Quentin Pimpodan

**Quentin Pimpodan** var en podarixisk greve av Nortier. Han var andre sønn av Lisière og Grimaud Pimpodan, og broren til Auguste Pimpodan og to ukjente søstre. Han var gift med Prudence, som han fikk sønnene Olivier, Pierre og Yann, og datteren Émilie med.

## ***Biografi***

### **Utsvevende liv**

Quentin var en snylter av staten. Papirene hans var i full uorden. Hans far hadde prøvd å lære Quentin til å holde kontroll på familieformuen. Quentin brydde seg ikke om det. Han tenkte at han kunne hyre noen bankierer å gjøre arbeidet for ham, men ingen av dem kunne få kontroll på det heller. Etter å ha sett bort fra matematikk og allmennkunnskap i flere år – og begge foreldrene var avgått ved døden – kom fogden og sa at Quentin trengte å betale skatten til staten. Da Quentin skulle gjøre det, fant han ikke pengene – de var borte i noen transaksjoner, men han visste ikke hvilke. Da fogden hyret en bankier for å se over papirene, returnerte mannen med tungt sinn. I sine avhandlinger skriver bankieren:

> *"Papirene til de Nortier forteller oss at det ikke er mulig å finne ut hvor **noen** transaksjoner er. At de er i sirkulasjon er det ingen tvil om, men man vet ikke engang om transaksjonene vil gi avkasting eller ei. Jeg prøvde å finne ut en måte å rydde opp, men etter ni timer med arbeid ga jeg opp. Jeg hadde knapt kommet noe lenger enn da jeg begynte."*
>
>

På ordre av fogden – og veiledning av bankieren – begynte Quentin å se over papirene selv (det ville bare bli mer komplisert desto lenger tiden gikk). Han angret på at han ikke hadde fulgt nøyere med i mattetimene da han var liten. Faren hadde hatt rett. Men som alle andre latsabber, gadd ikke Quentin å jobbe lenge, og hyrte senere en bankier å ta av seg arbeidet. Ironisk nok var det samme bankmann som hadde blitt sendt av fogden. I en ny rapport skriver bankieren:

> *"Hvordan går det an å rote til **alt** jeg hadde ryddet opp i! Jeg hadde gjort ting som ville gjort det enklere å starte. De Nortier har bare gjort vondt verre."*
>
>

På et tidspunkt hadde Quentin giftet seg med Prudence Éruption. Ekteskapet deres var dyrt, og utgiftene store. Bankieren var glad for at Quentin hadde funnet kvinnen i sitt liv, men han nektet å jobbe for ham lenger. Det var bare å glemme pengene fogden skulle ha. Bankieren pakket tingene sine og etterlot Quentin og hans kone til å løse de økonomiske problemene selv.

### **Senere liv**

Med årene kom det ene barnet etter det andre. Quentin aktet å følge familietradisjonen, og det gjorde han. Olivier skulle gå inn i politikken; Pierre skulle inn i militæret; Yann skulle bli familiens nye bankier; Émilie skulle jobbe sammen med sin bror.

Da Julién Isidor-Bertas begynte å nærme seg alderen til å bli kansler av Podarix, tenkte hans mor – Thérèse – ut en måte å få sønnen ut av landet på. Thérèse hadde fått smaken av makt, og nektet å gi den fra seg bare fordi loven sa det. Etter en lang rådslagning med Kanselliet ble det vedtatt at en kansler av Podarix ikke kunne miste makten før denne døde – men ikke uten bekostning av livet på Olivier og Théodore Bernajou. Oliviers søster, Émilie, ble drept sammen med ham.

Senere arrangerte Thérèse en bankett for resten av familiene til Pimpodanene og Bernajouene. Under banketten døde alle medlemmene av familiene.

## ***Trivia***

1. *Quentin* er den franske formen av det romerske navnet *Quintinus*, og betyr "femte". Navnet ble gjerne gitt til en person som er født som femte barn i en søskenflokk.