הכלב שלי עושה מבט אשם כל פעם שאני אומר את המילה הזו....

כותב: hdxd masters

\*נשימות של כלב\* \*צחוק של בן אדם\* שמי הוא תום, והכלב שלי,  אוליבר הוא הדבר האהוב עליי בעולם, בולדוג בן שנתיים מתוק שהוא הדבר היחיד שמשמח אותי בימים האלה, פיטרו אותי מהעבודה, רבתי עם חברה שלי אבל הדבר היחיד ששימח אותי, זה הוא, עכשיו שתבינו

ההורים שלי גרים בתל אביב בזמן שאני גר בבאר שבע, שזה קצת ארוך אבל בגלל הסגר אני בקושי יכול להיפגש איתם...

אוף איזה תקופה קשה

לקחתי את תום לסיבוב בפארק שליד הבית שלי וחזרתי הביתה, נזרקתי על הספה ולקחתי את הטלפון, קיבלתי הודעה מאורן, חבר שלי בקבוצה של כל החברים "רוצים היום להיפגש לראות ליגת האלופות אני מביא בירות"

(מסך של וואצפ עם ההודעות)

"אני מביא פיצוחים" ישר התלהבתי ואמרתי , "סוף סוף לעשות משהו אחרי חודש של להסתגר בבית"

ישר אמרתי להם "בואו אליי " והם אמרו שאין להם בעיה.

20:00 בערב, הם באו סוף סוף, אורן עם שישיית בירות, ואני עם הפיצוחים שקניתי, כל ששת חבריי ישבנו על הספה בנוחות והדלקנו את הטלוויזיה, רגע.....

המשדר בחדשות "לצערנו החלטנו לבטל את ערוץ הספורט בגלל חדשות מצערות שהגיעו אלינו עכשיו, גבר בן 23 נמצא מת בפארק בירושלים, הגופה שלו נמצאה ללא ידיים ורגליים ועם חור בבטן, המשטרה פותחת חקירה על הנושא, יום טוב"

"מה אחי זה לא הפארק שליד הבית שך? " אמר לי דיויד, חבר שלי, כל שאר החברים פשוט היו בשוק ופעורי פה, אני, דאגתי .

זה כזה מוזר שרצח כזה אלים ומזעזע קרה צמוד לביתי, וואדפק.

הלכתי לחפש את הכלב שלי, אוליבר לתת לו חיבוק, פשוט להירגע.

הכלב שלי היה שם, אבל הפעם זה היה שונה, היה לו מבט כזה, אשם

כמו המבט הזה שהכלב שלך עושה בלאגן בבית ואז אתה צועק עליו, "אוליבר, מה קרה יפה שלי" באתי לחבק אותו \*נביחה\* הוא התחיל לנבוח, מה יש לו לעזאזל, הוא תמיד אהב לחבק אותי!.

חזרתי לספה עם חבריי ואמרתי להם " אחי לא יודע קרה לי משהו מוזר עם הכלב שלי באתי לחבק אותו והוא נבח עליי"

"כן שמעתי" רונן אמר

אני שכחתי מזה ואמרתי לעצמי שזה בטח סתם הוא קצת מפחד מחברים שלי, אולי שהם ילכו אני ינסה שוב לחבק אותו "אז מה נעשה אחי אין ליגת האלופות" "אז בוא נראה סרט אחי "אמר קובי

"בוא אחי" אמרתי.

פתחנו את הנטפליקס ובחרנו סרט

התחלנו לראות את הסרט וכל אחד לקח בירה ופתחנו את שקיות הפיצוחים, התחלנו לראות..

"אחי תעביר תעביר" אמר לי קובי.

שבאתי לענות לו, שמעתי מאחוריי תזוזה, תזוזה של הכלב שלי

אבל, שהסתכלתי אחורה

לא ראיתי אותו

התחלתי להרגיש אימה פתאום.

