Illean Černovid

### Spojenci

Gordlak Skálolam, půlelf Jyyku, Jan Korvín, drancířka Aughi, Albert z Marigradu, trpaslík Baindil, Leslav Bečvář

### Nepřátelé

Gul'thar Vyvolávač, vezír Setheš, Vilém od Tří růží

### Předměty

Hadí prsten, krátký meč (sečná), sada vrhacích dýk (bodná), sada kvalitních šperháků (přesně zdarma), kvalitní kožená zbroj (sleva na náročnost 1), elixír sýčka, flakón svěcené vody

### Organizace

Sedmihrad (mistr špehů), Marigradské podsvětí (pravá ruka Hraběte), Zlodějský cech (dříve zlodějíček)

## Statistiky

###  Základní povolání

Kejklíř 4, Lovec 3, Mastičkář 3, Bojovník 2

### Zvláštní schopnosti

Rodová zbraň - meč (rasová), Akrobat, Vrhač, Děsivá přesnost, Psí oči, Plášť, Smršť dýk (kejklíř), Průzkumník, Zálesák, Průvodce, Jedno oko otevřené (lovec), Dryjáčník, Ranhojič, Neobvyklé jedy (mastičkář), Cit pro meč, Gladiátor (Bojovník), Zbojník, Lesní přízrak, Šedá eminence, Kapitán (zvěd), Městské stíny, Zlatoústý, Jako blesk, Mechanik (lupič), Bleskový pohyb (Mstitel)

## Status

### Status

Nemrtvý

*"Udělám pro ni cokoliv!"*

## Popis

**Illean** se narodil v samém srdci Hornomarského knížectví, velikém městě Marigradu. Jeho otcem byl půlelf Melovin, vážený člen Velimarského obchodního cechu s dobrými kontakty, které sahaly až na radnici. Vše co znal se snažil synkovi předat (Kejklíř 1). Jeho matkou byla lidská žena jménem Elena. Ta se s pomocí svých služebných starala především o jejich dům U tří růží, který Melovin koupil. Její vášní totiž bylo zahrádkářství a bylinkářství. Pořádala dokonce i pravidelná sezení, na která zvala manželky otcových obchodních partnerů a často tam brala i svého synka, aby se lidovému moudru přiučil (Mastičkář 1).

Když se v roce 869 c.k. zemí prohnala Válka černého kamene, zůstalo za ní zdevastované knížectví. Po válce přišel mor, po moru hladomor a ten nakonec udeřil i na samotný Marigrad. Doba byla zlá, lidé zoufalí a dobré slovo tehdy znamenalo čím dál míň a míň. Melovina pro mrzký peníz zamordovali hned druhou zimu v zaplivané postraní uličce. Rodině sice zanechal značné bohatství, ale Elena věděla, že bez dalších příjmů dlouho nevydrží. Provdala se tedy za jistého Viléma z Marigradu, což byl tehdy mladý, ambiciózní, talentovaný a poměrně slušně placený úředníček na marigradské radnici. Před svatbou byl pozorný a plný sladkých slovíček, ale po ní vyjevil svou pravou tvář. S Elenou zacházel zle a jejího vzdorného syna nemohl ani vystát. Dobře navíc věděl, že až dojde plnoletosti, zdědí Melovinův dům i bohatsvtí jeho syn a ne Vilém. Musel se ho proto zbavit. Navlékl na těj proto zločin, kterým by propadl hrdlem. Vraždu.

Matka Illeana varovala a ten tak včas uprchl z města. Dlouho se skrýval v divočině a živořil. Když však přišla zima, málem zemřel. Naštěstí ho našel smolenský lovec jménem Keron, kterému nedávno na mor zemřel syn Illeanova věku. Přijal ho proto za vlastního. Illean u něj strávil přes dva roky mnohému se naučil (Lovec 1). Přátelství mezi ním a Keronovou dcerou Marikou navíc přerostlo v lásku a kdyby Illean věděl, že je jeho matka v bezpečí, nejspíš by se s Marikou usadil. Nakonec ji však opustil se stejným slibem, se kterým tehdy opouštěl matku - že se pro ni vrátí. Po svém návratu do Marigradu však zjistil, že pro matku už bylo pozdě. Někteří sice tvrdili, že nebohá Elena nešťastnou náhodou spadla ze schodů a zlomila si vaz, ale jiní měli za to, že ji Vilém bil a nejspíš i zabil. Prý se to tehdy ani nevyšetřovalo protože o slově Viléma od Tří růží, z něhož se mezitím stal nejen bohatý a vážený měšťan, ale dokonce i jeden z konšelů městské rady, nikdo nepochyboval. Někteří tvrdí, že v tom hráli roli úplatky a jiní dokonce, že je Vilém v úzkém spojení s rozbujelým marigradským podsvětím. Tak či onak, mladý Illean si až příliš pozdě uvědomil, že je to zatím soupeř nad jeho síly.

