3 Глава

***Щом на сутринта се събудих, усетих силна болка в гърдите си. Чувството за вина не ме напускаше, беше прикрепено за мен откакто чух думите на Агус. По дяволите, та аз имам вина за смъртта му. Не можех да си представя нещо по-лошо от това, а той беше планирал толкова много неща за бъдещето си, беше на милиметърче от договор със Сони Мюзик Аржентина, а той... той така и не представи дори и едно от демо парчетата си, бяха невероятни, жалко, че само аз ги бях чувал... Агустин беше талантлив, имаше хубав глас и пееше като ангел, имаше и минуси, като факта, че беше срамежлив, но пък такава невинна душа като него не заслужаваше толкова тежка съдба.***

***Реших да продължа да слушам, но беше трудно. Взех УокМена, който ми даде Макси вчера, сложих слушалките си и продължих да слушам първата касета...***

***"Не се съмнявам, че сте чували тези любовни истории, да, тези с не толкова щастлив край. Не са нещо рядко, повечето са такива, жалко, че живота не е като мюзикъл, не мислите ли? Още в началото щом започнаха тренировките за Сой Луна бях онзи голям мечтател, този, който вярваше, че първата любов е нещо... неописуемо. Да... ама не. В началото бях доста непознат на всички и бях социално неловък, добре че се запознах и мисля, че създадох стъбилно приятелство с един от колегите ми - Руджеро."***

***Щом чух името си, някак се уплаших. През мен премина ток, целият настръхнах при мисълта, че каза името ми. Дали ще каже нещо лошо за мен, или нещо добро? Щом е любовна история, няма шанс аз да съм първи.***

***"Той... не знам как да опиша колко добър приятел беше... и колко много го обичах. Беше този, който ме измъкна от този социално неловък период от живота ми. Няма как да му се отблагодаря за това, че ми вдъхна самочувствие, няма. Единствената причина да съжалявам за избора си е той, единственото хубаво нещо, което остана в живота ми. Колко жалко, не мислите ли? Но Руджеро не е темата на тази касета, да се върнем към протагониста в първата история."***

***Отново усетих силната болка в гърдите си, нямах представа какво може да съм направил. Но пък... Дали... Ами ако... Не... Няма шанс да е тя...***

***"Както споменах, социялно-неловките ми дни свършиха и се случи нещото, което най-малко очаквах. Добре дошла в касетата си, Малена Ратнер. Още откакто се запознахме сякаш имах някакво привличане към теб, не бях изпитвал такова нещо. Ти, слушателят, може би се чудиш: Дали това любов е било? Не съм убеден. Спомням си всичко това сякаш беше вчера. Харесвах Малена, не знам дали като гадже или просто като тяло, беше желание, което досега не съм изпитвал, желание за... секс? Бях млад и глупав, ако всичко се беше случило по-късно, може би нямаше да се стигне до тук, но само може би. Тръпката ми към Малена започна малко след началото на снимките на един купон, който Рудже беше организирал. Какво друго да се очаква на тийнейджърски купон, освен огромни количества алкохол, хората от мили можеха да го усетят. Както всеки мой връсник не отказах тежкия алкохол, не ме хващаше лесно... е, поне така си мислих."***

***Сякаш онзи купон се появи пред очите ми. Помня добре случилото се на него и след него и Агус не е единственият, който няма да забрави този ден.***

***\*На купона - 29 ноември 2015\****

***\*Гледна точка на Агустин\****

***/От автора - в историята пичините и случващото се с Агус ще е от негово име, за да преживеете историята от неговата гледна точка и да разберете как наистина се е почувствал в тези моменти от живота си, това исках да кажа/***

***Беше хладен ноемврийски ден. Бях тръгнал към апартамента на Руджеро и то доста позитивно настроен, това беше първото парти, на което щяхме да сме целия каст заедно, но бях и леко нервен. Наскоро започнаха снимките, а аз се справям повече от зле. Нито добре си научавам сценария, нито съм ок на кънки, падам през 5 минути. Замислен за това не осъзнах кога съм стигнал пред блока на Ру. Вратата беше притворена и се възползвах от това да вляза. Щом стигнах пред апартамента на приятеля си, което ми костваше доста усилия, тъй като асансьора не работеше, а Рудже живее на 8-мия етаж, позвънях плахо на звънеца. Руджеро отвори вратата и щом се видяхме се прегърнахме силно, като за последно, почти си изкарахме въздуха един на друг, сякаш не сме се виждали от години.***

