Háttértörténet

A háttértörténet funkciója az, hogy a valós történelemtől eltérve katasztrofális események sorozatát felhalmozva alapot szolgáljon arra, ha játékosok teljesen új, akár fiktív államokat hoznának létre. A háttértörténet - szánt szándékkal - általánosan van megfogalmazva. Néhol megtörtént, néhol ferdített, néhol pedig egyenesen kitalált eseményekkel a játékosoknak lehetősége van államuk történetét bizonyos korlátokkal egyedi módon alkotni. A történelmi események a játékban 750-ig pontosan a valós események szerint történtek. Ezt a dátumot követően a játékosok országuk leírásában a történelem (saját országukra vonatkozó részét) az alább felsorolt események figyelembevételével módosíthatják kedvük szerint. Figyelem; ezeket az eseményeket megtörténtként kell kezelni; illetve a 750 előtt a történelem semmilyen, még csak apró módosításokkal sem változtatható meg! A játékos jellemezheti az országa viszonyát az alábbi eseményekkel, azonban azok létezését nem teheti semmissé országa történetével.

A 8. század turbulens időszak volt Európa és a környező régiók életében. Nem túlzás azt állítani, hogy a kontinens nyugati része még mindig nem heverte ki a Róma bukását és a népvándorlást követő hatalmi űrt, a dinamikusan változó hatalmi viszonyok pedig több rövidebb-hosszabb életű államalakulatnak adtak életet. Keleten a Bizánci Birodalmat megrengették a nomád és szláv inváziók, melyeket csak súlyosbított az iszlám fölemelkedése és az állandósuló arab veszély. A Közel-Keleten és Észak-Afrikán keresztülzúdultak a muzulmán hadseregek, elérve az Atlanti-óceánt, s később átkelve a Gibraltári-szoroson a Pireneusok íveit is. A jeges északról a vikingek pusztító tengeri portyákat vezettek, az Uráltól nyugatra fekvő pusztákon pedig törzsszövetségek és lovas hordák versengtek a dominanciáért.

Több konszolidációs kísérlet is történt a kontinensen és környékén az időszakban. A Frank Birodalom ígéretes hódításait és központosítását azonban keresztülvágta Nagy Károly hadjárata során elkapott tüdőbaja, s a pár hónap alatt lefolyó betegség nem csak a császár aspiráns életét vette el, hanem országát is káoszba taszította. Az arab kalifátusokat megrengették az utódlási harcok és a dekadencia, a Balkánon pedig az ikonromboló mozgalom és a folyamatos háborúk okoztak káoszt. A vallási határok elmosódtak, a keresztény-pogány-muzulmán rivalizáció továbbra is komolyan megosztja a térséget, az eretnekségekről nem is beszélve. A fosztogatások és kalóztámadások fölborították a gazdasági életet és a kereskedelmi utak navigálása egyre nehezebbé vált.

A Vezúv 787-es erős kitörése és a nagy mennyiségű légkörbe kerülő por valamint hamu több évig éreztette hatását a napfényen és a betakarított termés mennyiségén. A szinte konstans fegyveres konfliktus pedig nemcsak a lakosságcsökkenéshez és a központi hatalom gyengüléséhez vezetett, hanem több komoly pestisjárványhoz is, amelyek alapjaiban rengették meg az államokat a század második felében. A technológiai fejlődés stagnált, de az antik tudást sikerült megmenteni. A magas fokú írástudatlanság azonban megakadályozza ezek gyakorlati és széleskörű használatát. A bizonytalanság érzete a társadalomban is éreztette hatását, a különböző rétegek közti feszültség lázongásokhoz és néhol polgárháborúhoz is vezetett.

A végidőket idéző korszak egy megváltozott világot hozott magával a mai napra, 800-ra, amely kétségbeesetten próbálja megtalálni és legitimálni saját identitását, és csak az elkövetkező évtizedek fogják megítélni, kinek sikerül alakítania a történelem folyásán, és kiket nyel el az idő kíméletlen tengere.