II. Radama szultán

1824. November 28-án született Antananarivoban, az Imerina Királyság fővárosában, Radama Rakato néven. Apja (hivatalosan) I. Radama király, anyja Ranavalona, a király főfelesége.

1845-ben, az anyja elleni puccs után került a trónra. **Jelenleg az Imerina Szultánság uralkodója.**

### Gyermekkora

Hivatalosan ő I. Radama király gyermeke. Anyja, Ranavalona (aki a király halálát követően átvette a hatalmat), több, mint 9 hónappal a király halála után hozta világra őt. Valódi apja feltehetőle a királyné szeretője, Andriamihaja volt. Andriamihaja a Királyi hadsereg vezetője volt, illetve Ranavalona a trónra kerülése után kinevezte az ország első miniszterelnökévé. Alig egy év múlva azonban az Őrült királyné, hazaárulás vádjával - sok más vezetőhöz hasonlóan - őt is kivégeztette.

A kis Radama ritkán találkozott anyjával, és nem sokat érzékelt az Őrült királyné, majd Szultána ámokfutásából. Sosem hagyta el Madagaszkárt. Egy szigorúan őrzött vidéki palotában nevelkedett, mivel anyja, Ranavalona, joggal tartott attól, hogy az összeesküvők megpróbálják megölni gyermekét. A Szultánával ellentétben a kis Radama rendkívül emberbarát volt, ami nagyrészt tanítóinak volt köszönhető. Egyik nevelője a francia származású Joseph-François Lambert volt. Lambert egyike volt azon kevés európainak, akik megúszták a kitoloncolást Ranavalona hatalomátvételekor. Az ifjú herceget európai értékrend szerint és humanista szellemben nevelte. Neki köszönhetően Radama anyanyelvi szinten beszél franciául és angolul, illetve megtanult németül és spanyolul is. Sosem volt hajlama az erőszakra, nyugodt és rendkívül intelligens gyermek volt. Leginkább a történelem, a művészetek és a sport iránt érdeklődött.

### Trónra kerülése

1842-ben, mikor az ifjú Radama betöltötte a tizennyolcadik életévét, a Szultána maga mellé hozatta őt a királyi palotába, hogy bevonja őt az ország ügyeibe, felkészítve őt az uralkodásra. Nevelői is vele tartottak, köztük Joseph-François Lambert, aki idő közben megelégelte a Ranavalona őrült kegyetlenkedéseit, és már korábban szervezkedni kezdett ellene. Lambert immáron a fővárosból vezette a kis számú, de elkötelezett ellenálló szövetséget. Az volt a terv, hogy megölik a Szultánát, ezzel siettetve az örökösödést, hogy az általuk befolyásolt herceg kerülhessen a trónra.

Miközben Radama figyelemmel követte az ország működését, szembesült azzal, hogy anyja milyen kegyetlen módon irányítja a szultánságot. Nemtetszését nevelőjével, Lamberttel osztotta meg. Mikor erre több ízben is sor került, Lambert végül beavatta a herceget a terveikbe. Radama megértette a tervet, de ragaszkodott hozzá, hogy anyját nem bánthatják. Kérésére a puccs tervét úgy módosították, hogy csak elfogják Ranavalonát, majd miután rákényszerítették, hogy átadja a trónt a fiának, abba a vidéki kastélyba záratják, ahol Radama nevelkedett.

A hatalomátvételre 1845-ben került sor. Az akció során azonban a lázadók nem tartották magukat a tervhez, és amint lehetőségük adódott rá, meggyilkolták a Szultánát, és annak leghűségesebb embereit, beleértve a hadsereg legfőbb vezetőit. Radamát mélységesen elborzasztotta a mészárlás, ám a történteken már nem tudott változtatni.

Radama Rakato huszonegy évesen, II. Radama néven került a szultáni székbe. Legfőbb tanácsadója Joseph-François Lambert maradt, ám nem töltött be hivatalos pozíciót. Ehhez ő maga ragaszkodott. Az hatalomátvétel ténye nem okozott különösebb problémát, hiszen Radama volt a kiszemelt trónörökös, Ranavalona pedig évtizedeken át gondoskodott arról, hogy senki más szóba se kerülhessen. A régi rendszer lebontása és a szükséges reformok bevezetése két évet vett igénybe. Ez a gyorsaság annak volt köszönhető, hogy a tervek már évek óta készen álltak, és már csak végre kellett őket hajtani. A nép felszabadítóként tekintett az új uralkodóra, aki nem csak békét és nyugalma hozott, de az új reformok segítségével elkezdte kivezetni az országot a nehéz gazdasági helyzetből.

### Családja

A többnejűség hagyománya még az Imerina királyságban honosodott meg. Radama is élt ezzel a lehetőséggel, házasságait pedig tanácsosai gondos politikai előkészítése után kötötte. A Szultán, minden házasságkötéssel az ország egységét igyekszik erősíteni. Jelenleg négy felesége van, akiktől ezidáig összesen hat gyermeke született:

**Latifa Al-Buszaid (főfeleség)**. Házasságkötés ideje: 1846. január 5.

Latifa a különös körülmények közt elhunyt Szaid bin Szultan Al-Buszaid gyermeke. Az egyetlen lánygyermek, aki túlélte a családja ellen elrendelt mészárlást. Ranavalona szultána hatalomátvételekor a nevelője kimenekítette őt az országból, vissza Ománba, ahol született. Mivel a volt zanzibári szultán gyermeke volt, a Ranavalona elleni összeesküvők már a puccs előtt felfigyeltek rá. Már akkor elkezdték szervezni, hogy a sikeres puccsot követően Latifa legyen Radama első és egyben főfelesége. Míg Radama az Imerinai királyság vérvonalát, addig Lafiga a Zanzibári szultánság vérvonalát hozza, frigyük így stabil alapot biztosít a szultánságnak. Gyermekeik: egy fiú és egy lány.

**Nalao Saholinirina** (második feleség). Házasságkötés ideje: 1847. augusztus 23.

Nalao egy régi, merinai család leszármazottja, vérvonala többszörösen is kötődik a marinai királyi dinasztiákhoz. Családjának több férfitagja magas rangot tölt be a szultáni hadseregben. Bár öt évvel idősebb Radamánál, frigyük garantálja a konzervtív imerinai nemesek támogatását. Gyermekeik: két lány.

**Shahanda Al-Zaabi** (haramadik feleség). Házasságkötés ideje: 1849. május 2.

Shahanda a leggazdagabb zanzibári család leánya. Családja birtokában van a szultánság vizeit szelő kereskedelmi hajók nagy része. Frigyük révén a Szultán számíthat a legbefolyásosoabb kereskedőcsaládok támogatására. Gyermekeik: egy fiú.

**Mary-Christiane Rasoarizay** (negyedik feleség). Házasságkötés ideje: 1851. február 23.

Mary-Christiane apja imerinai nemesi család sarja, míg anyja francia és portulág felmenőkkel bír. Frigyük biztosítja az európából származó elit támogatását. Gyermekeik: egy lány.