Världen och hur den fungerar

**Geografi:**

På Planeten Terra finns
det endast en superkontinent, och den täcker runt en åttondel av planeten. Ett
antal ögrupper ligger utspridda i havet, men endast en landmassa är större än
vårat Sverige.

Kontinenten består av
många länder, men dessa är de viktigaste för detta spel:

 Längst västerut ligger **Francium**, som är kända för sitt vin och sin kultur, samt en
nationalistisk attityd. Landet regeras av en riksdag bestående av framgångsrika
medlemmar av societeten, vars poster är ärftliga. I Francium skolas majoriteten
av alla **Barder** på kontinenten, på *Lumiere’s Skola för Sångare och Poeter*.
Landet är svagt militärt, men har ingått ett avtal med sitt närmaste grannland,
Patriam, som ger Francium rätt att begära hjälp av Patriamisk militär, i utbyte
mot 1500 unga män och kvinnor till arméerna varje år. Landet har en befolkning
på ca 3 Miljoner.

Gränsande till Francium i
öst och syd är **Publicae Patriam**,
känt som Patriam i folkmun. Detta land är många gånger större än de flesta
andra länder på kontinenten, och har blivit så pass stort genom erövring. De
har ett statsskick som bygger på demokrati och valda guvernörer, men det är
allmänt känt att senatorerna fuskar i valet och stannar vid makten ända tills
de går vidare till nästa värld. Oavsedd korruption och onödigt komplicerad
byråkrati, är Patriam en supermakt som håller sig vid liv tack vare ett allmänt
utbildningssystem och tvångsrekrytering av alla arbetslösa och brottslingar.
Dessa arbetslösa och brottslingar upptäcker snart att alla högre poster i armén
upptas av släktingar till senatorer, och att klättra i rank anses så gott som
omöjligt för alla som inte har några droppar rikt blod. Undantag till denna
regel har blivit befordrade enbart på skicklighet, och är ofta legender. Många
av de **legosoldater**, **lönnmördare** och **bågskyttar**, som vandrar genom världen sökande tjänstgöring har
tidigare varit med i den Patriamska Legionen. Landet har en befolkning på ca 12
miljoner.

Norr om Francium och
Publicae Patriam ligger **Nordlanden**,
ociviliserade områden med bistra vintrar och bistrare folk. De som bor här
tillber andra gudar än sydfolket, och kallas Nordlingar eller **Barbarer**, det senare eftersom de inte
har något skriftspråk. De är organiserade i stammar, som var tionde år väljer en
Talare, som är deras medium till Sydfolket och en temporär ledare som avrättas i
slutet av sin tjänstgöring, varpå den nya Talaren dricker den förres blod. Då
och då utför vissa av de mer hatiska stammarna räder mot Sydfolket, men
ordentliga fortifikationer längs gränserna tycks avskräcka dem något. Ingen
söderöver vet riktigt hur långt Nordlanden breder ut sig, och Nordlingarna
tiger.

I mitten av Kontinenten
ligger en enorm sjö, och vid dess norra stränder ligger mikronationen och
konungariket **Lutetia**, som
trots sin lilla storlek inte är att leka med. Patriam har ingått en
icke-aggressionspakt med Lutetia, enbart för att det skulle bli för dyrt att ta
området med våld. I Lutetia ligger den kända ***Krigar**akademin*, och dess inflytande är väl
känt; vilken härförare som helst skulle hellre ha en lutetisk soldat än tio
andra. Disciplin, Flexibilitet och Intelligent Strid är tre motstridiga
doktriner här, och på något sätt lyckas de existera i relativ harmoni. Landet
är självförsörjande på utsäde och korn, något mycket ovanligt för ett så litet
land, och det är möjligt tack vare den mycket goda jorden i den sydöstra delen
av landet. Befolkningen är liten: endast runt 20 000 bofasta.

