Pětiměstí

## Geografie

Pětiměstí je oblast v jihovýchodní části Gerdaru. Většinu území zabírá velký poloostrov o rozloze téměř 15 tisíc čtverečných mil. Kraj dostal své jméno po pěti svobodných městech, které v něm leží už od pradávna. Do dnešních dní se z nich však zachovala pouze čtyři. Jsou to Ulnagren, Natalis, Pimerted a Helster. Jméno zaniklého města již odvál čas. Jeho hradby byly zbořeny před mnoha a mnoha věky a kdysi skvostné místo pohltily černé bažiny ze severu.

Poloostrov je od jihu ze tří stran obklopen oceánem. Severovýchod chrání skalnatý masiv Bílých hor, jejichž vrcholky pokrývá led a sníh po celý rok. Pohoří postupně směrem k západu klesá přes vrchovinu plnou skřetích klanů zvanou Karmínové vršky až k hladině moře a vytváří tak jediný přirozený přístup po souši do vnitrozemí poloostrova. Vršky hor tvoří podnební bariéru a mračna přicházející od oceánu z jihu se o ně již věky rozbíjejí. Díky tomu hory směrem na sever mění svou podobu v rozsáhlou poušť, At-Awan, za jejímž okrajem leží města Gotarg a Gredo. Naopak časté přívalové deště zachycené na jižním úpatí vytvářejí rozlehlé lesy, mokřady a bažiny. Právě jedna z těchto bažin kdysi pohltila zapomenuté páté město a dnes se opuštěnými rozvalinami chrámů, lidských obydlí a paláců dávno zapomenutých vládců prohání jen zlý a krutý vítr. Slatě a močály obývá zlo, ve kterém dokáží žít pouze kmeny orčích národů. Je to nedobrá země, kde se obyčejným lidem špatně vede. Snad proto se tomu kraji říká Bažina nářků.

Západní okraj území střeží vysoké hradby města Helster. Helster neleží přímo na samotném poloostrově, nicméně díky dobře schůdné stezce spojující jej s jižněji položeným městem Pimerted je historie i kultura Helsteru a jeho okolí pevně svázána s Pětiměstím. Oceán ostře proniká do pevniny tvoříc úzký pruh moře mezi oběma městy. Přístavy obou měst jsou od sebe vzdáleny jen pár dní plavby. Nejjižněji je položené město Natalis nacházející se přibližně v půli cesty mezi Pimerted a Ulnagrenem na východním pobřeží. Všechna města jsou propojena starými kupeckými stezkami táhnoucími se podél celého poloostrova. Kdysi jedna z nich vedla i samotným středem území, avšak tu společně se zapomenutým městem pohltila Bažina nářků. Říká se, že po této cestě kráčí pouze pomatení nebo mrtví.

Zbytek poloostrova je tvořen zvlněnou vyprahlou krajinou protkanou sítí řek, jejichž vláha však často zůstává pouze v jejich korytech. Říká se, že je to půdou, která nedokáže vodu vpustit do nitra země, ale kdo ví. Každopádně podél některých toků je tomu jinak a vyprahlé území je střídáno hlubokými lesy.

## Historie

Zrod měst musel nastat dávno před tím, než do nich vstoupila učenost. Všechny dějinné prameny vždy mluví pouze o tom, že města existovala, kam až lidská paměť sahá. Není ani známo které z měst vzniklo před jiným, či jména jejich budovatelů a prastarých vládců. Zkrátka města tu vždy byla a stále jsou. V minulosti také neexistoval panovník, který by dokázal sjednotit celé území pod svou nadvládu, ačkoliv v historických záznamech je možné nalézt mnoho pokusů o ovládnutí poloostrova. Snad díky místním obyvatelům, možná díky politickému uspořádání měst, kdy vládnoucí osobou nikdy nebyl jeden samotný monarcha a vláda města se nedědila v rámci jednoho rodu, nebo snad díky geografické nedostupnosti poloostrova…  Ať už tak či onak, města v Pětiměstí zůstávají dodnes svobodná a každé vládne jen a pouze samo sobě. Kraje mezi městy a jejich blízkým okolím jsou díky tomu divoké a plné záhadných míst.

## Společnost

Všechna čtyři zachovalá města leží v blízkosti oceánu, z jehož darů živí své obyvatele. Pěstování oliv a pastevectví ovcí či koz jsou nejrozšířenější aktivitou farmářů v okolí měst. Za hradbami však rolnictví nahrazuje zpracování zemědělských produktů, stavitelství lodí, a především námořní obchod. Letitá tradice v námořnictví zaručuje bezpečný vývoz vlny, mléčných výrobků a olivového oleje nejen podél pobřeží, ale také až do dalekého Orientu. Lodě se poté vrací zpět s nákladem všeho možného.