Několikrát se pokusil Vilémovi pomstít, ale vždycky marně. Výsledkem bylo jen to, že se Vilém obklopoval čím dál početnější ochrankou. Nakonec padl Illean Vilémovi do pasti a ten z jeho mysli pomocí temného mága vyčetl, kde se celou tu dobu skrýval. Naštěstí Illeana v městské šatlavě noc před popravou navštívil jakýsi zahalený muž. Tvrdil, že je starým přítelem jeho otce, uplatil stráže a pomohl tak Illeanovi uprchnout. Illean dodnes neví, kdo to byl, ale nebýt toho tajemného cizince, neměl by už hlavu na krku. Seč mu nohy stačili utíkal do Knížecího lesa, ale v roubence už našel jen zbitého a oslepeného Kerona, který tam byl zanechán na pospas smrti. Jeho milovaná Marika byla pryč.

V průběhu dalších let Illean zjistil, že Vilém nechal Marice vymlátit duši z těla a že ji pak prodal do jednoho z nevěstinců patřících Kartelu. Illean ji pravidelně navštěvoval a sliboval, že ji odtamtud dostane. Nemohl však pomýšlet na to, že by ji unesl, nebo se jinak sám postavil celému Kartelu, což byla tou dobou nejmocnější zločinecká organizace v knížectví. K jejímu vysvobození i pomstě na Vilémovi potřeboval moc a tu dávali peníze. Hodně peněz.

## Povaha

Velice vychytralý, pozorný a zkoumající. Vždy se snaží získat si přízeň druhých. Ačkoliv se zdá, že je přivětivý a pouští si lidi k tělu, není tomu tak. Bojí se zrady a bojí se o svůj život. Nemá rád brukvicovou polévku a kdykoliv znejistí dotkne se svého pravého ucha. Je poměrně soutěživý, ale nikdy neriskuje víc, než je třeba.

## Cíle

Vydělat co nejvíc peněz a stát se natolik mocným, aby se nemusel bát a aby mohl zachránit Mariku.

## Role v družině

Města zná jako své boty, přetvářky a intriky jsou jeho denním chlebem. Poslední dobou se začal specializovat na odstraňování pastí a mechanismů, protože zjistil, že ty největší cennosti jsou většinou dobře zabezpečeny. Jeho sekundární role je pak vedení družiny divočinou, protože od lovce Kerona v mládí leccos pochytil a divočina mu tak úplně není cizí.

## Update

Illean se doslechl o podivínském trpasličím stařešinovi, který v Marigradu poněkud neohrabaně scháněl muže schopného odemykat zámky a překonávat pasti. Sliboval za to jmění. Bylo to sice jmění, které měl teprve nabýt, ale i tak, Illean se o tu práci přihlásil. Tak vstoupil do služeb stařešiny Gordlaka ze Solnodolu a společně se vydali na výpravu do hor Radgastu k hrobce legendárního barbara Boraxe. V Šeroblatech pak potkali podivuhodnou družinu, která si říkala Mocná sedma a část cesty šli společně (viz Smrtelný hřích obžerství). Jejich cesty se však později rozcházely. Gorldak nicméně Illeanovi vyhověl a propustil ho ze svých služeb, takže se mohl přidat k Mocné sedmě a pokračovat dál v honbě za Boraxovou hrobkou a příslibem nesčetných pokladů, které v ní snad leží (viz Legenda o kamenném býku).

