Емін

**Емін** (厄命, *È-Mìng*) — тонкий, довгий і вигнутий ятаган, який Хуа Чена носить на срібному поясі. У бою Емін надзвичайно швидкий і небезпечний. Широко поширена репутація Еміна як проклятого клинка, загартованого чорною магією та кривавою жертвою, один дотик якого несе біду. Зброя, одна згадка про яку примушувала небожителів тремтіти від страху, адже вона знищувала не тільки їхні душі, а й гідність.

На руків'ї ятагана вирізане срібне око. Зазвичай око закрите, але може відкриватися і тоді стає видно червоне схоже на рубін око, яке не дивиться в одну точку, а поглядає на всі боки, як справжнє. Хуа Чен може боротися ним як тримаючи у руці, так і керуючи силою думки, також Емін може рухатися самостійно, коли Хуа Чен перебуває непритомний.

Попри зловісну репутацію, насправді Емін має власну особистість з емоційним рівнем дитини. Хуа Чен поводиться з ним суворо, певною мірою недбало і може навіть карати за погану поведінку. Познайомившись з Еміном, Се Лянь зазначив, що він дуже милий і слухняний дух і поводиться як цуценя, яке прагне ласки. Еміну також подобається Се Лянь - він при першому ж знайомстві розплющив око, щоб подивитися на принца. Насправді йому рідко хто припадав до душі, а тих, хто йому неприємний він і дивитися не став. Він навіть конкурує за увагу та похвалу Се Ляня з його духовною зброєю – стрічкою Жое.

## Історія

Після того, як Умін пожертвував собою, взявши на себе атаку озлоблених духів, його душа розбилася на частини, але свідомість залишалася з ним. Він прибув на гору Тунлу, коли вона відкрилася, і, оскільки був слабкий, ледь не став жертвою нападу сильніших духів. Оскільки він виявився поряд із живими людьми, яких примари також хотіли з'їсти, для порятунку в нього залишався один вихід — за допомогою кривавої жертви створити могутній артефакт і пробитися з боєм. Тоді він наважився напасти на живих людей, але чомусь в останній момент зупинився, не чіпаючи нікого. Замість їхніх життів він приніс у жертву власне око, яке і стало основою кривавого артефакту. Він уже перебував на останньому подиху і мав остаточно зникнути після такого серйозного поранення, проте сталося протилежне — він, навпаки, остаточно прокинувся, наче щось його надихнуло. У тій битві він вийшов переможцем.

Після десяти років, проведених на горі Тунлу, Умін вийшов звідти неперевершеним князем демонів Хуа Ченом. Щойно з'явившись, він кинув виклик одночасно тридцяти п'яти божествам: богам війни він запропонував змагатися у військовому мистецтві, богам літератури — у красномовстві. Боги війни були досвідчені й могутні, але Хуа Чен розбив їх усіх до одного, ударами свого ятагана обернувши їхню зброю в пилюку. Згодом одна згадка про цю зброю змушувала небожителів тремтіти від страху. З тридцяти п'яти тільки двоє богів відмовилися від змагання - Фен Сінь і Му Цин, згодом Хуа Чен неодноразово стикався з ними в день Свята середини року, тому вони чудово знали, які рани залишаються від його ятагана.

Після піднесення Се Ляня вперше ятаган з'являється у Баньюе. Сань Лан використав його для боротьби з противниками в непроглядній темряві Ями Грішників. Летючий меч боровся цілком ефективно, але не з'являвся на очі, щоб не розкрити маскування господаря. Дещо пізніше Се Лянь відвідав володіння Хуа Чена — Примарне місто, де вперше побачив знаменитий ятаган. Під час бесіди Се Ляня з Хуа Ченом, Емін несподівано розплющив око - так він повідомив про вторгнення поплічників Ці Жуна. Хуа Чену довелося піти, але після повернення він запросив Се Ляня до свого арсеналу, де вперше «офіційно» познайомив принца з Еміном. Емін одразу подивився на Се Ляня і почав мружитися так, ніби від усмішки, а почувши похвалу зовсім швидко заморгав і почав тремтіти. Хуа Чен пояснив, що Емін хоче, щоб його погладили, але при цьому заборонив ятагану просити про це. Однак, почувши причину хвилювання меча, Се Лянь із задоволенням його погладив, почуваючи себе так, ніби гладив цуценя, і в кінець зневірився в чутках про похмуру репутацію Еміна.

Коли Се Лянь виконав свою місію в Примарному місті — знайшов заточеного небожителя Мін І, Ши Цинсюань і Лан Цяньцю, що допомагали йому, зіткнулися з Хуа Ченом і Се Ляню довелося втрутитися в бій, щоб не дати демону і богу війни завдати один одному удару. Се Лянь відбив обидва удари, прийнявши їхню силу на себе, через що отримав травму руки. Через це при наступній зустрічі Емін весь здригався, і зображене на ньому око теж. Будь то око дитини, не було б жодних сумнівів — у той момент дитина б плакала. Цього разу Хуа Чен не дав Се Ляню погладити й заспокоїти ятаган і навіть навпаки — ляснув по руків'ю, від чого той затрясся ще дужче — так він злився на ятаган за те, що той поранив принца.

Наступного разу Емін «відвідав» принца у храмі Пуцзі. Через те, що Хуа Чен прийшов туди раніше, коли господар повернувся, Емін кинувся йому на зустріч, але Се Лянь, що не очікував цього, рефлекторно відбив «атаку» Фансинем, через що Емін відлетів і встромився в землю, не роблячи більше спроб наблизитися до принца і трясучись ніби в лихоманці. Се Ляню довелося його якийсь час пестити, щоб той заспокоївся. Хуа Чен, що підійшов до того часу, просто підібрав Еміна і без зайвих розмов закинув на плече, а трохи пізніше — і зовсім відкинув убік. Втім, Емін постарався гарно приземлитися, щоб покрасуватись перед Селянем та іншими артефактами у будинку. Стрічка Жое їм зацікавилася, а ось Фансін був байдужим. Поки Се Лянь готував обід, Жое та Емін змагалися, хто краще допоможе і, отримавши похвалу, Емін був неймовірно задоволений собою.

Після відкриття гори Тунлу та запечатування Хуа Ченом частини своїх сил, Емін зменшився у розмірах щонайменше вдвічі. Сріблясте око, що раніше нагадує півмісяць, обернулося ніби оком дитини, круглим і великим. У важкий момент під час підняття на гору Тунлу Се Ляня, Хуа Чена разом з Пей Міном, Емін сам поліз до рук принца, щоб допомогти йому боротися, але отримав відмову.

Через це він ледве не розплакався і повернувся до господаря, у якого отримав ще більшу відповідь — що він марне сміття, тож Се Ляню знову довелося його заспокоювати. Однак, коли становище стало зовсім безвихідним, Се Лянь таки закликав Еміна на допомогу. У розпал бою Пей Мін зауважив, що клинок збільшується від похвали й після кількох тріад, що підбадьорюють, просто взяв клинок, що відскочив, і приклав його до губ Се Ляня. Якщо до цього Емін боровся насилу, поступово покращуючись, то після поцілунку повністю підбадьорився.

## Галерея

Емін в БаньюеПід час знайомства з Се ЛянемЕмін в бою проти Лан Цянцю