Jurassic Park

Super Nintendolle julkaistu **Jurassic Park** on yksi lapsuuteni SNES -peleistä. Sitä en itse uskaltanut pelata kovin pitkälle, vaikka pelin vaikeustaso olisi jo itsessään ollut tarpeeksi iso este. Aikuisiällä pelin läpäisy ei tuottanut isommasti ongelmia, mutta Jurassic Park on valitettavasti täynnä kaikenlaisia huonoja ratkaisuja.

## Selviytymiskauhun ainekset

Dinopuistossa kaikki on mennyt päin persettä ja koko alue kuhisee verenhimoisia raptoreita ja dinosauruksia, joista kaikki tavalla tai toisella ovat hengenvaarallisia. Lisäksi saarella piileskelevä läski nörtti aiheuttaa päähenkilölle harmaita hiuksia. Hän on hakkeritaidoillaan lukinnut alueita ja ennen kaikkea estänyt yhteyden oton ulkomaailmaan. Länkkärihattuisen pyssysankarillemme riittää paljon tekemistä, ennen kuin hänelle suodaan tilaisuus poistua terävähampaisesta helvetistä.

## Pelattavuus

Jurassic Park on yhdistelmä kahdensorttista peliä; ylhäältä kuvattua pyssyseikkailua sekä ykköspersoonan rällätystä sisätiloissa. Vaikka aseita on lukuisia, koin itse nukutusnuolet sekä kaasupommit varsin turhiksi. Loput aseet sähkölamautinta lukuun ottamatta hoitavat tarpeeksi hyvin tehtävänsä, eikä panoksistakaan tarvitse juurikaan tinkiä. Maailmankartalla raptorit voivat ilmestyä yllättäen puskista tai vuorikiipeillessä kivien seasta, ja pidän suuresti tästä yllätyksellisyydestä. Maailmankartalla pelaajan tehtävä navigoinnin lisäksi on löytää noin 20 dinosauruksen munaa, joita ilman häntä ei päästetä pelastushelikopteriin, vaikka muut tehtävät olisikin suoritettuina.

Valitettavasti tehtävät ovat hyvin sekavia, eikä niitä voi suorittaa yksi rakennus kerrallaan. Joka rakennuksesta löytyy aina joku ovi, jota varten tarvitsee löytää eri tyyppien henkilöllisyyskortteja. Näitä kortteja on ripoteltu joka rakennukseen, ja tämän takia pelaaja joutuu ravaamaan jatkuvasti eri puolelle saarta. Pelissä ei ole kunnollista karttaa, joten navigoinnista tulee hyvin tuskallista. Etenkin rakennusten sisätilat ovat monimutkaisia labyrintteja, joiden ulkoa opettelu on lähes mahdotonta. Jouduin piirtämään itse kartan sisätiloista, jotta muistaisin paljon myöhemmin, mihin uusi kortti kelpaa. Kenties se hiukan lisäsi pelinautintoa, mutta vähemmän kärsivällisiä ohjeistan katsomaan kartat netistä.

Vaikka maailmankartalla kulkeminen onkin pelin parhaiten toteutettuja osia, vietetään sen sijaan suurin osa ajasta sisätiloissa. Ykköspersoonassa oven takana lymyävät dinosaurukset kuumottavat toki hitusen enemmän, mutta kuvan resoluutio on kerrassaan hirveä. Lisäksi liikkuminen on tehty varsin kivuliaaksi noin kuuden kuvan sekuntivauhdilla. Se yhdistettynä samannäköisiin huoneisiin tekee pelistä suurimman osan ajasta rasittavan. Viimeinen naula arkkuun on ehdottomasti tallennusmahdollisuuden puute. Pelisessio voi venyä helposti kuuteen tuntiin sekavan navigoinnin takia. Lisäksi jos yksikin muna uupuu, on koluttava koko saari uudestaan läpi.

Jurassic Parkia on mahdoton puolustella. Vaikka pelin pelaisi läpi käyttäen netistä pöllittyjä karttoja, syö sekin jo itsessään osan löytämisen ilosta ja tekee dinoseikkailusta vain puuduttavan putkijuoksun. Ocean Softwarella oli liian kunnianhimoinen tavoite tuoda FPS mukaan seikkailuun, vaikka toteutettavuus oli vielä lapsen kengissä.

## Varsin menevää viidakkomusaa

Jurassic Parkissa seikkailun parempia puolia on sen taustalla soivat musiikit, siis rakennusten ulkopuolella. Itse rakennuksissa, joissa vietetään se 80% ajasta, ovat pelkkää samaa monotonista musaa. Periaatteesta lisään tähän kaikkea muuta paitsi sen.