***-Агус!- Руджеро изглеждаше щастлив като ме видя и веднага ме прегърна, като не ме пускаше, стискаше много силно, но го разбирах. Не се бяхме виждали седмица, бях болен, често срещано явление за моя милост. Толкова силно приятелство, а се познаваме от едва половин година. Когато отпуснахме хватките си и се отделихме, и двамата бяхме с усмивки до ушите, голяма любов, голямо нещо. Няма по силна любов от тази между двама приятели.***

***-Е, реши да дойдеш на купона все пак?- Ру се засмя и ме покани вътре и остави якето ми на закачалката, след което разроши перчема ми. Айде, 1 час оправяне на туй чудо, наречено коса отидоха на кино.***

***-Много ли закъснях?- засмях се, а приятелят ми поклати глава отрицателно. С Рудже тръгнахме към кухнята, като той преметна ръката си през рамото ми.***

***-Не, едва сега започва. Как си, мина ли ти настинката?- обърна се към мен, свързвайки погледите ни.***

***-Добре съм, вече не се чувствам като парцал - това е най-важното.- усмихнахме се, а той се изкикоти леко.***

***-Радвам се. Какво ще пиеш?- приготви една чаша, готов до налее алкохолна напитка. Имаше голям избор, но се опитах да откажа деликатно, защото напия ли се, ставам друг, не онова спокойно и горе-долу срамежливо момче, което съм по принцип.***

***-Ами, аз не съм много по алкохола...- измънках под носа си, но той не очкаваше отказ, на всяка цена беше решил да пия някакъв алкохол. Какъвто и да е.***

***-Агу, на купон си, да не очакваш да ти дам портокалов сок?- засмях се при думите на италианеца. -Няма да стане.- помръдна отрицателно пръст той, подавайки ми чаша с бира. Взех алкохолната напитка и се подсмихнах дяволито.***

***-Щом искаш да видиш пиянската ми страна, така да бъде.- започнах да пия и отидохме при другите.***

***Започнахме да танцуваме, пием и забавляваме. Скоро бях зашеметен от многото алкохол, и не, не беше бира. Бях преминал на по-тежък алкохол, който замая главата ми, май беше уиски. Започнах да се клатушкам като пингвин към дансинга, където определено не бях единствен мъртво пиян. Малена, момиче, с което бяхме близки приятели и да си призная, падах си по нея, се приближи до мен и започнахме да танцуваме заедно, което сякаш се превърна в не просто танц. Беше очеизвадно, че и тя е много пияна, но алкохола не ми позволяваше да мисля за това, постави една бариера между разумното ми аз и пияното ми аз. Мале сякаш ме повика към една от спалните, аз тръгнах, а преди да вляза, Майкъл ми подаде един презерватив. Аз се усмихнах, не, не по онзи начин, с обикновенната ми усмивка, която може да се нарече чаровна, а с онази усмивка на мъртво пиян и взех сравнително малкото нещо в ръката на Майкъл. Влязох в стаята и го прибрах в джоба на дънките си и отидох до Мале. Тя забеляза пияното ми изражение и се усмихна.***

***-Е, какво искаш да правим?- попита, като отпи малко от алкохолната напитка на нощното шкафче до нас.***

***-Аз... Аз съм девствен. Не знам какво и как се прави.- брей, въпреки пиян си изпях истината.***

***-Моля? Такъв сексапил като теб е девствен?- приближи се до мен тя и постави ръка на крака ми, леко минавайки нагоре.***

***-Мале... аз... мислиш ли, че е добре?- звучах несигурен в това, което щеше да се случи. Замаяната ми глава не ми позволяваше да спра.***

***-О, моля ти се Агус, нима не жадуваш за това? Всеки би го поискал... Не ми казвай, че не го искаш...- ръката й вече беше стигнала до издутината на панталона ми, която започваше да расте и Мале беше започнала да я гали внимателно, като минута по-късно сля устните ни. Тези плътни и приятни устни, тази толкова хубава целувка, беше като един блян за мен. Започнах да изпитвам това удоволствие, което винаги съм искал да изпитам.***

