Правда і брехня (грузинська казка)

## Правда і брехня

ув собі один чоловік – брехло несусвітнє. Усе життя

тільки те й робив, що інших обдурював та обкрадав. Зненавиділи селяни його, не те що в гості кликати, а й вітатися соромилися.

Бачить брехун, немає йому життя в селі, узяв свою бурку та й подався світ за очі. Дев’ять днів ішов і дев’ять ночей, дев’ять гір перейшов. Аж присмерком приходить він в одне село. А саме такий дощ уперіщив, що змок брехун до нитки. Ото прикинувся сліпим та й стукає до одного селянина:

– Чи не пустите незрячого переночувати?

А той селянин був правдивий, за своє життя й разу не збрехав. Як побачив сліпого, одразу ж запросив до господи. Його дружина принесла новий одяг, а мокрий випрала і повісила сушитися. Повітали гостя та й поклали в шовкову постіль.

Полягали й самі спати, тільки лихий брехун не спить, роздивляється по хаті, що б його вкрасти. А що не набачив нічого, то раненько схопився, накинув на себе свої старі лахи, потім узяв новий господарів одяг, поклав у кишеню три срібні монети, у мішок усю одежину та й накивав п’ятами.

Прокинувся селянин, бачить, немає ані сліпого, ані одягу. Ото й думає: «Злодій далеко ще не встиг утекти. Піду, може, наздожену». І справді, в одному селі наздогнав та й каже тихенько:

– Соромно тобі, повітав тебе, як гостя, а ти мій одяг украв?!

– Це ти злодій, а не я. Сліпий сірома, йду собі дорогою, а ти хтозна-чого причепився. Я в тебе в хаті зроду не був, а цей одяг мій!

Селянин не витримав, підбіг і вирвав у злодія з рук мішок.

На гвалт позбігалися люди. Тут злодій і ну прибіднятися:

– Оцей злобичник хоче в мене останню одежину відняти!

Пожаліли люди незрячого, накинулися на селянина, набили, мішок забрали і віддали брехунові. Скільки не доказував селянин, що то його одяг, йому ніхто вірити не хотів:

– Як тобі не сором, хіба незрячий зможе обікрасти?

А тут злодій вже й зовсім осмілів, каже людям:

– Коли це його одяг, то хай скаже, що є в кишені!

А селянин:

– Нічого я туди не клав!

– А бачте, бреше, бо в кишені в нього три срібні монети лежать. Коли штани його, то чого там мої гроші лежать?

Дивляться люди, аж у кишені й справді три срібні монети. Ото взяли та й іще раз набили дядька, щоб удруге не обкрадав сліпих.

А селянин тільки скрушно похитав головою:

– Де ж та правда? Мене обікрадено, ще й мене ж таки й бито!

В цей час вийшов з гурту один сивий дід, підійшов поволі до сліпого та й каже:

– Цей одяг пошили у Багдаді, геть увесь червоними смужками порозшивали, де то вже тобі до такого одягу!

Тут сліпий як закричить:

– Що ти городиш, хіба не бачиш, що одяг увесь чорний і немає по ньому ніяких червоних смужок!

Забрав дід у нього одежину та й віддав селянинові:

– Це й справді твоє.

А брехуна прогнали звідтіля, щоб і близько не було.

## Виноски

Троє братів і безбородий шахрай ♥
Сирота та безбородий шахрай ♥
Скупий та правдивий ♥
Жменя ♥
Таке й гірше за таке ♥
Три сестри ♥
**Правда і брехня** ♥
Три брехні ♥
Ледащо ♥
Хто діло робить, той і хліб їстиме ♥
Зароблений карбованець ♥
Ясночолий ♥
Сонцева дочка ♥
Казка про людину, що не хотіла, вмирати ♥
Ірміса ♥
Хлопчик-поросятко ♥
Сізмара ♥
Царенко та змій ♥
Злодій та царенко ♥
Казка про голого вовка ♥
Ростом ♥
Казка про ловця та великого орла ♥
Золотий келих ♥
Як слуга втішив пана ♥
Як тигр кота захищав ♥
Як вовк ченцем став ♥
Миша хатня й польова ♥
Зайчиха та зайченята ♥
 **Інше** | Шаблон:Грузинські казки ♡ Шаблон:Литовські казки ♡ Шаблон:Фінські казки ♡ Шаблон:Чукотські казки ♡ Шаблон:Українські казки ♡ Шаблон:Українські гуцульські казки ♡ Шаблон:Естонські казки ♡ Шаблон:Англійські казки ♡ Шаблон:Японські казки ♡ Шаблон:Китайські казки ♡ Шаблон:Індіанські казки ♡ Шаблон:Чеченські казки ♡ Шаблон:Тибетські казки ♡ Шаблон:Алтайські казки ♡ Шаблон:Інгуські казки ♡