Modern kor

Harmadik kor

## Lunár Birodalom

A harmadik korban új birodalmak bukkantak fel. A legjelentősebb a Lunár birodalom Sárkányhágótól északra Pelóriában. Ezen a területen létezett egy Yelm napistent imádó ősi civilizáció a Dara Happán birodalom, a harmadkor elején viszont ez a terület a nyugati Karmány birodalomhoz tartozott. 1220-ban hét ember, négy nő és három férfi,  sikeresen végrehajtott egy rituálét, aminek következtében emberi alakban újjászületett a Nagy Sötétség idején elpusztult Vörös Holdistennő. Támogatói száma gyorsan növekedett, és egyre nagyobb területre terjesztette ki hatalmát. Filozófiájában az egyensúlyt kereste, és felhasználta minden vallási irányzat (a sámánizmus, a politeizmis, a miszticizmus és a magas mágia) tanítását. Egy hősi küldetésen megjárta az alvilágot, megismerte Niszalor tanításait, elfogadta a káoszt, és a Karmazsin Denevér hátán tért vissza a világba. Mikor 1247-ben megszilárdította a birodalmát, és kivívta az istenek elismerését, egy nagy darab földet kiszakítva a levegőbe emelkedett mint a Vörös Hold. Azóta látható az égen a különböző holdfázisokat mutatva, itt a földön pedig a fia a Vörös Császár uralkodik, aki halála után mindig újjászületik.

A birodalom története a terjeszkedések és bukások ciklusa. Több alkalommal nézett szembe olyan ellenféllel ami majdnem a teljes megsemmisüléséhez vezetett, de mindig felállt, és erősebb lett mint korábban. Ebben a császár lányai vagy más néven inspirációi játszottak fő szerepet. Ők félisteni hatalmú nők, akik a birodalom segítségére voltak a nehéz időkben. A birodalom terjeszkedését egy idő után északon a jégpuszták, nyugaton a varázslók mágikus határzára (Szidrics Átok), és keleten Pent pusztái tették lehetetlenné, ezért a birodalom dél felé fordult.

## Szent Ország

Egy másik birodalom a Sárkányhágótól délre található Szent Ország. Több egymástól független országrészből áll: a gazdag városias Ezrólia, az órlánti nép által lakott Hendrikiföld, a vulkáni Caladraföld, az istentelen varázslók által lakott Isten feledett, az öbölben található Jobb Kar szigetek, és az Árnyfennsík. Ezt a terültet egy úz (troll) félisten, az Egyedül Igazán Öreg tartotta uralma alatt az Árnyfennsíkon található palotájából. 1313-ban egy Belintár nevű ember úszott partra itt, sereget gyűjtött, és elkezdte a háborúját az Öreg ellen. Próbálkozása csodálatos módon sikeres volt, és 1318-ra legyőzte ellenfelét. Ezt követően megalapította a Szent Országot, egy szigeten felépítette fővárosát a Csodák városát, és istenkirályként uralkodott. Mikor teste megöregedett, megrendezte a Szerencse és Halál Mestereinek játékát, aminek végén lelke a játék győztesének testébe szállt, és ez utána rendszeresen megismétlődött.

## Sárkányhágó vidéke

A Sárkányhágó vidékét jó ideig elkerülték az emberek. Sárkánygyíkok, aldriámok (elfek), úzok (trollok), mosztálok (törpék) és állatemberek életek itt, és háborúztak néhanapján egymással. Az első emberek akik megjelentek a Tisztavérű Losanép menekültjei voltak. (Igazából a Tisztán Lovasnép pontosabb fordítás lenne, mert a nevük arra utal, hogy csak lovakat tartanak, marhákat nem.) Eredetileg Pent pusztájának napisten hívő lovas népei közé tartoztak, és a Sárkánybarátok Birodalma idején kerültek Pax pusztáira. Egy ideig tolerálták őket a lovat tabunak tekintő nomádok, de mikor egy háborúban meggyengültek, ellenük fordultak, és majdnem kiírtották őket. 1250-ben a nép maradéka a Sárkányhágóba menekült, ahol az állatemberek segítségével új otthonra leltek.