Města samotná jsou ovládána obchodními cechy a jinými vlivnými skupinami včetně některých prastarých rodů. Z jejich řad jsou vybírání zástupci, kteří v různých radách podle podílu své moci řídí oblast své působnosti. Vliv těchto skupin a jejich představitelů však vždy končí pár mil za hradbami města.

Rasové rozložení oblasti je velmi pestré. Podobně jako v jiných lokalitách i zde převažuje podíl lidí nad ostatními rasami. Nicméně elfy i trpaslíky je možné potkat jak v jejich přírodních domovinách, tak ve městech, stejně jako hobity. Barbary, krolly či kudúky je možné spatřit spíše v pustějších končinách a v poněkud menším zastoupení. V divokých krajích pak přežívá kde co, tvorové dobří i zlí. Zmíněny byly již kmeny a klany orků a skřetů, v jižních lesích je možné narazit na sice menší, ale scelená uskupení kentaurů. Na vrchovinách pak na kmeny goblinů a koboldů nebo dokonce drobné skupinky zlobrů a trollů.

## Náboženství

Svoboda měst a po staletí volnomyšlenkářství místních ovlivnilo i náboženské vyznání obyvatel Pětiměstí. Ačkoliv se na území objevuje několik různých církví a sekt (pouze drobná uskupení), převládá v zemi jednoznačně víra v takzvané Staré bohy. Jedná se o neortodoxní až velmi volné mnohobožství hraničící s ateismem. Uskupení bohů a starých duchů by se dalo přiřadit k různým přírodním jevům a skutečnostem. V severní části v okolí měst Gotarg a Gredo je možné se setkat s takzvaným Regedovým kultem jehož vliv bývá občas cítit až v osadách za pouštní oblastí. Nicméně z všeobecného pohledu dávají lidé z Pětiměstí především přednost pragmatismu a činnostem přinášejícím zisk a moc, tedy obchodním činnostem či politice. Staré bohy uznávají jako mocné osobnosti, avšak velmi polidštěné. Jejich moc je tedy v rovnováze se špatnými lidskými zvyky, kterých nabývají stejně jako obyčejní lidé.

## Zajímavá místa v oblasti

### Erza

Hradiště postavené pravděpodobně rodinou de Raisových v podhůří Bílých hor na útesu nad Jezerem tisíce slz. Historie tvrze je úzce spjata s obcemi Márovice, Vřesová či Skalka. Není zřejmé, k jakým účelům byl hrad právě v těchto nehostinných místech postaven. Snad k ochraně obchodní stezky spojující Ulnagren se zapomenutým městem a Helsterem, neboť leží právě na křižovatce těchto cest. Je však jisté, že tvrz je po vymření rodiny zdejších vladařů opuštěna a již přes deset let chátrá. Ve své době se však vyjímala svou strategickou lokalitou i důmyslnými obrannými prvky a dokázala tak v minulosti úspěšně čelit vojskům z velkých měst, například z Natalisu. Vládnoucí rod de Rais žil v těch místech svrchovaně a těžil z možnosti vlastního přístupu k otevřenému moři. Někteří pamětníci tvrdí, že se jednalo o výtečné válečníky a především obchodníky, jiní však praví, že šlo o zbojnický rod živící se na úkor okolních obcí loupežnictvím a pirátstvím, který měl pletky se samotnými démony. Díky stínu velehor a blízkosti Karmínových vršků a Bažiny nářků je dnes kraj kolem Erzy zapomenutý a divoký.

### Márovice, Vřesová a Skalka

Márovice jsou malou vesničkou ležící na úbočí útesu nad Jezerem tisíce slz. Je to nejbližší lidská osada u hradiště Erzy, ve které se lidé živí především zemědělstvím a dary lesa. Nachází se zde dvě zajímavé a jediné patrové budovy. Hostinec U Černého havrana s místním bodrým hostinským Joakimem, a přes náves ležící dům, ve kterém žije a pracuje místní rychtář Drobný. Ve svém obydlí také spravuje jakousi knihovnu, která na zapadlost této lokality vyniká počtem zajímavých místních histotrických knih a spisů, dokumentujících podivné , které se zde prý udály. V minulosti byli lidé z Márovic svědky podivných příhod, při nichž se zde zjevilo i několik nemrtvých. Za zmínku snad stojí i fakt, že místní, především mládež věku ještě nedospělého cizince zrovna přátelský nevítá.

