Вікінги/Вірування

## Вплив на європейську культуру

Знайомство з природою, історією, способом життя давніх скандинавів дозволяє краще зрозуміти, як на убогому північному ґрунті могло вирости таке чудове дерево переказів. На його химерну форму, безумовно, вплинула "перерва в поступовому розвитку".

Зміст скандинавських міфів, що розповідають про подвиги і пригоди небожителів, істотно відрізняється від праіндоєвропейских сюжетів. (Ж. Дюмезіль вважав, що це викликано потужним впливом військових вождів при сильно ослабленому або взагалі відсутньому клані жерців).

### Ототожнення богів

Скандинавські боги добре ототожнюються з древньогерманськими, але їх функції та місце в пантеоні зазнали певного зсуву.

Наприклад, змінилося становище Громовержця (Тор) і Бога Ясного Неба (Тюр). Обидва ці персонажа були відтіснені, відповідно на друге і третє місця Культурним Героєм - Одіном, богом військової магії та посередником на шляхах живих і мертвих, що нагадує грецького Гермеса  .

У скандинавській міфології виділені дві групи богів: менша - "вани", що втілює родючість і більша "аси", що пов'язана з військовою функцією. Іноді вважають, що аси могли бути богами вікінгів-мандрівників, в той час як до ванів воліли їх осілі родичі.

Незважаючи на християнізацію, представники обох груп знайшли відображення в назвах днів тижня

* 1) Monday (Англія), Maandag (Голландія), Montag (Німеччина), Mandag (Норвегія), lundi (Франція), lunedi (Італія), Lunes (Іспанія).
* 2) Tuesday (Англія), Dinstag (Голландія), Dienstag (Німеччина), Tirsdag (Норвегія), mardi (Франція), martedi (Італія), Martes (Іспанія).
* 3) Wednesday (Англія), Woenstag (Голландія), Mittwoch (Німеччина), Onstag (Норвегія), mercredi (Франція), mercoledi (Італія), Miercoles (Іспанія).
* 4) Thursday (Англія), Donderstag (Голландія), Donnerstag (Німеччина), Torstag (Норвегія), jeudi (Франція), giovedi (Італія), Jueves (Іспанія).
* 5) Friday (Англія), Vrijdag (Голландія), Freitag (Німеччина), Fredag (Норвегія), vendredi (Франція), venerdi (Італія), Viernes (Іспанія).
* 6) Saturday (Англія), Zaterdag (Голландія), Samstag (Німеччина), Lordag (Норвегія), samedi (Франція), sabato (Італія), Sabado (Іспанія).
* 7) Sunday (Англія), Zondag (Голландія), Sonntag (Німеччина), Sondag (Норвегія), dimanche (Франція), domenica (Італія), Domingo (Іспанія).

Зрозуміло, тут позначився вплив астрології (оскільки імена богів, пов'язані з небесними тілами) і Біблії (назва "субота", дана шостому дню тижня). Тим не менш, показова присутність імен головних індоєвропейських міфологічних персонажів, співвідносних з основними типами богів.

Найбільш чистий приклад являють **германські мови**.

* Вівторок – день Тіу/Тюра (Бог Ясного Неба).
* Середа – день Водана/Одіна (Культурний Герой).
* Четвер – день Донара/Тора (Бог Грому ).
* П'ятниця – день Фрей (Фреї) (Велика Богиня. У нас функції «Великої Богині» частково перейшли на Параскеву П'ятницю).
* Можливо, днем Бога Земних Сил була субота.

Але, зрозуміло, древньоскандинавська міфологія залишила слід не тільки в календарі. На околицях північного світу її не забували протягом усього Середньовіччя. У XVII столітті виникло явище, назване "скандинавським вченим ренесансом". Почалося збирання стародавніх рукописів. У ХVIII ст. вони були широко видані в Європі і підхоплені романтиками.

### В поезії, живописі, музиці

Північні легенди (кельтська та скандинавська міфології) стали надихаючим джерелом для англійського художника, поета і мислителя **Вільяма Блейка**. Язичницькі образи увійшли в його вірші і картини, хоча і були творчо переосмислені. Велетню Іміру у Блейка відповідає гігант Альбіон (графічний лист "Танець Альбіона" та ін.), що містить в собі все людство.

