6.) 03-09-19: Månestenens oprindelse

Kære Bedstefar

Nu skal du høre, hvilke fantastiske begivenheder jeg har fundet mig i for nylig!

Vi kom jo tilbage til Sert efter vores tur til Bellador og fik slappet gooooodt af i en uges tid. Holg og Malacath øvede sig i at kaste mig HØJT op i luften! Jeg har en bule i nakken, som bekræfter deres ihærdighed... Vi vågner en morgen, hvor vi skal tale med Keim om vores tur til Bellador, men vi bliver afbrudt af en stakkels kvinde, som stormer ind ad døren og falder pladask om på gulvet idét hun peger ned mod havnen. Rigtig nok er der fare på færde. De klamme fiskemennesker var vendt tilbage og denne gang var der rigtig mange! Heldigvis er vi et stærkt hold og vi fik bekæmpet dem én efter én. André fik selvfølgelig også reddede nogle kvinder i nød, som havde gemt sig fra monstrene i et havnehus. Den klammeste af fiskemenneskerne skød, hvad der lignede, ildkugler ud mod byen Sert og vi måtte skynde os i alle retninger for at finde ud af, hvor de førte hen.

Den ene ildkugle førte Holg og mig til Iishis hus. Alt var rodet til og der var aske over det hele! Vi fandt et mærkeligt tegn på gulvet og måtte bekæmpe en dobbeltgænger, som påstod, at hun var Iishi. - meeeen mig kunne hun ikke narre, Bedstefar! Jeg havde set hende i byen før og mærkede straks (!) at der var noget galt.

To andre ildkugler førte til biblioteket, hvor der OGSÅ var dobbeltgængere, men jeg var så udmattet, at Holg måtte forsvare mig. Heldigvis fandt vi Malacath, fuglen og André nede i bibliotekets kælder, og de kunne hjælpe Holg med at bekæmpe dobbeltgængerne. I mellemtiden viste André mig, at de havde fundet et hemmeligt rum bag væggen i kælderen fyldt med gamle skrifter, som ledte os op på et bjerg i Sert. Det var vist en Iishielias bedetempel. Grotten afspejlede hele Sert, havet og de omkringliggende øer. Der var tordenvejr inde i grotten, som gav Malacath en ordentlig hovedpine. - Han må være af en anden religion, eller også var heldet bare ikke med ham.

Der var et maleri på væggen af en mægtig Kirelia som stod overfor tegnet (TEGNET BEDSTEFAR) med hånden mod det og nogle uhyggelige monstre varslede bag det. - Der var også en måne på væggen. Hvad tror du det betyder, bedstefar???

Vi fandt ud af, at hvis vi stod på alle øerne, så ville piedestaler rejse sig fra det lille miniaturehav - men der var vist noget der havde sat sig fast, så de stærke, Holg og Malacath, måtte lige give piedestalerne en hjælpende hånd op til overfladen. Piedestalerne symboliserede hver især et element (vind, jord, vand og ild) og fik et fad i midten af Sert til at lyse. Det var som om, at lyset kaldte på André (eller også har han en ting for skindende genstande... det tror jeg faktisk mere, Bedstefar) op af lyset fik han en krystal og PLUDSELIG blev der mørkt for os alle. - Vi var havnet i Andrés drøm om Kirelia og Iishi, hvor han stod sammen med dem ved en afsats og så ud på nogle kæmpemæssige monstre i havet. - Det hele virkede skræmmende bekendt fra Bellador og vores første aften i Sert i Iishis hus.

Jeg er lidt bange, bedstefar, men alt det jeg oplever for tiden er næsten for godt til at være sandt. Tænk på de historier jeg kommer hjem med! De vil aldrig tro det, Bedstefar! Jeg tror næsten, at denne færd gør, at jeg forstår dig endnu bedre.

Hils Erik Bolle og Irifax og fortæl dem ikke endnu om mine oplevelser! Jeg er igang med at komponere en symfoni der hører med til mit eventyr, og jeg glæder mig til at vise hele byen det!

- Alee "Elli" Ferrybummer