Таємниця. Розділ 5

**Розділ 5**

Плямошубка рахувала кроками тренувальну галявину. Плямиста кішка почула тупіт лап двоногів. Вона сховалась біля найближчого куща.

Двоноги ставили колючі круги. В Плямошубки почалося просочуватися в хутро вода. Почав падати сильний сніг. Плямиста кішка проснулась.

Все було вкрито снігом. Плямошубка підбігла до Вогнезора.

    - Вогнезоре…- не встигла Плямошубка договорити як її перебив стукіт лап з виходу табору.

*Криголапка!*

    - Білокрила,Білокрила…-  задихаючи сказала Криголапка

До натопу підійшла Листоплеса і Сойкопер, Сірий учень тримай в зубах клубок павутині.

    - Листоплесо, ти огладай чи не поранилась Криголапка, або її заспокоїти,– нявкнула Плямошубка, –а я з, Сойкопером, підемо на тренувальну галявину – перевівши погляд до натопу Плямошубка продовжила, – всі на тренувальну галявину!

Плямошубка поклала свій хвіст на Сойкоперену спину і побігла на тренувальну галявину. На тренувальній галявині лежала Білкрила, її задню ногу тримав гострий полкруг.

    - Що зробити треба щоб воно розгорнулася?- міркувала в голос Плямошубка

До Плямошубки підійшов Шипокіготь.

    - Я знаю ти знайдеш вихід, – нявкнув лагідно Шипокіготь і поклав поклав свій хвіст на спину Плямошубки

Плямошубка побачила щілину в якій могло спокійно пролізти кіготь. Плямиста кішка випустила кігті, і відкрила пастку. Сойкопер передав клубок павутини Плямошубці.

Коли Плямошубка зупинила кровотечу. Вона відійшла від Білокрилої даючи знак перенести її до табору. Сіросмуг і Орлякошуб взяли тіло Білокрилої і понесли її до табору.

Біля Плямошубки йшов пліч-о-пліч Шипокіготь

     - Я в тебе вірю, – підбадьорив Шипокіготь і лизнув вухо Плямошубці

Плямошубка відчула якесь дивне відчуття, відчуття кохання.

    - Дякую за підтримку, – нявкнула Плямошубка

                                                            \*\*\*

Коли група котів зайшли в табір Плямошубка повела Сіросмуга і Орлякошуба з Білокрилої до кула Листоплесої.

Листоплеса дала макову насінину Криголапці.

    - В неї шок через побаченого, – звернулась Листоплеса до Плямошубки

    - Я її розумію це ще не один раз може статись, коли не-заподіяти пасткам, – Плямошубка випустила кігі, але потім вона згадала про цей сон і настовбурчила хутро

    - Що сталося? – спитала Листоплеса

    - Нічого такого, я піду поміняю підстилки, – нявкнула Плямошубка і пішла до виходу з табору

Коли Плямошубка була біля озера. То вона втупилась поглядом в озеро і прошепотіла:

    - Зореклане чому ти не дав мені цей сон раніше!?

Але потім весь ліс помінявся-враз зоряним, озеро тоже зоряне. Подім з усіх боків оточували обриски різний котів.

Чорна кішка підійшла до Плямошубки що їхні вуса торкались одне одного

*Це була Жовтоікла!*

    - Як ти не розумієш! Зореклан не такий вже сильний! – прошипіла Жовтоікла і продовжила, – віднині тебе зватимуть Плямохвоста

І всі Зоряні коти кликали «Плямохвоста, Плямохвоста, Плямохвоста,»

Потім їхні посаті почали зникати.

    - Куди ви? – крикнула Плямохвоста до Зоряних котів

Плямохвоста проснулась біля озера. Біля неї стояв занепокоєний Шипокіготь що тримав у зубах лаванду.

    - Шипокіготь це ти? – прохрипіла Плямохвоста

    - Що з тобою сталося? Покликати Листоплесу? – завалив питаннями Шипокіготь

    - Дякую, але ні, – нявкнула Плямохвоста коли піднялась

Шипокіготь поклав лаванду за вухом Плямохвостої

    - Але чому ти опритомніла? – спитав рудавий вояк

    - Мене Зоряний клан нарік новим іменем це Плямохвоста, - нявкнула вона

    - Йдемо до табору, – нявкнув він і підвівся

Плямохвоста підвелася і попрямувала до табору разом з Шипокігтем

Ліс вже перемінийся і став звичайним лісом для неї. Коли вони прийшли до табору то зразу попрямували до кагату свіжини

Вогнезір сидів на високому камені, Ожинокіготь воєвоа клану виставляв обідній патруль.

Шипокіготь підкинув Плямохвостій білку і вони починали розділяти разом трапезу.