Alemann Királyság

### **Történet:**

Az alemann törzsek a Kr. u. 3. században érkeztek meg a Rajna-völgyébe és 260-ban meghódították Rómától a Rajna, Majna és Duna közötti, Agri Decumatesnek nevezett területeket. A törzsek szövetséget kötöttek és istenektől származó hadurakat választottak királyuknak. A 3. század közepétől rendszeressé váltak az alemann fosztogató hadjáratok Galliába, Észak-Itáliába. 406-ban aztán újabb területeket foglaltak a Rajnától nyugatra és az Alpoktól északra. A hunok megérkezését követően az alemannok is betagozódtak Attila birodalmába, komoly veszteségeket is szenvedtek Catalaunumnál.

Attila 453-as halálát és a Római Birodalom 476-os szétesését követően ismét függetlenné váltak és felcsillant az alemannok megerősödésének reménye. Délen burgundi, északon a szász, északkeleten pedig a türingi törzseket hódítottak meg, akiket jogaikban, szabadságaikban egyébként nem sértettek.

A 493-ig uralkodó Gibuld volt az első alemann király, akinek uralkodása alatt ariánus keresztény papok érkeztek a törzsekhez, hogy megismertessék velük gyalázatos istenüket. A szabad germánok egyként hördültek fel az arcátlanságot látva és Wodan, Tiwaz és Donar isteneket csatába hívva vonultak Stuagertbe, hogy felkoncolják a megbűvölt királyt. A minden törzs támogatását maga mögött tudó vezér a híres harcos, magának Tiwaznak leszármazottja, Voterik volt. Mielőtt a harcosok százai felgyújtották volna a királyi csarnokot, Voterik párbajra hívta Gibuldot, majd megtiltotta, hogy esetleges eleste után bárki egy ujjal is érintse a keresztény-barát férfit. Gibuld magára öltötte díszes vértjét és ariánus papja áldásával indult meg Tiwaz fia felé. A harc nem tartott sokáig, Voterik könnyedén legyőzte a negyvenes évei végén járó, bár igen tapasztalt kardforgató királyt. Mielőtt kardjával átdöfte volna az isteneket eláruló kutya szívét, felajánlotta a királyi vért az ősi Tiwaznak. A rákövetkezendő hetekben összegyűlt Staugertben minden alemann törzsfő és azok a burgundiak, szászok és türingiek is, kiket meghódítottak. Egyhangúan tették meg királyuknak a hadisten Tiwaztól származó Voteriket, látva, hogy valóban az istenek akaratát képviseli.

### **Államberendezkedés, társadalom:**

A társadalmi piramis csúcsán a király áll, aki a törzsfők és papok támogatásával indít háborút, majd a háborúban ő vezeti a hadsereget. Az uralkodót nagynevű, istenektől vagy félistenektől származtatott törzsfői családokból választják. Ha úgy tűnik, hogy a király elvesztette isteni felmenőjének támogatását és szent hatalmát, varázserejét már képtelen a nép hasznára fordítani, a szabadok leválthatják egy másik nagy, isteni származású törzsfőre.

A királyság tucatnyi kisebb-nagyobb törzsből áll, melyeknek vezetői olyan istenségektől származnak, mint Tiwaz, Wodan, Frija vagy Donar. Ezek a törzsfők többnyire szabad kezet kapnak közösségeik irányításában, de a mindenkori király bármelyik döntésüket felülírhatja. Más kérdés, hogy az uralkodó csak ritkán avatkozik helyi ügyekbe.

Fontos részei még királyság társadalmának a papok, akik az isteneket, a szent helyeket képviselik a törzs, a törzsfők és a király előtt. Nagy szerepük van egy-egy fontosabb döntés meghozásában, legyen szó diplomáciáról, házasságról avagy háborúról. Voterik csarnokában Tiwaz papja a leghangsúlyosabb, lévén, hogy maga a király is tőle származik.

A legnagyobb, legszélesebb társadalmi réteget a szabadok alkotják. A hivatásos harcosok, kereskedők, kézművesek, földművesek, pásztorok tartoznak ide, kik ugyanazon jogokon és szabadságokon osztoznak. Rendszeresen összegyűlnek a törzsfői központban, hogy egyfajta „népgyűlésként” segítsék a törzsfőket a közösséget érintő döntések meghozatalában. Lényegében ezek a fegyveresek gyakorolják a nagyobb hatalmat és a törzsfők tiszteletben tartják véleményüket. Le kell szögezni, hogy csak a nem rabszolga, felnőtt, harcra alkalmas férfiak adják a szabadok „kasztját”.

