він дістався до місця призначення, він одразу зустрів практично пусте місто, яке мало невеликий бар, та всього кілька хатин. Одразу він зустрів мера міста, **Айре Брейджи лей Куморо**. Дівчина з щастям в очах прийняла нового містянина у місто, та запропонувала поки що пожити у таверні. Барен з радістю погодився, та одразу спустився у погреб таверне, де знайшов купу усіляких новітніх пристроїв для варіння алкоголю. Барен одразу вийшов з бару, та натрапив на дівчину з червоним волоссям та в повному комплекті сильно пошарпаної броні, цю дівчину звали **Еріс Грейрат**. Дівчина пофігістично дивилася на Барена, та через мить вона спитала його ім'я, після чого отримала чітку відповідь. Після отриманої відповіді дівчина відвела погляд та лиш пробурмотіла: "Ще один новенький".

Барен швидко повернувся у бар, де його зустріла вже змучена **Айре** яка спускалися з другого поверху. В руці вона тримала пусту чашку з надписом: "Хороший мер" та лиш спокійно пройшла повз Барена. Вона поклала цю чашку на стіл та почала шукати каву. Нажаль кава скінчилася, а тому дівчина розчаровано зітхнула та повернулася у свій кабінет. Тоді ж коли вона пішла, Барен поглянув у свою сумку, та побачив усі необхідні інгредієнти з яких спокійно можна було б зробити каву.

Поки він робив каву, в барі вже сиділо понад чотири людини. **Айре** сиділа з дуже змученим виглядом, **Еріс** сиділа коло вікна та лише слідкувала щоб ніхто нічого не начудив. А коло дверей стояв гість міста, **Йоганн**, який бажав придбати кілька пляшок вина.

Коли ж Барен вийшов з погребу, він передав гарячу каву **Еріс** та **Айре**, а **Йоганну** відав кілька пляшок вина, за що отримав хороші гроші, та пропозицію. Барену запропонували цілу книгу новітніх рецептів алкоголю, та ще й по дуже вигідній угоді. Барен одразу підписав документи та отримав товсту книгу з усіма рецептами. Це був наче скарб в очах Барена, проте ніхто особливо не розділив його щастя крім **Айре**, яка завжди була рада коли хтось з її громадян теж був щасливий. І от з цього моменту, починається історія Барена, в **Ольденбурзі**.

## Звички

### Погані звички

Курить велику кількість сигарет. Почав курити одразу після другого нападу на **Хінтс**. Також через другий похід на Хінтс, отримав психічну травму яку він зміг побороти. Проте ця травма все одно у рідких випадках проявляється, у вигляді сильної емоційності.

### Хороші звички

Обожнює спілкуватися з людьми на будь яку тему. Також полюбляє оплачувати за свій рахунок випивку та їжу.