Октопод

Макет танку Октопод у виставковому залі в м. Тирговиште.

**Лек Плаващ Танк "Октопод"** — проєкт легкого танка-амфібії, розроблений у Болгарії наприкінці 1980-х рр. Являв собою розвиток болгарської БМП-23 (яка, у свою чергу, зроблена на базі радянської "Гвоздики"). Справжня назва машини невідома.

## Історія

До кінця 1988 р. попередній проект був готовий і розглядався на найвищому державному рівні. Було запрошено й совєтських фахівців, які, ознайомившись, дали проекту дуже високу оцінку. Оскільки танк мав бути прийнятий на озброєння не тільки болгарською армією, а й піти на експорт, то совєтські фахівці все-таки виявили певні ревнощі. Замість продовження розробки болгарам було запропоновано постачання совєтських ПТ-76 за дуже заниженою ціною та надання допомоги у їхній модернізації.

Тодішній заступник міністра оборони Болгарії Борис Тодоров категорично противився цій пропозиції, навівши такий аргумент: ПТ-76 не відповідає сучасним умовам. Тодоров розкритикував слабку броню і недостатньо потужну для боротьби із сучасними танками гармату Д-56. Зрештою, совєтські фахівці об'єктивно оцінили проект і погодилися з тим, що танк цілком сучасний і відповідає всім вимогам. Робота знову закипіла, почалося макетування корпусу та деталей. Планувалася розробка перших прототипів. Згідно з планом, вони мали пройти випробування на болгарських та совєтських полігонах.

Тим часом настало 10 листопада 1989 р.: той день, коли в Болгарії почалися великі зміни в суспільно-політичному житті. Спочатку це не позначилося під час проектування, хоча фінансування різко скоротилося. Були навіть налагоджені контакти із ізраїльськими фірмами щодо поставки сучасних приладів спостереження для перспективного танка.

Зрештою, прихильники демократичних цінностей зробили свою справу: всі досягнення ВНТІ були закинуті, фінансування припинилося, інститут закрили, всіх фахівців було звільнено. Документації з розробками інституту знищувалися, або йшли незрозуміло куди. Зберігся лише єдиний макет.

## Конструкція

### Корпус і бронювання

Інновацією було використання багатошарової броні із плити зеоліту (цеоліту) — мінералу особливої ​​породи, який видобувся в горах Родопі. Він дуже ефективний проти кумулятивних боєприпасів. Зовнішній шар броні корпусу повинен був мати радіопоглинаючі властивості.

### Озброєння

Основною зброєю танка мала стати радянська 100-мм гармата МТ-12 "Рапіра", з якою планувалося спарити радянський 7,62 мм кулемет Калашнікова (танковий).

### Двигун і трансмісія

Як двигун передбачалося використовувати варіант потужністю не менше 500 - 600 к.с. Спочатку конструктори планували взяти двигун від Т-55 або Т-72, ​​але потім від цієї ідеї відмовилися: з'явилася можливість закуповувати у Швеції компактні дизелі необхідної потужності, якою і вирішили скористатися. Як варіант міг використовуватися V-подібний, 8-циліндровий дизельний двигун Scania DS 14. Шведські двигуни в майбутньому планувалося виробляти за ліцензією на авторемонтному заводі "Васил Коларов" у Варні.

### Ходова частина

За основу взяте шасі болгарської БМП-23. Корпус вкоротили, прибравши один ряд котків, посилили бронювання, додали 2 підтримуючі котки. Так покращили маневреність. Було збільшено кліренс. Для кращої плавучості трохи підвищили висоту бортів. Плавання здійснювалося перемотуванням гусениць.