נסיון הפעלה פעם רביעית של הכח "במה אתה חושק?"

***זמן: 14.1.1980***

זו הפעם הרביעית שאדגר מנסה לשאול, בהרבה פאתוס, מישהו במה הוא חושק. הוא שם לב שבמקביל לביצוע הכח עצמו נשלח מידע וקורים דברים, אך הדבר החשוב באמת הוא שסוף כל סוף קופצת ההודעה המיוחלת:

> "כח 'במה אתה חושק' נוצר. ערכו 0 (בתוספת 4%)"
>
>

אדגר מסתכל על ההודעה בריכוז כה רב שהוא מפספס את התשובה שניתנה. הוא תופס את עצמו על מנת להתרכז במה שנאמר כאשר קופצת לו משימה מפתיעה:

> המשימה: "דרך המראה", חלק א'
>
>

> שיר מלווה משימה (ניתן רק לשחקן): שיר הפתיחה מהסדרה עליסה בארץ הפלאות, https://www.youtube.com/watch?v=Obu4Zilp6Uk
>
>

> התקבל: 14.1.1980 (?)
>
>

> סוג: סדרה
>
>

> הסבר: בעת נסיון להתחבר (connect) ליכולת חדשה 'במה אתה חושק' אדגר זיהה תקשורת תומכת לא ידועה והשפעות לא ברורות על האובייקט. על מנת לחקור את אלו יש צורך לחזור על הכח מספר פעמים ולעקוב אחר הקורה בקפידה.
>
>

> המטרה: הפעלה של הכח 'במה אתה חושק' 10-20 פעם עד קליטה מסודרת של שלבי התהליך שמאחורי הכח.
>
>

> הפרס: משימה חלק ב' בסדרה, שדרוג ההבנה כיצד כוחות פועלים, ?
>
>

אדגר בוהה וקורא את המשימה מספר פעמים. הוא אינו בטוח מה המשימה בעצם מנסה להגיד או מה ניתן לעשות איתה. הדבר היחידי הברור הוא שצריך להפעיל את היכולת הזו שהוא כבר כמה זמן מנסה לשכנע את ג’יני שהוא מעוניין בה – במה אתה חושק.

הוא בודק את השעה, רואה שיש לו כמה שעות לשרוף לפני שעות הערב, והוא מטייל קצת בעיר ואף עוצר במסעדה זולה לטעום את המיטב שהעולם יכול לתת.

.

### אדגר מבקר בקוטני אקט

סביב עשר בלילה הוא מגיע לקורטני אקט. הוא כבר הרבה זמן מתכנן להגיע לכאן ולראות אם ניתן למצוא כאן בני אדם שאפשר יהיה להגיע איתם לאיזה שהיא עסקה.

עכשיו שהמהומות נרגעו, המקום נפתח מחדש, ושוב יש המון בני נוער וצעירים אשר ממלאים לא רק את הדיסקוטק, אלא גם את כל הסביבה – שותים משקאות זולים, מעשנים סמים זולים ועוסקים במין חינמי. מבטו של אדגר נופל על בחור שיושב לבדו, נראה עצוב ובודד, מסתכל וכנראה מקווה שאיזה שהיא בחורה תעשה לו טובה כשהיא שיכורה מכדי להבחין בחצ’קונים שעל פניו. אדגר מגיע לידו, פוצח בשיח חסר משמעות על הא ועל דא ואז מעמיק את קולו, הוא מסתכל היישר לעיניו של הבחור ושואל אותו "במה אתה חושק" לרגע הבחור נראה כאילו הוא עומד לענות ואז הוא עושה פרצוף בוהה ומוזר באדגר, פרצוף של ‘מה המטורף הזה רוצה ממני?’. אדגר מתעלם ממנו שעה שהוא מחפש את התקשורות השונות הרלוונטיות. דבר מוזר שקורה לו זה שהוא רואה, פיזית ממש, קווים מסביבו (שהוא חושב שהם מהווים קוי תקשרות) דבר מוזר ביותר כי עד היום הוא לא ראה דברים כאלו. הוא  מנסה לחפש את קווי התקשורת שהוא השתמש בהם ללא הצלחה – כנראה הם נפתחו ונסגרו במהירות רבה מידי.