Ty tam také našli, ale když při sestupu z hor dostihla Illeana v Šeroblatech zpráva, že se zvedla odměna za jeho hlavu, opustil družinu. Nechtěl totiž, aby se kvůli němu jeho noví přátelé dostali do problémů. Do Marigradu proto proklouzl na vlastní pěst a začal družině z utajení pomáhat s hledáním kupce pro věci z jejich radgastského pokladu. Dostal se taky k informaci, že jim jde někdo po krku, což nakonec vedlo k rozkrytí rozsáhlé korupční sítě zachvacující celé město a sahající až do nejvyšších pater marigradských mocných (viz Pavučina lží). Protože pak ve městě měli horkou půdu pod nohama, vyrazili se ukrýt na venkov do vsi, v níž podle Illeanových zdrojů ukryli jeho milovanou. Nakonec se ukázalo, že to byla past, kterou na objednávku někoho opravdu mocného nezosnoval nikdo jiný, než Vilém od Tří růží (viz Jako štvaná zvěř). Sedma z ní nicméně vyklouzla a vrátila se do Marigradu, kde se Illean dal do sledování Viléma, protože zjistil, že po marigradských čistkách je poslední, kdo ví, kam jeho Mariku ve skutečnosti odvedli. Brzy však zjistil, že překonání jeho obran by byl nadlidský úkol, protože jeho předešlé útoky vedli k tomu, že byl Vilém paranoidní a úpěnlivě dbal na vlastní bezpečí. Jak hořká hra osudu. Když už měl Illean konečně dost peněz k vykoupení své ženy z nevěstince, byla prodána kamsi mimo jeho dosah a zjistit kam nebylo v jeho silách. Illean upadl v zoufalství (viz Stín a plamen).

Přišla nicméně nabídka, kterou nečekal. Prostřednictvím Matyáše, který ho zavedl ke svému novému pánu do Snového světa, ho oslovil nový tajemný vůdce marigradského zločineckého podsvětí, před kterým se třásli dokonce i původní bossové, původní Hrabě Matyáš, Maestro i Černá vdova - Nikolaj Vranovic, nový a skutečný Hrabě. Ten mu nabídl sílu k vykonání své pomsty na Vilémovi a slíbil, že s jeho pomocí nalezne Mariku než padne nov. A za to měl Nikolajovi sloužit v životě i ve smrti. Illean by pro záchranu své ženy obětoval cokoliv, a tak nakonec souhlasil. Nikolaj se rozplizl v hejno netopýrů, které vrazilo do Illeana a znovu se zhmotnil držíce ho pod krkem. Illean jen kopal nohama ve vzduchu a Hrabě pravil: "*Toto je smlouva nová a věčná, smlouva kterou lze zpečetit jedině krví.*" Poté přitáhl Illeana ke svým vyceněným tesáků,, zanořil mu je do krku a pil jeho krev. Illean cítil chlad Nikolajovi ruky, ostrou bolest z jeho kousnutí i teplo své vlastní krve steékající mu po krku. Pak přišla slabost, mžitky před očima a začínali se ho zmocňovat mrákoty. Doslova vyšťaveného ho pak Hrabě odhodil na zem, kde Illean cítil, jak ho pomalu opouští vědomí. "*Co bude teď?*", ptal se z posledních sil. Hrabě, který už byl na odchodu zpět ke svému trůnu se jen zastavil, pootočil hlavu k Illeanovi a suše odvětil: "*Teď zemřeš...*"

A tak se stal z Illeana upír (zasvěcovací rituál Mstitele). Bohužel záhy zjistil, že byl oklamán. Ještě předtím však pro svého nového Mistra splnil zakázku pro jakéhosi Sběratele, který si za tučnou sumičku objednal vzácnou relikvii, lebku mučedníka, který byl brutálně umučen pro svou víru a která byla střežena velimarských převorstvím Řádu zlatokřídlých. Když tam Mocná sedma nocovala, ukradl ji a dal na smluvené místo. Illean pak s Mocnou sedmou čelil destrukci převorství i bitvě o Ostrogněv. Na ústupu zpět do Marigradu pak zjistil, jaký byl blázen.

Mezi stromy se mu totiž zjevil Matyáš, který ho dovedl na místo, kde leželi staré kosti zarostlé mrazem spálenou trávou. Když tam Illean našel i cáry šatů a do nich zašitý Maričin snubní prsten, nade vší pochybnost věděl, že našel svou ženu, jak upír slíbil. Lebky však nikde nenašel, takže bylo jisté, že tito lidé včetně jeho ženy zahynuli rukou krvelačných nájezdníku Gul'thara Vyvolávače. Zdevastován smutkem, hněvem a zoufalstvím Illean vyjevil svůj nález družině a přísahal pomstu na Gul'tharovi. Tu také naplnil, neboť Gul'thar při závěrečné konfrontaci před branami pekla v Temnohradu byl smrtelně raněn a tak poražen právě jeho rukou (viz Stín a plamen). Po bitvě Illean oficiálně pomáhal ostatním s obnovou Sedmihradu, v ústraní se z něj však stal zahořklý mstitel, který kul svou pomstu. Jednoho dne pak ale dorazilo pozvání od nově zvoleného velimarského arcimága. (viz Prorok a Smrt přichází s přílivem). Illeanův další osud odhaluje Pouto krve.