Kousek na sever přes les, ve kterém se prý potulují tvorové nakažení lykantropií (ano, skutečně zde byl spatřen a usmrcen olbřímí havranodlak - viz quest Kauzální Nexus níže) jsou další dvě lidské osady. Skalka, která je branou do vysokých Bílých hor, kdyby tedy nějaký blázen měl touhu tím směrem putovat a Vřesová, ze které vede dál cesta až na křižovatku silnic vedoucích buď na sever přes poušť At-Awan do větších měst Gotarg a Gredo nebo dál na západ až do jednoho z velkých měst Pětiměstí do Helsteru.

### Jezero tisíce slz

Východně pod strmými útesy skal Erzského vrchu se rozprostírá velké jezero zvané Jezerem tisíce slz. Podle pověsti jej kdysi naplnila slzami vodní víla Meriel, jejíž syn Felaern se proti její vůli účastnil jedné z mnoha obyčejných a nic neřešících bitev kvůli marné lásce k lidské královně Madris. Falaern v bitvě skonal a Meriel štkala nad jeho mrtvým tělem sedm novoluní až svými slzami jezero stvořila. Jedná se sice o prastarou legendu, faktem však zůstává, že voda jezera je mírně slaná. Někteří učenci tuto skutečnost však přisuzují minerálnímu složení masivu Bílých skal, ze kterých voda do jezera stéká a jezero tak naplňuje. Buď, jak buď, jezero je velmi rozložité a hluboké. V jeho jižní části voda odtéká korytem Řeky slz, která po zhruba padesáti mílích ústí do fjordu oceánu severozápadně od Východních přístavů. Tok je po celé své délce splavný a v minulosti byl tak využíván jako přístup na otevřené moře Erzskými vladaři. Ti proto nechali na pláži jižních břehů jezera vybudovat přístav. V tamějších krčmách se v dobách jejich slávy šuškala zvěst o existenci národa nějaké zvláštní vodní rasy žijící na dně jezera. Přístav je však nyní v podstatě opuštěn a v chátrajících budovách přebývá jen pár místních obyvatel živících se dary z jezera a drobným obchodem s Východními přístavy.

### Východní přístavy

Malé přístavní městečko spadající pod správu jižněji položeného Ulnagrenu, jednoho z pěti velkých měst vládnoucích celému poloostrovu, leží na pobřeží mezi ústím Řeky slz na severozápadě a Pohořím terejů na východě. Jméno jednoduše získalo pro svou polohu, tedy nejvýchodněji položeného přístavu Pětiměstí. Na rozdíl od přístavů ostatních velkých měst lodě z něj směřují spíše dál na východ a na sever nežli opačným směrem podél jižního pobřeží Gerdaru. Ačkoli i odtud vyráží obchodní kogy, karavely, či karaky až k břehům vzdáleného Orientu, nejčastějším cílem jsou města Yanis, Forsted a Almendor nebo vzdálenější Knos či dokonce daleké Merno. Přístav tak dodnes bují obchodem. Díky téměř samostatné ekonomice plynoucí z námořního obchodu, a především jisté dávce volnosti přístavu od vlády Ulnagrenu, je městečko plné lidí nízkých povah tvořících dokonce funkční spolky. Tedy různých zlodějských a pirátských skupin. Kromě tradičního obchodu tak ve Východních přístavech kvete pšenka zejména obchodu nelegálního charakteru. Zisk jako zisk, takový je pohled na věc vládnoucích mocností svrchovaného Ulnagrenu.

### Pohoří terejů

Početná hejna mořských ptáků zde sídlících dala jméno pohoří střežící pobřeží na sever od Ulnagrenu. Terejové s blankytně modrými končetinami využívají strmé útesy do moře padajícího pohoří jako ideální hnízdiště. Pohoří jim zároveň skýtá dobrou ochranu před případnými predátory z pevninské strany. I přes těžký terén se však někteří lidé vydávají do hor kvůli sběru vajec terejů, jež prý mají magickou moc. Ze severu po věky útočící oceán vyhloubil ve skalách na některých místech jeskyně, kterých se zde nachází bezpočet. Některé snad sahají hluboko do vnitrozemí, a dokonce prý skrývají různá tajemství pirátských živlů z nedalekých Východních přístavů.