A Sárkánygyilkos háború a Sárkányhágóban lakó órlánti népességet kettészakította, így az újra betelepedés is két oldalról, északról és délről történt. Délről, Hendrikiföldről, 1300 körül kezdtek északra húzódni az órlánti törzsek, majd nem sokkal később Belintár háborúja a Szent Országban menekültek tömegét indította északra.

Északról a Lunár birodalom terjeszkedése miatt kezdtek délre húzódni a Pelóriában lakó órlánti törzsek. Elsőnek egy Arim nevű órálnt pap érkezett, aki megalapította a Társh királyságot. Felfedezték az ősi Pusztító Föld oltárt a Kero Fin árnyékában, ami a királyság fő spirituális központjává vált. A lovasnéppel kezdetben baráti volt a viszony, de aztán ellenségessé lett.

1455-ben a lovasnépnél megjelent az első Tollas Lókirálynő, aki a Föld istennő legfőbb papnője lett Sárkányhágóban. Hagyományosán a Nap király volt a legfőbb vezető a lovasnép körében, de a királynő rivalizálni kezdett vele, és 1470-re ő került ki győztesen a küzdelemből. Azóta ő a lovasnép fő vezetője.

1470 után délről érkezett egy hős Sárkányhágó keleti vidékére. Száltarnak hívták, és született vezető volt. Sok munkával békés úton egyesítette az itt élő törzseket, közös királyságot hozva létre vezetésével. Uralkodása alatt utakat épített, fejlesztette a kereskedelmet, templomokat és városokat emelt, köztük új fővárosát Merészhont. 1495-ben elnyerte a Tollas Lókirálynő kezét, és házasságuk után ők lettek Sárkányhágó királya és királynője. Ez a titulus csak azokat illeti meg, akiknél házasságra lép a legfőbb földistennő (a Tollas Lókirálynő), és Sárkányhágó legfőbb uralkodója.

A Társh királyságba 1490-ben egy érdekes nő érkezett a Lunár birodalomból, Honíl a művésznő, a Vörös császár harmadik inspirációja. A földrengető templom papnőitől kezdve a királyig mindenkit elbűvölt művészetével. A királyt annyira rabul ejtette, hogy feleségül is vette, de vesztére, mert a nászéjszaka után a király eltűnt. Honíl átvette az uralmat a még meg sem született fia régenseként, a kirobbanó felkelést lunár segítséggel leverte, és a lázadók délre a Kero Fin környékére szorultak vissza. A lunárok  egy sikeres felkelést követő rövid időszakot (17 év) leszámítva tartósan berendezkedtek a Társh királyságba, gyakorlatilag a birodalom egy provinciájává vált. Egy itt épült Hold templom felszentelésével kiterjesztették a Fényhatárt, ami mágikusan is megerősítette az uralmukat.

Így 1500-ra kialakult az a politikai helyzet, ami sokáig fennállt Sárkányhágó vidékén. Társh királyságának trónján  a Lunár birodalomhoz hű királyok ülnek, míg Száltar királyai szemben állnak a birodalommal. A Tisztavérű Lovasnép pedig a Tollas Lókirálynő döntésétől függően állt valamelyik félhez.

Sárkányhágó nem csak katonai szempontból, hanem a kereskedelem szempontjából is nagyon fontossá vált. Itt vezet ugyanis a kereskedelmi út a Lunár Birodalom és a Szent Ország közt. Ez különösen az után vált jelentőssé, miután 1580-ban Nocsét városában egy hős, Dormal, ismét felfedezte a tengeri hajózás titkát, megnyitva a tengereket a kereskedelem előtt. A Lunár Birodalom számára különösen fontossá vált, egy tengeri kikötő megszerzése.