MUL-T

"OK. Vypadá to, že je všechno v pořádku. Můžeš jít, kámo."

Robot zapípal na souhlas. Složil se do kostky a velmi opatrně sjel k výjezdu z hangáru.

Hiroshi zatáhl za páčku. Stropní kolejnice se rozsvítila a vydala svůj typický mechanický rachot.

"Tak co je s tímhle?" zeptal se znuděně Rico, který byl zrovna ponořený do knížky.

"Jednotka MUL-T. Asi jen povrchové poškození. Dostal do nosu od jiného robota, který se zrovna porouchal v nabíjecí stanici. Zase další přepětí. Mrknem se na něho pak. Můžeš za to poděkovat elektrikářům," podotknul Hiroshi.

"Super. To je fakt tak těžké zařídit, aby všechno šlapalo, jak má? Stejně většinu jejich práce dělají roboti," odfrkl si Rico.

"Na tuhle jednotku jsme dostali stížnost. Prý špatně svařuje. Asi má něco s optickou kalibrací, tak na to mrkneme, dokud ho tu máme. Stejně bych se vsadil, že za to můžou elektrikáři. Hej Rico! Dej to pryč a pomoz mi!"

Po kolejnici přijel světle žlutý robot. Hiroshi zatáhl za páčku a nechal si robota přivézt k sobě.  Rico neochotně odložil svou knížku a šel pomáhat. Za pár minut stál robot na servisní plošině.

Hiroshi vytáhl jakési zvláštní zařízení ze skříňky s nářadím. Otevřel přístupový panel na prohnuté hlavě robota a začal zařízením skenovat poškozené části. Zanedlouho zařízení zapípalo a prudce škublo. Promáčknutí na robotově hlavě najednou zmizelo.

"Zanes to zpátky, ještě musím spravit optiku," řekl Hiroshi a natáhl ruku za sebe. "Za chvíli ti něco ukážu." Rico zabručel a zanesl opravné zařízení zpátky do skříňky. Hiroshi se mezitím pustil do pájení.

To Rica zaujalo.

"Na kalibraci nepotřebuješ páječku. Co děláš?" zeptal se.

"Optiku už jsem spravil," odpověděl Hiroshi. "Pamatuješ, jak jsem ti říkal, že ti ukážu něco hustého, až tady budeme mít dalšího multiho? Vidíš tyhle dva čipy?" Ve skutečnosti to byl jen jeden čip, který se rozštípl. "Roboti MUL-T mají stejné jádra jako kuchaři, ale nemají přístup k hlavnímu učícímu modulu."

"Fakt?" řekl Rico, který se stále snažil najít čipy, o kterých mluvil Hiroshi. "Proč by to takhle dělali?"

"Prostě je levnější vyrobit stejné jádra a později je překonfigurovat. Výrobci říkají, že to je kvůli bezpečnosti, ale to jen proto, aby ti jednou za pár let mohli prodat nové jádra, místo toho, abys učil stejnou jednotku dělat nové úkoly," vysvětlil Hiroshi

"Jasně. Ale jestli je to kvůli bezpečnosti, proč to stejné neudělají i s těma kuchařema? Jsou fakt stabilní. Vždycky uvařili přesně to, co jsem si objednal. A to jsem si občas objednával fakt šílenosti. Dokonce udělali olihní rizoto, které chutnalo přesně jak od mamky."

"Prostě si to můžou dovolit. No, to by mělo být. Jen si s ním ještě pár minut pohrajem. Vstávat," zavelel.

Robot se postavil do pozoru.

"Hej kámo, vidíš, co dělám s rukou? Udělej to taky."

Robot napodobil sprosté gesto.

"Výborně! Jde ti to skvěle!" Hiroshi byl natěšený. Rico se ďábelsky usmál a odběhl ke svému stolu. Hiroshi dále opakoval gesto a robot jej dále napodoboval. Rico se vrátil k robotovi a ukázal mu obrázek: "Pamatuješ si ho? Tohle je Ron z managementu a je to totální dement."

Robot zapípal na souhlas.

"Až ho zase uvidíš, udělej přesně tohle," řekl a proděravěl fotografii špendlíkem.

Robot opět zapípal na souhlas.

"Rico! On si to bude pamatovat! MUL-T, zapomeň na to."

Robot neodpověděl.

"Co tady vy dva zase vyvádíte?" řekl hrubý hlas. Hiroshi zpanikařil, rychle zavřel přístupový panel na robotově hlavě a zakryl jeho optický senzor.

"Opravujem roboty, pane! Jen děláme svou práci! Vlastně, tenhle už je hotový. Můžeš jít, kámo!" řekl Hiroshi Ronovi a poplácal robota po zádech. MUL-T se složil a sjel dolů k výjezdu z hangáru.

"Vidím. Ne, že vás dva zase nachytám, jak se flákáte," řekl Ron přísně a odešel. Pravděpodobně šel rutinně otravovat další zaměstnance.

Oba si oddechli. Rico vstal. "No, máme být na místě asi za... 13 hodin. To by nám mělo stačit, abychom toho MUL-T znovu otevřeli a resetovali ho."

Hiroshi také vstal. "Jo, ale neřešil bych to. Co by za těch 13 hodin mohl udělat?"