Frankrig

**Frankrig**, officielt **Den Franske Republik**, er et land i Vesteuropa. Frankrig har kyst mod Atlanterhavet, den Engelske Kanal, Nordsøen og Middelhavet. I syd grænser det mod Spanien og Andorra, i øst mod Italien, Monaco og Schweiz og i nordøst mod Tyskland, Luxembourg og Belgien. Uden for Europa grænser franske besiddelser til Brasilien, som er den længste grænse (673 kilometer), til Surinam og til Sint Maarten.

Frankrig er en demokratisk republik med en præsident, der har visse magtbeføjelser. Landet har siden starten af EU været aktiv i det europæiske samarbejde, og er med sine næsten 67 millioner indbyggere (2014) EU's næststørste medlem. Landet er medlem af G8, NATO og er et af fem lande i verden med en fast plads i FN's sikkerhedsråd.

## Historie

### Oldtiden

Frankrig var oprindeligt befolket af gallere, der tilhørte den keltiske kultur. Gallien blev erobret af Romerriget (Julius Cæsar) i det første århundrede f.Kr., og gallerne tog derefter langsomt latinsk sprog og kultur til sig, dog med enkelte undtagelser: Eksempelvis vedblev den vestligste del af Frankrig, Bretagne at være præget af keltisk kultur. Kristendommen slog igennem via romerne og slog rødder i landet i det andet og tredje århundrede.

I forbindelse med romerrigets sammenbrud i 400-tallet blev Gallien flere gange invaderet af germanske folkestammer, der ikke blot vandrede igennem det galliske område, men også etablerede små kongeriger i Gallien. I nord begyndte en kongeslægt af frankerne at sætte sig på magten. Som den første af de germanske invasorer konverterede den første kendte frankiske konge Klodevig i 498 til den romerske kristendom. Ved slaget ved Poitiers i 731 lykkedes det frankerne at stoppe arabiske hæres fremmarch i Europa. Tilværelsen som en uafhængig enhed startede for Frankrigs vedkommende først med delingen i 843 af Karl den Stores frankiske kejserrige i en østlig, en central og en vestlig del.

### Middelalderen

Efter delingen blev Frankrig mere og mere præget af uro. Vikingerne hærgede landet, normannerne i nord kunne ikke altid styres, og den oldgermanske arveskik med at dele landet mellem arvingerne udskilte nye kongeriger. Da engelske konger gennem normanniske forbindelser mente at have krav på den franske krone, var der garanteret strid mellem de to lande. Mest voldeligt blev sammenstødet i Hundredeårskrigen fra 1337 til 1453, som egentlig var en række forskellige krige.

Overgangen fra udpræget feudalstyre til stadig stigende magt til kongen fortsatte i løbet af det 1500- og 1600-tallet. De franske konger gjorde efterhånden krav på at være "udvalgt af gud" for at legitimere deres status som herskere. Perioderne under de stærke franske konger blev præget af stigende religiøs uro. Den lutherske lære gav startskuddet til en række trosretninger, der udfordrede den enevældiges monarks gudgivne krav på tronen, og Frankrig indledte undertrykkelse af religiøse minoriteter.

### Revolution og krige

Mod slutningen af det 18. århundrede havde statens overambitiøse militære eventyr ført til store økonomiske problemer. De store samfundsmæssige uligheder førte til omfattende social uro. Den 14. juli blev fængslet Bastillen i centrum af Paris stormet af de revolutionære. Den håbløse politiske og militære situation gjorde, at kongen måtte gå af. Efter kongen var ryddet af vejen, forsøgte de revolutionære først at reformere det franske samfund. Krigen mod det Tysk-romerske rige, Preussen og Østrig i spidsen var med til, at uroen i Frankrig fortsatte.