### Bílé hory

Velehory s celoročně se bělajícími vršky stálým sněhem a ledem tvořící hranici poloostrova představují přirozenou ochrannou hranici proti případným vpádům nepřátel ze severu. Rozsáhlé a vysoké hory jsou lidskou nohou takřka nepřekročitelné. Svou výškou zároveň brání průchodu dešťovým oblakům od oceánu dál na sever. Končina severně od Bílých hor je proto velmi vyprahlá a hory zde přechází v poušť At-Awan. Naproti tomu končiny jižně pod horami jsou často bičovány dlouho trvajícími lijáky. Východní okraj velehor padá prudce do oceánu, kdežto na západ velehory pomalu klesají a dále vytvářejí neblaze proslulou vrchovinu zvanou Karmínové vršky. Přestože jsou Bílé hory krajem nehostinným, neustále bičovaným ledovými vichry, najdou se zde národy, které přijaly zdejší tvrdý život za svůj a pohoří nazývají svou domovinou. Jsou to především drsné a divoké klany krollů či ojedinělé skupinky ledových obrů.

### Karmínové vršky

Ze severní a západní strany obklopená vrchovina dostala název díky svému načervenalému zbarvení. Důvodem této scenerie je pravděpodobně železité složení skal, avšak některé prameny uvádějí, že svůj název si pohoří vysloužilo díky krutosti skřetích kmenů od pradávna horám vládnoucím. Pravdou je, že vrchovina se skřety doslova hemží a žádný vladař nikdy nedokázal toto území, byť jen částečně obsadit pro těžbu železa či jiných surovin. Všudypřítomná špatnost ukrutného národa se za předlouhý čas vsáklo do samotné podstaty vrchoviny, a i příroda sama je v tomto koutě země nedobrá. Déšť smáčející zlo z povrchu zemského pak tvoří temné prameny, které na jižním úpatí Karmínových vršků dávají vzniku obávané a tajemné Bažině nářků.

## Svobodná města

### Helster (bude doplněno)

v okolí probíhá quest "Na Cestě". Den pěším pochodem na sever leží hostinec Na cestě. Obsluha jak jinak než malý tlustý plešatý barman Harik a mladá děvečka Vivien. Hosinec občas využije posádka místní domobrany, v jejímž čele stojí kapitán Juri zvaný Jestřáb a jeho zástupce Thorme. Oba dva jsou klaďáci bez bázně a hany. Rozvést také spolek komunikující mezi sebou dopisy s různobarevnou pečetí otevřené dlaně v kruhu.

## Questy z oblasti

### Kauzální Nexus

* Cechovní quest 05/2019 - 11/2021
* PJ - Jean Colorivieu, později Angmar
* Družina - Jeor Chmura, Fyrgon, Drusilla Arragon, Cernebog, Atia, později Farrian.
* CQ dokončili pouze Cernebog a Farrian

Družina vedená baronem z Erzy putovala ze sídla cechu přes Márovice na sever do Vřesové plnit nějaký tajný baronův úkol. Zhruba v polovině cesty počasí donutilo skupinku hledat místo pro nocleh a tak narazila na podivné ležení sférozpitce Juraje a jeho přítele a služebníka v jednom, pana Leška. Po počáteční nedůvěře došlo ke společně strávenému večeru a noci v jednom táboře. Juraj vyzval družinu ke společné další cestě, neb cíl měl podobný. Na společném putování však narazili na lykantropa v podobě obřího havrana s hejnem jeho ptačích společníků. Jeho zjevení zvěstuje, že lesy mezi Márovicemi, Vřesovou a Skalkou obývají tvorové nakažení lykantropií kdo ví jakého druhu. Díky družině byl boj s havranodlakem poměrně krátký a vítězný, byť při něm zmizela Atia s Drusillou beze stopy. Juraj se rozhodl Citadelské odměnit pozváním na koncil alchymistů a jim podobných učenců, což družina přijala. Po další cestě dorazili všichni na místo určení, kde se měla později v noci zjevit jakási entita zvaná Nexus, která měla tu schopnost odpovídat pravdivě na položené dotazy. Juraj se družině odvděčil darování kousku svého času smluveného s ostatními mudrci, který měl sám strávit s Nexem. Situace se však nakonec silně zvrtla. Po nenadálém odchodu Jeora s Fyrgonem dorazil jiný člen Citadely, Farrian, který byl v noci s Cernebogem a celým táborem probuzen Ashou, ženou, která příchod Nexa předpověděla a sněm svolala. Nexus se měl brzy zjevit. Místo něj se však ve středu ležení objevil mrazivý elementál vyvolaný proradným Jurajem a jeho přítelem Georgem. Během pár chvil povraždil většinu alchymistického osazenstva a začal tuhý boj, ve kterém se Cernebog s Farrianem přidali na stranu Ashy a jejích pouštních bojovnic. Střet přežila pouze dvojice válečnic a oba Citadelští. Mrazivý démon uprchl neznámo kam a je zřejmé, že v budoucnu může být hrozbou pro okolí Vřesové. Cernebog s Farrianem po získání vzácné knihy, Bestiáře o lykantropii a pár dalších cenností vrátili opět na Erzu.