***-Мале, да, наистина го искам, но не мога да те задоволя, не знам как...***

***-Щом не знаеш, нека започна аз...- каза тя и разкопча ципа на дънките ми. Смъкна ги до коленете ми, огледа черните ми боксерки, докато аз бях настръхнал и леко започна да ме гали. Никога до сега не се бях надървявал, но този път явно стана. Тя видя това и се подсмихна, смъквайки внимателно боксерките ми, като най-интимната част от тялото ми се появи пред очите й. Огледа ме и облиза устни. Приближи се до половия ми орган и остави малка целувчица, която ме накара да настръхна.***

***-Какво има, миличък? Не ти ли е приятно?- продължи с целувки, които ставаха някак груби, предизвикателни и започна да движи ръце по дължината ми.***

***-Просто... е ново... и различно...- отвърнах пъшкайки, не бях изпитвал такова нещо до сега.***

***-Знаеш ли? Очаквах да е голям, ама чак толкова...- засмя се и продължи с движенията на ръката си върху голата част от тялото ми. Стисках зъби, не можех да се насладя на удоволствието. Тя реши, че е време да получа първата си... как се наричаше... свирка? Май така се нарича. Приближи устата си до половия ми орган и го пое целия навътре. Такова удоволствие не бях изпитвал през целия си живот. Отпуснах се и тя продължи дълго с това. Беше, беше невероятно. Работеше с устни около цялата ми дължина и докато се усетя свърших... В устата ѝ.***

***-Ммм... Вкусен си.- усмихна се перверзно, продължавайки да масажира члена ми. Чувствах се толкова хубаво, забравих за всичко и се отдадох на момента. След като ме задоволи реших да се пробвам и аз. Започнах да я събличам, целувайки я с колкото страст можех, въпреки че си падам доста внимателен, когато целувам някой, като махнах и своята тениска и досъбух боксерките и дънките си. Ако бях на себе си може би щях да съм много засрамен да стоя чисто гол до Мале, но не знаех на кой свят се намирам, единственото, което исках да получа, това беше секс. Не мина дълго и двамата бяхме чисто голи, аз бях до интимната ѝ част и бях готов да я опитам. В началото започнах да я ближа внимателно, но после решихда забързам и да вляза по-навътре с езика си. Тя сякаш поиска да задълбоча и започна да натиска главата ми навътре. Щом приключихме с това беше време за действие. Тогава чак се сетих за презерватива. Леко се отделих от бясно целуващата ме Малена.***

***-Защо спираш? Целуваш се уникално, блазя на Каро, та тя ще те целува в сериала.- попита объркана, докосвайки леко члена ми. -А и, приятелчето ти е много хубаво, но моля те, искам вече да усетя това огромно нещо в себе си.***

***-Мале, чакай, как го предпочиташ с или без презерварив?***

***-Без есествено.- беше твърда като надървения ми член.***

***-Сигурна?***

***-Не ми казвай, че те е страх да влезеш в мен! Хайде! Ще бъде уникално, довери ми се!- аз кимнах и се настаних над нея. Тя разтвори краката си, беше готова. Реших, че ми е време да действам. Влязох сравнително бавно, за да не я заболи още в началото. След първото влизане подивях. Започнах да се тласкам толкова грубо в нея, а тя стискаше чаршафите, докато стенеше. Сметнах, че ако продължа в същото темпо съвсем скоро ще издъня матрака, така че я взех на ръце и я блъснах в стената. Перверзната ѝ усмивка отново се върна и впери погледа си в моя. Преди да направи каквото и да е бързо влязох в нея, като отново продължих грубо. Вече нямаше чаршафи и тя стенеше още по-силно, имах чувството, че останалите от купона са се насъбрали около вратата и подслушват всичко, което става. Вече беше станало излключително късно и решихме да спрем и да си легнем и да заспим. На сутринта, щом се събудих видях Мале в прегръдките ми. Малко се стреснах, защото не помнех нищичко от снощи, но всичко ми се появи пред очите, спомних си всичко. Главата ми беше замаяна от силния алкохол снощи, а щом Мале се събуди се усмихнах, както и тя на мен. Оставих една целувка на устните ѝ и продължихме да се гледаме за дълго.***