Den 18. maj 1804 gav senatet Napoleon Bonaparte titlen kejser. Napoleon satte også gang i en serie krige, kaldet Napoleonskrigene. Den militære fremgang var stor, i december 1805 var Kejserriget Østrig og Kejserriget Rusland slået og Frankrig var kontinentets nye dominerende magt. 1812 startede Napoleon et felttog for at knække Rusland en gang for alle. Felttoget blev en katastrofe, og næsten hele hæren gik tabt. En storalliance bestående af Storbritannien, Sverige, Preussen, Østrig og andre tyske stater sørgede i foråret 1814 for Napoleons nederlag. Napoleon måtte så abdicere og trak sig tilbage. I efteråret 1815 returnerede Napoleon til Frankrig, hvor han hurtigt fik styrtet den nye konge. I slaget ved Waterloo den 18. juni 1815 mødte Napoleon sit endelige nederlag.

### Nyere tid

Napoleons nederlag førte til Ludvigs genindsættelse på den franske trone. I 1848 kom der en ny omvæltning. Kong Ludvig-Filip blev tvunget til at abdicere, og en ny grundlov blev skrevet. Frankrig blev igen en republik. Den fransk-preussiske krig 1870-71 blev et stort nederlag for Frankrig, og efter krigen måtte franskmændene afstå Alsace-Lorraine til Preussen. I slutningen af det 19. århundrede begyndte en epoke kendt som la Belle Époque. Frankrig var i den ikke indblandet i krige, og teknologiske nyvindinger gjorde livet lettere.

I 1914 sluttede de gode tider brat med udbruddet af 1. verdenskrig. Den 3. august erklærede Kejserriget Tyskland krig mod Frankrig, og krigserklæringen blev straks fulgt op af en invasion. Da krigshandlingerne endelig ophørte i november 1918 havde Frankrig mistet 1,3 millioner mand. Da Nazi-Tyskland invaderede Polen den 1. september 1939 svarede Frankrig og Storbritannien ved at erklære Tyskland krig. I maj 1940 angreb den tyske hær Frankrig, og den 24. juni kapitulerede Frankrig. I juni 1944 invaderede de allierede dog Normandiet, og Paris blev senere befriet.

Efter befrielsen fra den tyske besættelsesmagt blev en ny fransk konstitution vedtaget den 13. oktober 1946. Dette skabte den fjerde republik. Den 26. marts 1957 blev Romtraktaten underskrevet. Denne traktat skabte et fælles europæisk marked, og blev startskuddet til EU. Et af de store politiske stridstemaer i denne perioden var afkoloniseringsprocessen. I 1962 blev den sidste store koloni, Algeriet, selvstændigt, og i 1960 blev Frankrig en atommagt.

## Politik

Frankrig er en sekulær republik med en folkevalgt præsident, premierminister og lovgivende forsamling. Grundloven er nedfæstet i den såkaldte Femte Republik fra 1958 med Charles de Gaulle som dens første præsident. Nationalforsamlingen i Frankrig består af 577 medlemmer, mens andetkammeret, Senatet, har 348 medlemmer.

Korruption er i Frankrig et relativt stort problem i sammenligning med andre europæiske lande. Således ligger landet på en 12. plads internt i Europa og på en 22. plads globalt på en liste over lande med mindst korruption. I en rapport fra EU-kommissionen, baseret på en undersøgelse blandt EU's borgere, konkluderer, at 68 % af franskmændene mener, at korruption er et udbredt problem i deres land.

## Geografi

Frankrig strækker sig fra Middelhavet til Nordsøen og fra Rhinen til Atlanterhavet. Ud over moderlandet i Vesteuropa (la métropole) består Frankrig af territorier i Nordamerika, Caribien, Sydamerika, det Indiske ocean, Stillehavet og Antarktis. Frankrig rummer mange varierede typer af landskaber fra kystsletterne i nord og i vest ved Atlanten og Nordsøen til de store bjergkæder Pyrenæerne i syd og Alperne i øst.

Klimaet i det nordlige Frankrig er køligt og fugtigt, mens der i de sydlige dele er et tørt og varmt middelhavsklima. I området mellem Centralmassivet og Middelhavet findes også de legendariske vinde Mistral og Scirocco. Frankrig er, undtagen alpeområdet, forskånet for ekstreme klimaforhold. Sydfrankrig er et sub-tropisk klimabælte.