אבל שהסתובבתי עוד פעם, הכלב שלי היה שם, הוא התקרב אליי ואל חברים שלי באיטיות, ופיהק.

ואז אמרתי "חחח אוליבר מה קרה חמוד, אתה נראה עייף רצח" אוליבר שוב שינה את הפנים שלו לפנים אשמות כאלה, בדיוק אחרי שסיימתי את המשפט, עד ששמעתי את חברים שלי "אחי משעמם פה יאללה אין מה לעשות ניפגש אולי שבוע הבא שיהיה ליגת האלופות" הלכו טורקו אחריהם את הדלת, " פאק" אמרתי בתסכול,עד שהם באו אחרי חודש שלא רינו אחד את השני הם עוד הולכים לי באמצע.

ואז שכבתי על הספה עוצמתי עיניים, מתוסכל ועייף.

נרדמתי...

אבל שהתעוררתי, השעה הייתה 4:30 לפנות בוקר, הסתכלתי מסביב, וראיתי את זה, החלון שלי היה פתוח וכל הבית היה מבולגן, כל הרהיטים היו על הרצפה כולל הבירות שרונן הביא, והכלב שלי, לא היה שם, חיפשתי אותו בכל הבית הקטן שלי, ולא מצאתי אותו, ואז קלטתי, החלון היה פתוח בכיוון של הפארק ככה שאולי אוליבר ברח לפארק, בארבע וחצי לפנות בוקר פשוט עזבתי את הבית בלי נעליים או גרביים שכולי עם הבגדים של אתמול, רצתי לפארק ואז...

ראיתי משהו שאני בחיים לא אשכח, משהו שירדוף אותי לשארית חיי, \*גאמפסקר\* גופה חסרת עיניים ורגליים, וסימני נשיכות על כל היידים, "אוי לא אוי לא פאק פאק שיטטט" צעקתי בקול ורצתי כמה שיכלתי בזמן שאני מנסה לחייג למשטרה, לחצתי על המספר והתקשרתי "\*גמגום\* יש פה אמ אמ.. גופה חסרת רגליים ועיניים ובבקשה בואו מהר בבקשה"

השוטר אמר לי בלחץ" אנחנו שולחים ניידת אנא תחכה בסבלנות"

אמרתי "מהר מהר יש פה גופה היה פה רצח היה פה רצ... "

\*תזוזה בשיח"

כולי רועד ומפחד, הכלב שלי עמד מאחוריי עם פה מלא בדם ועם מבט אשם בזמן שהוא מלקק את שפתיו המלאות בדם.

המשטרה הגיעה, בזמן שאני עומד מול הכלב שלי, אוליבר, הדבר האהוב עליי, הכלב החברות ביותר והידידותי ביותר שאני מכיר.

עומד מולי עם דם בשפתיו, לא חשבתי על כלום, לא אמרתי כלום, רק הסתכלתי עליו ורעדתי,"אדוני הכל בסדר, אדוני " השוטר ניסה לדבר איתי אבל לא הראתי לו שום סימן, רק עמדתי במקום ובכיתי בכלב שלי,הוא הסתכל על מה שאני בוהה בו והוא ראה את הכלב שלי \*כל הקטע הזה תעשה מוזיקה דרמטית ומפחידה\* השוטר בלי היסוס לקח רובה וירה בכלב שלי, " לאאאא מה עשית" צעקתי לשוטר, התחלתי לבכות וחיבקתי את הכלב שלי ובכיתי עליו.

עבר 243 ימים מאז אותו היום, עד עכשיו יש לי חרדות ופחדים ועברתי לגור עם ההורים שלי.

הלכתי לישון, בזמן שאני רועד וחושב על הכלב שלי.

\*גרגור של כלב\* אוי לא, התעוררתי.

סיבבתי את הראש באיטיות באיטיות וש סיימתי לסובב... \*גאמפסקר של כלב \* \*סאונד נשיכה (אפשר גם דקירה) \*.

הסוף.