מידע על ספורט

ספורט יכול להיות פעילות שגרתית כמו עלייה במדרגות, הרמת משאות, הליכה ורכיבה על אופניים. פעילות גופנית יכולה גם להיעשות למטרות שונות, כגון: משחק, פנאי, הישרדות, שיפור הכושר הגופני, היכולות האתלטיות ועוד.

הפעילות הגופנית מעלה את קצב חילוף החומרים וייצור החום הנפלט מהגוף לסביבה.

ישנם שני סוגים עיקריים של פעילות גופנית, הנבדלים זה מזה לפי אופן הפקת האנרגיה: פעילות אירובית ופעילות אנאירובית.

פעילות אירובית כוללת טווח פעולה ארוך, אשר מצריך מהגוף – בעיקר מהשרירים – לייצר אנרגיה באמצעות תגובת החמצון-חיזור, כלומר: הפקת אנרגיה באמצעות נשימה אווירנית הדורשת חמצן, כגון רכיבה על אופניים.

פעילות אנאירובית, לעומתה, כוללת טווח פעולה קצר ביותר הדורש אנרגיה מרובה. פעילות זו דורשת מהשרירים הפקת אנרגיה בדרכים חלופיות, עקב מחסור בכמות החמצן הדרושה ואיטיותו של תהליך הנשימה האווירנית, כגון הרמת משקולות.

הספורט מאפשר לאדם העוסק בו לשחרר אנרגיה גופנית ונפשית ולפרוק מתח ותוקפנות בצורה מעודנת ובאופן לגיטימי, ולכן ספורט משמש גם כאמצעי לצמצום אלימות בקרב בני נוער-

תוצרים שונים של העיסוק בספורט:

1. פיתוח אינטליגנציות שונות- אילו אינטליגנציות באות לידי ביטוי בעיסוק בספורט? במשחק כדורגל יש צורך לדעת למסור את הכדור לשחקן הנכון ולהיות במקום הנכון כדי להבקיע שער (אינטליגנציה מרחבית); בהתעמלות קרקע ומכשירים יש צורך בשליטה בגוף ברמה גבוהה מאוד כדי להצליח לבצע תרגיל בצורה טובה (אינטליגנציה גופנית); ג'ודוקאים צריכים להיות בעלי מודעות עצמית ויכולת לרפלקציה עצמית ולהסקת מסקנות לגבי ההתנהגויות הרצויות במצבים שונים במהלך קרב (אינטליגנציה תוך-אישית).

2. כיבוד הזולת-

כל ענפי הספורט שבהם יש יותר ממשתתף אחד, בין אם מדובר בחברי קבוצתו של הספורטאי ובין אם מדובר ביריב שיכול לנצח או להפסיד במשחק, הרוח הספורטיבית מחייבת לכבד את האחר כשם שהוא מכבד אותך.

3. הגינות-

במשחק הוגן מודגשים ערכים של יושר וכנות כלפי חברי הקבוצה, כלפי המתחרים, השופטים, הקהל ואפילו כלפי המושג הערטילאי "מחויבות לרוח הספורט". תחום הספורט והחינוך הגופני מעמיד את הערך "משחק הוגן" גם כערך הצהרתי וגם כערך שיש ליישם אותו בכל רגע במשחק.

4. חינוך לדמוקרטיה-

גם הספורט וגם הדמוקרטיה נשענים על חופש, על שוויון, על אחריות אישית ועל כבוד לזולת. בכל אחד מהעיסוקים הספורטיביים אין חשיבות למוצא, למגדר או למעמד. כולם יכולים להשתתף, ליהנות ואפילו לנצח.

5. הזדהות עם הקהילה-

תחרויות הספורט מעוררות הזדהות עם המתחרים בקרב הצופים, בין אם מדובר במתחרות שהן נבחרות של מדינות, ערים או בתי ספר, וגם בענפים אישיים. החוויה הקולקטיבית של מתח, התרגשות ושמחת המנצחים או לחלופין התבאסות המפסידים מגבירים את תחושת הסולידריות של כל קהילה.

6. משמעת ומשמעת עצמית-

העיסוק בספורט מקצועני מחייב אימון של כמה שעות מדי יום ואורח חיים ספורטיבי של תזונה מאוזנת ובריאה ושינה סדירה. אך גם עיסוק בספורט בצורה חובבנית מחייב משמעת עצמית ברמה מסוימת.

מהם יתרונות הפעילות הגופנית ואימוני כוח באופן כללי - ובפרט עבור ילדים ובני נוער?

* מקדמת גדילה בריאה והתפתחות תקינה.
* תורמת לבניית עצמות חזקות.
* תורמת לשיפור שיווי משקל ופיתוח מרכיבי כושר נוספים כמו גמישות.
* שיפור הגדלת טווח התנועה של המפרקים השונים.
* תורמת להשגת ושמירת משקל תקין.
* תורמת לשיפור סיבולת לב ריאה.
* תורמת לשיפור מצב הרוח, רוגע ואף התמודדות טובה עם מצבים של בעיות קשב.
* משפרת את היציבה.
* מחזקת קשרים חברתיים ועבודת צוות.
* משפרת את הביטחון העצמי ודימוי הגוף.

**כללית:**
אנחנו עושים ספורט מכמה סיבות. הראשונה היא להפעיל את הגוף שלנו ולחזק את המערכות העובדות בו, כגון מערכת הלב והנשימה, המערכת התנועתית והמערכת העצבית, למנוע מחלות כמו סוכרת, לחץ דם גבוה, מחלות לב, כולסטרול ושומנים בדם. בנוסף, אנחנו עושים ספורט בשביל הנפש. המוטיבציה מגיעה ממקומות שונים. טיפוח הגוף, שמירה על הבריאות, פיתוח הכושר-הצלחה והרגשה טובה, שיפור הסטטוס החברתי, פורקן מתחים, ביטוי לתוקפנות, ביטוי לתחרותיות, ביטוי לרצון להימצא במצבים קיצוניים ולפעמים אפילו הענשה עצמית.