***/От автора - Да оточня нещо. В този спомен Агустин е пиян, така че има логика да е бил груб с Мале, не се притеснявайте, няма да е такъв с момичетата/момичето, с което ще излиза/***

***\*Край на ретроспекцията\****

***\*Гледна точка на Руджеро\****

***Този път видях случилото се през неговите очи и осъзнах колко добре всъщност си е прекарал. Но имам спомен за ужасни слухове по негов адрес, че бил женкар, а аз добре знам, че не е. Отново се вслушах в гласа на мъртвия ми най-добър приятел.***

***"Това се случи в онзи съдбовен ден. Спахме. Мога да кажа само едно благодаря на Малена, първият ми път беше незабравим, но и случилото се след него ще го помня завинаги. В следващите няколко дена нещата изобщо не вървяха като по вода. Започнаха да се носят слухове, че съм бил женкар, който е бройкал няколко момичета на онзи купон. Главите на всеки от каста бяха замаяни и никой не си спомняше нищо, е, с изключение на мен и Малена. След два дни обаче осъзнах кой е започнал всичко това, именно момичето, което ме излъга най-подло, змията, която спа с мен. Съвсем случайно получих съобщение от нея и то промени живота ми изцяло. Беше снимка на мен от онзи купон, лежах на леглото, където бях изгубил девствеността си с 5 сутиена около себе си. Аз не бях спал с 5 момичета. Реших да не затормозявам мозъка си с глупости, но явно всеки друг вярваше на това. Щом влязох в стаята при останалата част от каста и танцьорите, един по един си подшушваха по нещо, сочейки ме с пръст, а Малена просто стоеше кротко в един от ъглите на стаята, забита в телефона си. Тогава видях как един на друг си показват снимката. Много ме заболя, без да се усетя очите ми се насълзиха и си тръгнах от сградата, бях ядосан и тъжен, двете неща, които никога не бях чувствал едновременно. Руджеро ме беше последвал и ме спря много бързо. Бях бесен, но щом усетих топлата прегръдка на Ру се успокоих. Единствената причина да съжалявам за избора си е той, ако го нямах до себе си не знам какво щеше да се случи, може би много по-рано щях да съм изчезнал от този свят. Той беше единствената ми утеха."***

***Щом чувах милите думи на Агус за мен ставах все по-объркан и по-объркан. Ако аз съм бил единствената му утеха, защо касетите са у мен?***

***"Може би не си искала да ме нараниш, няма как и да знам, но каквато и да е причината, искам да знаеш, че не съм ти сърдит. Може би ако знаех, че ще стане така нямаше да го направя, може би нямаше да спя с теб и да позволя всичко това. Тогава осъзнах нещо... Ти беше началото на края."***

***Така свърши първата касета. Аз... Аз знаех за това спомням си, че в този ден го настигнах щом го видях толкова тъжен и разбит, знаех, че има нужда от подкрепа, беше най-прекрасният приятел, за който всеки може да си мечтае.***

***\*Ретроспекция - 3 декември 2015\****

***Тъкмо щях да влизам в конфернтната стая, но видях Агус излизащ с бърза крачка със сълзи в тъмните си очи. Последвах го и щом го догоних докоснах леко рамото му. Той се обърна рязко. Усмихнах му се и го прегърнах силно, знаех причината да е в това състояние, това, което направи Мале беше много кофти и добре знаех, че той не е спал с няколко момичета в онази нощ на купона ми. Започнах с едната си ръка да галя косата му, а с другата - гърба му, успокоявайки го. Стисках го силно, не исках да го пускам за нищо на света. Щом го пуснах поставих ръка на задната част на врата му и отново се усмихнах топло. Той избърса и последната сълза от лицето си и единствените думи, които излязоха от устата му бяха:***

***-Обичам те много, Рудже. Благодаря ти...- след което повторихме предишното си действие, а именно прегръдката, като му прошепнах следните думи:***

***-Не забравяй, че аз винаги ще съм до теб...***

***\*Край на ретроспекцията\****

***Как ми се искаше отново да го прегърна така силно, да повторя всичко, само и само да съм с него. Болеше ме от всичко това, от липсата на Агус до мен и не осъзнах кога бях** **заплакал.***