Боги Одін і Локі порівнянні з деміургом Юрайзеном і демоном бунту Орком; молотобоєць Тор нагадує блейковського бога творчості Лоса. Нарешті, апокаліптичний рев вічного вовка, що проходить через усю поему Блейка "Америка. Пророцтво", різноманітні зображення жахливого морського змія Левіафана - викликають у пам'яті персонажів Едди - Вовка Фенріра і Світового змія Ермунганда, поява яких на поверхні землі знаменує собою кінець часів.

Чудові сюжети еддичної міфології неодноразово використовувалися в літературі. До них зверталися Р. Хеббель (трилогія "Нібелунги"), поет і драматург Ж. Жіроду (п'єса "Зігфрід"), Нарешті, сучасний жанр "фентезі" в значній мірі заснований на скандинавських мотивах. Про це говорить вже сама назва головного роману батька-засновника "фентазі" Д. Толкієна - "Володар кілець" (образ проклятого кільця запозичений з героїчних пісень Едди).

Скандинавські мікологічні сюжети проникають і в російську літературу, відома «лубкова казка» «Еруслан Лазаревич» , в якій діє цар Вогненний Щит Полум'яний Спис, який роз'їжджає на восьминогому коні по небу, в даному персонажі легко вгадати скандинавського Одіна. Цікаво, що цю казку О. С. Пушкін поклав в основу «Руслана і Людмили». Правда, Вогненний цар не перейшов в поему, його замінив Чорномор, але зате в ній збережена голова велетня, що розмовляє, яка мала прообразом мертву голову велетня Міміра, з якої Одін любив тримати раду.

Образотворче мистецтво в період після Блейка також нерідко звертається до сюжетів північної міфології, в тому числі, природно, і в самих скандинавських країнах.

Скульптор Р. З. Фрейд у першій половині ХХ ст. створив зображення Одіна (Копенгаген, Національний музей). Правда, вона, статуя, ще занадто академічна і схожа на відомі статуї Зевса, якщо не вважати двох вовків, які лежать по обидві сторони від ніг бога, що сидить на троні.

Інша скульптура Фройда - крилатий Локі (Копенгаген, Нова Карлсбергська Гліптотека) показує підступний і неспокійний дух цього персонажа. Пізніше у столиці Данії один з парків був прикрашений скульптурними групами на еддичні сюжети. Серед них - Гевйон, ведуча упряжку з чотирьох биків (скульптор А. Бунгор). За переказами, вона відгарувала від Швеції острів Зеландію, на якому і був заснований Копенгаген. Але найбільш вдала, мабуть, кінна статуя валькірії С. Синдинга, добре виражає несамовитість войовничої діви.

Особливу роль у пропаганді північноєвропейського спадщини належить неоміфологичному напрямку в культурі та його основоположникові **Ріхарда Вагнеру**. Німецький композитор створив величну оперну тетралогію «Перстень Нібелунга» , засновану на скандинавській версії епосу, густо насичену міфологічними образами. Це видно, наприклад, з порівняння його творів з операми М.А. Римського-Корсакова "Легенда про Невидимий град Кітеж і діву Февронію" і "Кощій Безсмертний". Музичний образ Кітежу, духовного ідеалу перегукується з вагнерівським Граалем, а в Кощіївні ми пізнаєм тип валькірії.

Нарешті, незаперечний вплив німецького композитора на формування стилю модерн, щояскраво проявився в архітектурі Європи. У Манхеймі (Німеччина) було створено навіть **Зал Нібелунгів**. В його оформленні важливе місце займає великий ліпний фриз, що зображав сюжети епосу в манері, стилізованій під скандинавський плетений орнамент.

Деякі будівлі, збудовані до жовтневого перевороту 1917 року, включають в свій декор маскарони у вигляді чоловічих і жіночих голів у оперених шоломах. Можна з великою часткою впевненості визнати в чоловічих ликах зображення Одіна (Вотана, Водена), а в жіночих - валькірії. Саме одягненими в крилаті шоломи представлялися Вагнеру герої його опер. Такими вони і увійшли в нашу свідомість.

## Виноски

1. ↑ На розростання його культу міг вплинути шаманізм фінно-угорських народів, з якими скандинави активно контактували в сер. 1 тис. н. е.
2. ↑ Наприклад, в Росії, де громовержець Перун пов'язувався з Іллею Пророком, "ільїн день" припадав також на Четвер