A jogokkal és szabadságokkal nem bíró szolgák és rabszolgák körülbelül a népesség egytizedét képzik. Hadifogolyként, bűnözőként avagy eladósodottként válhat az ember rabszolgává. Életük nem ér semmit, de jó szolgálatukat szabadságuk megadásával lehet jutalmazni.

### **Vallás:**

Az alemannok, türingiek és szászok a klasszikus proto-germán hit egy fajtáját gyakorolják. Az isteneket a tőlük származó törzsfők és király illetve a papok képviselik. Fontos a hegyek, vizek, erdők, ligetek szellemeinek tisztelete. Hisznek törpökben, tündérekben, óriásokban, jó- és ártó szándékú természetfeletti lényekben és különleges, alakváltó állatokban. Hisznek a varázslásban, mágiában, amit nem csupán a papok, mágusok tudnak gyakorolni, de maga a király is (lévén isteni felmenőkkel bír).

A legjelentősebbek mégis az istenek, kik nem egyértelműen jók vagy rosszak. Annyira komplikáltak, mint maguk az emberek. Megemlítendő az igazság és háború istene, Tiwaz, a mennydörgés és erő istene, Donar vagy Woden, a vándor, Frija, az anyaisten.

Többnyire étel-, termés-, italáldozásról beszélhetünk, de jelesebb ünnepek alkalmával juhot, marhát, lovat vagy akár embert is áldoznak az isteneknek. Az emberáldozat gyakran önként vállalkozik az áldozati szerepre, de az sem ritka, hogy bűnösök vagy hadifoglyok vérét ontják.

Megemlítendő, hogy a burgundiak között megjelent az ariánus kereszténység és bár hitüket Voterik és az alemannok nem nézik jó szemmel, azért ha megmaradnak a burgundiak között, megtűrik őket.

### **Hadsereg:**

Vagyonuk alapján négy részre oszthatjuk a szabadokat. Az leggazdagabbak háború idején lovon, teljes vértezetben, a legjobb minőségű fegyverekkel vonulnak a királyi lobogó alá. A második részbe a tehetősebb szabadokat soroljuk, akiknek bár csatalóra nem futja, teljes vértezettel, teljes testet fedő ovális pajzzsal, lándzsával és karddal állnak a harcmezőre. Ez a két réteg adja a hivatásos harcosokat, a sereg magját, közel negyedét. Ezt követően jön a szabadok nagyrésze, akik rendes vértezetet nem tudnak vásárolni, így sisakban, lándzsával, íjjal, ovális pajzzsal, szekercével vonulnak hadba. Végül a legszegényebbek és a rabszolgasorból felszabadítottak íjjal, dárdákkal vagy parittyával felfegyverkeznek fel. Bár a szabadok többsége földműves, kézműves vagy pásztor és irregulárisnak számít, azért a rendszeres háborúk megedzik őket.

### **Karakterek:**

* **Voterik:** 468-ban született, apja egy befolyásos törzsfő volt, aki szintén magától Tiwaz istenségtől vezette le származását. Nagy harcos, aki több fosztogató hadjáratban részt vett, harcolt a burgundiakkal, szászokkal és türingiekkel is. Utolsó, türingiek elleni hadjáratában súlyos vereséget mért seregeikre. Karizmájának, bátorságának, becsületességének és őszinteségének hála kivívta a törzsfők tiszteletét, akárcsak az ősi istenek iránti szenvedélyes odaadásával a keresztényekkel cimboráló Gibuld haragját. 493-tól, a Gibuld legyőzését és az ariánus papok felkoncolását követő törzsszövetségi gyűléstől kezdve az Alemann Királyság uralkodója.

