Таємниця. Розділ 6

**Розділ 6**

Коли Плямохвоста з Шипокігтем зїли свіжину, з табору було тупіт лап.

    - Вже ранковий патруль повернувся, – нявкнула Плямохвота

    - Це не патруль, *на нас напали*! – крикнув Шипокіготь

Всі коти на галявині настовбурчили шерсть, і стали в ворожу стійку повернувшись до тернового тунелю

     - Ти не забула як битися? – спитав Шипокіготь

    - Я добре пам’ятаю, – пообіцяла Плямохвоста

З тернового тунель першим вибіг Однозір, а потім всі решта котів.

     - Що робить тут провідник Вітряного клану? – спитала черепахова кішка

    - Хто ж його здає, – нявкнув Шипокіготь

Шипокіготь начебто відбив чиюсь атаку на Плямохвосту. Вона повернулась і побачила…

*Однозір!*

     - Ззаду! – попередила Плямохвоста Шипокігтя

Ззаду напав на Шипокігтя Зайцестриб. А ззаду на Плямохвосту нападає Однозір.

Однозір збиває з лап Плямохвосту, Однозір вже готовий вкусити за шию, але щось чи хтось його зупиняє.

    - Я врятувала ваш клан від Тіньового, а ви мені так вдячні?! – прошипіла Плямохвоста.

    - З покон віку Вітряний клан не любив Громових, – нявкнув крижаним голосом Однозір.

    - Але чому? – спитала вона

Однозір глянув на Плямохвосту крижаним поглядом.

    - Ти що навіть не розумієш?! – вищирив зуби Однозір – Вогнезір приймає вас: *самітники,бродяги і навіть кицюні!*

Однорзір замахнув лапою над Плямохвостою, але хтось його потягнув. Кігті Однозора попали на Плямохвостане око. Це був Шипокіготь.

    - Швитко! До ясла! Ти і так зараз ти не в мозі битися, -  нявкнув Шипокіготь і показав хвостом на ясла

Плямохвоста кивнула і побігла в ясла.

    - Ой леле що з твоїм оком? – спитала Міллі

    - Це зараз не важливо, – нявкнула Плямохвоста

    - Для тебе не важливо а для нас важливо, ми є *один* клан! – нявкнула Білокрила.

Білокрила підняла свою лапу і поклала на поранене око Плямохвостої

    - Болить? – переляканими очима спитала Тернинка

Плямохвоста поглянула па коричневе кошеня.

    - Нічого, це мій не перший шрам. Може загоїтись і це буде нагадувати як страшний сон, – нявкнула Плямохвоса ніжним тоном і погладила хвостом Тернинку

Тернинка випрямилась і замуркотіла

    - Ти добре ладнаєш з кошенятами, – нявкнула Маргарита до Плямохвостої

    - В Дощовому клані, я не тільки багато приймала пологів, а й проводила час з кошенятами, – нявкнула Плямохвоста

    - А твій виховник, яке май ім’я? - спитала Міллі

    - Ночевус – нявкнула з смутком Плямохвоста

Плямохвоста згадала як її виховник врятував її від смерті

    - Мені шкода… - нявкнула Білокрила що досі тримала лапою поранене око Плямохвостої

    - Це не твоя провина, – нявкнула Плямохвоста

    - А чия ж? – спитала Ружка

    - Моя, – тихо відповіла черепахова кішка

Але раптом її вуха залились кров’ю, і стогнанням.

    - Битва закінчилась, – видихнула Міллі

До ясел заліз сумний Шипокіготь.

    - Виходи, – нявкнув Шипокіготь Плямохвостій

Галявина була забризкана кровю. А біля великого каменя була мертва Піскоштора. Всі припали на нерухоме тіло коханої Вогнезора. Плямохвоста відчула ту саму біль яку відчував Вогнезір.

Раптом Листоплеса підвелась і повела за собою Сойкопера до Плямохвостої.

    - Йди за нами, я дам тобі трави які допоможуть швидко загоїти цю рану і зменшити біль, – нявкнула Листоплеса і пішла до кубла медикота

Коли вони зайшли в середину Листоплеса взяла для неї невідому траву і почала розжовувати.

    - Сідай на підстилку, – нявкнув сірий учень

Коли Плямохвоста сіла Листоплеса почала розтирати розжовану траву. А Сойкопер дав одну макову зернину

«Тепер мене будуть лікувати медикоти коли я є медикішкою, просто прекрасно»

Плямохвоста нахилилась щоб з**’**їсти одну макову зернину. Коли Плямохвоста з’їла макове насіння з високого каміння почувся сильний клич Вогнезора

    - Нехай всі коти що здатні зловити здобич прийдуть під високий камінь на вічне клану!

Плямохвоста піднялась і попрямувала під високий камінь.