Österut från Lutetia
ligger en supermakt som kan ta upp strid med Publicae Patriam om nödvändigt,
och enligt många vinna striden, **De Förenade Vasmiterna**. Tidigare ett stort antal småländer, de förenades
av den store general Iskander Mest Avalon för ca 200 år sedan, i det som numera
kallas Revolutionen. Tid mäts numera i ER, Efter Revolutionen, och världen
befinner sig i år 203 ER. Landet har inte lika många soldater som Patriam, men
deras teknologi är betydligt mer avancerad, och det var här krutet först
uppfanns. Magi, å andra sidan, anses kaotiskt och omodernt, och det finns inga,
absolut inga skolor som lär ut magi i hela landet. Elektriciteten upptäcktes
också först här, och de experimenterar med bärbara ljuskällor, även om
gaslyktor och veklampor fortfarande är de största ljuskällorna.

**Religion och Gudar:**

Nordlingarna har egna
gudar endast de vet namnet på, men för sydlingarna är gudarna fyra:

**Pelor**, Den Ljuse, Brännaren, Den som Renar världen

**Trastin**, Den Gröne, Odlaren, Den som skapar liv

**Reynah**, Den Grå, Magikern, Elden som Fryser

**Kroof**, Den Röde, Krigaren, Den Blodiga Handen

**Pelor** är solguden, och han anses vara god. Han beordrar
sina följare att döda och förgöra ondska, och hans präster går ofta ut i
världen för att göra just detta. Om man själv utför onda gärningar kan Pelor
helt ta bort ens heliga krafter, vilket naturligtvis är väldigt otrevligt.

**Trastin** är gud över Naturen och alla dess växter och
djur. Han tillbes framförallt av bönder som önskar god skörd, och druider och
shamaner som tar hand om hans natur. Han anses Neutral mot alla som inte
förstör hans natur, och om en druid eller Shaman skulle göra det försvinner
genast alla deras krafter.

**Reynah** är gudinnan som kontrollerar magisk kraft, och
den som väljer ut vilka som skall födas med den gåvan. Hon har knappast några
präster, även om vissa magiker tillber henne privat. Hon är helt och hållet
neutral, och bryr sig inte om vad du gör med din magiska kraft.

**Kroof** är Stridsguden, Den som ser över och bestämmer
resultatet av alla strider. Han har få präster, men de flesta soldater och så
gott som alla generaler tillber honom. Han anses varken god eller ond, utan
bryr sig endast om Heder, dvs. SE TILL ATT DEN KILLEN SER DIG NÄR DU TUGGAR PÅ
HANS NJURAR, Blod, dvs. SPILL VARMT BLOD I MITT NAMN, och Förmåga, dvs. STRID
BÄTTRE, DIN LILLE SKIT. Kroof har ingen symbol, men många av hans följare bär
ett litet yxhuvud i sten som en påminnelse av hans råa kraft.

Demoner och liknande varelser är skapelser av **Belphegor**, eller Asmodeus, Ondskan Gudomlifierad, som härskar över Underjorden. Han
anses mycket ond, och försöker ständigt ta över ovanjorden och därefter döda de
andra gudarna, speciellt Pelor. Hans följare jagas ständigt av Pelors präster,
och att ens säga hans namn kan ge piskstraff i vissa delar av världen.

Dessutom finns även en stor mängd halvgudar och smågudar som innehar betydligt mindre, om än fortfarande betydande, makt. Bland dessa finner man många lokala legender, fruktbarhetsgudar, naturandar och liknande. Om de lyckas skrapa ihop tillräckligt mycket kraft kan de i teorin upphöjas till gudsstatus, men i praktiken händer detta ytterst sällan.

Den senaste som lyckades med detta är **Hastur**, Kungen klädd i Gult, Den osedda skrattaren. Tidigare halvgud och naturväsen med förkärlek för spratt och lögner, men också en beskyddare av de som han ser som nödvändiga för att världen ska fortsätta vara intressant. Numera anser han sig som Gud av List, spratt, humor och den mänskliga naturen.