* **Kunigund**: 479-ben született, Voterik király második felesége. Az egyik befolyásos türingi törzsfő, Ernust lánya.
	+ ·       **Siward**: 485-ben született, Voterik és Alia (Voterik első felesége) elsőszülött fia. Fiatalkorától kezdve harcra nevelte atyja. Jó lovas, kiválóan bánik a lándzsával és szekercével. Apját és nagybátyjait már tizenkét évesen elkísérte hadjáratokban, melyekben természetesen még nem harcolt.
	+ ·       **Inga**: 488-ban született, Voterik és Alia lánya.
	+ ·       **Ulf**: 489-ben született, Voterik és Kunigund fia.
	+ ·       **Gudríd**: 494-ben született, Voterik és Kunigund lánya.
	+ ·       **Odila**: 495-ben született, Voterik és Kunigund lánya.
	+ ·       **Alfer**: 498-ban született, Voterik és Kunigund fia.

* **Hulderik**: 475-ben született, Voterik öccse. A család legmegfontoltabb tagja, aki bár jó harcos, általában nem az első sorokban vezeti embereit. A szászok elleni háborúk egyik jeles figurája, aki cselt vetve bekerített és fogságba ejtett egy egész szász sereget.
* **Gudband**: 479-ben született, Voterik öccse. Atyjához és bátyjához hasonlóan forrófejű, élénk, élvhajhász férfi. Vaskos karjaival, széles mellkasával és hordó hasával nagyszerű birkózó, aki a királyi csarnokban minden évben tartandó sörivó versenyben is első lett az utóbbi három évben. Csatába kétkezes fejszéjével vonul.
* **Randulf**: 482-ben született, Voterik öccse. Háborús időkben ádáz harcos, békeidőben viszont kicsapongó életet él. A rossznyelvek szerint csak a királyságban tíz-tizenkét fattyat nemzett.
* **Auda**: 484-ben született, Voterik legifjabbik, hajadon húga. 501-től az északi Rollo Hakonson felesége.

**Fontos törzsfők:**

* **Eginno**: 452-ben született, alemann törzsfő. Délnyugati földjei és törzse a burgundiak szomszédságában helyezkednek el, így gyakran kerülnek összetűzésbe a határvidéken. Támogatja a burgundi törzsek meghódítását.
* **Aldebrand**: 465-ben született, alemann törzsfő, Voteric gyermekkori barátja. A százötven kilós, több, mint kétméteres férfi az alemannok között is óriásnak tűnik. Termetével és harcban mutatott vadságával félelmetes alak, de békeidőben nyugodt természetű és barátságos, szívesen tart lakomákat csarnokában.
* **Wigand**: 442-ben született, alemann törzsfő. Mivel Voterik bízik hűségében, talpraesettségében és igazságosságában, őt teszi meg háborús időben helyettesének.
* **Raginmar**: 463-ban született, alemann törzsfő. "Raginmar, a késő", így gúnyolják, mivel háború idején vagy nem állítja ki elég hamar csapatait vagy le is kési a háborút. Bizonytalankodása Voteriknek aligha tetszik, így a törzső pengeélen táncol.

* **Wulffnod**: 467-ben született, burgundi törzsfő. Bár fiatalon megkeresztelték, ahogy Voterik meghódította törzsét Ő, családja és még sokan a törzsből ismét elkezdték imádni az ősi isteneket. Persze mindemellett, hogy a keresztény Istent megtartották panteonjukban. Mivel Voterik nem tiltja Isten imádatát, Wulffnod hűséges a királyhoz. Támogatja a burgundi törzsek meghódítását, mivel azokat Ő képviselhetné a királyságban.
* **Karl**: 458-ban született, türingi törzsfő. Nagyravágyó, kapzsi férfi, aki nehezen teljesít parancsot. Egyszer az királynak is ellentmondott, ám Voterik úgy lefejelte, hogy egy hétre ágynak esett és félszemére megvakult. Onnantól kezdve nem volt olyan királyi kezdeményezés, amit a büszke Karl ne támogatott volna. Az erő, amit Voterik mutatott, megszolgálta hűségét.
* **Ernust**: 443-ban született, türingi törzsfő, Voterik apósa. Az öreg törzsfő a keleti határon él és gyakran kerül összetűzésbe a még független türingi törzsekkel. Célja, hogy minél hamarabb meghódítsák őket, mivel a meghódított türingiek az Ő hatáskörébe kerülnének.
* **Gaufrid**: 461-ben született, szász törzsfő.