הוא ממשיך לחפש מישהו אחר, הפעם הוא מוצא זוג בחורות. אחת שנראית מעולפת מסמים ואחת שיושבת מלטפת לה את השערות.

שוב הוא מתחיל בשיחה עם הבחורה על מנת להגיע לעיקר – לשאלה – ולאחר שהוא שואל אותה הוא בוחן לעומק את עצמו והסביבה, הוא אפילו לא שם לב אם הבחורה ענתה לו אם לאיו.

דבר ראשון – אכן לא רק שהוא חש תקשורת, הוא ממש רואה מעין קווים כחולים בוהקים באוויר מולו שאולי מסמנים את קווי התקשורת.

דבר שני, הוא מזהה שהייתה בתוכו תקשורת, אולם חוץ מלזהות שזו תקשורת השייכת למרחב השמות המיסטי הוא תקוע.

הקטע הזה, שאין לו את הכלים לבחון ולנתח את עצמו מציק עד למאד. זה די ברור שהאל מכונה לא באמת רצה שמלאכים יוכלו לנתח את עצמם. אם יש בעיות יש לו בתי חרושת בתשתיות שנועדו לתקן כל מלאך או לשלוח אותו לדרכו האחרונה. למעשה, סביר שאם האל מכונה עשה משהו, הוא סיבך בכוונה את המצב כדי שמלאכים לא יוכלו לבחון את עצמם. זה רק יכול להוביל לנפילה, כך כנראה חשב האל מכונה.

אדגר בודק את לוג השיחה במרחב השמות של הסקין ומגלה שהבחורה הפעם ענתה לו שהיא חושקת בבחורה אותה היא מלטפת. כמו כן קיימת הודעה מלבבת של "היכולת ‘במה אתה חושק’ עלתה בשני אחוז"

טוב, אדגר אומר לעצמו, אין דרך להתקדם חוץ מלהפעיל את הכח הזה שוב.

הוא מוצא עוד בחורה, אולם היא לא משתפת פעולה ומגרשת אותה. גם הבחור הבא, אולם זה שאחריו אכן מדבר איתו ואדגר שואל אותו "במה אתה חושק" ועוקב היטב אחר הקורה לו. הוא לא מצליח לגלות משהו חדש, אולם התגלית הגדולה קוראת כאשר הוא שואל את הבחור הבא – לא רק שזה עונה לו ברצינות – אלא גם אדגר מבין סדרה של דברים.

ראשית הוא מוצא בלוג של  מרחב השם המיסטי את הטקסטים הבאים:

running identification on temporal visual object ‘kk33-112s-dtnn-3f34’

receiving absolute object identification 9984lclweofp9933-3902jjke9934lsske-…..

connection established with object [“9984lclweofp9933….”];

using primum adress: hh4398h448…  → embeded interface (id:fii39sdodo3...) → named ability “what is your desire” on object [“9984lclweofp9933...”]

דבר שני, הוא הצליח לזהות מחד את קוי התקשורת שנפתחו לזמן קצר ולראות, מאידך, את הקווים הכחולים שוב.

דבר שלישי, לשבריר של שניה הוא ראה מולו מעין חדר, שאינו קיים במציאות. זה היה נראה שהוא מסתכל דרך מראה עגולה וכחולה לתוך חדר שכולו עשוי קווים כחולים, שולחן כחול עגול וקירות עם קווים כחולים.

דבר רביעי, שהאדגר קיבל את ההודעה הבאה "יכולת חדשה ‘סקיניזציה של השד’ ערך 0 ואחד אחוז"

אוקי, עוצר רגע אדגר לחשוב על הנושא, מה שעוזר בכל ההבנות האלו זה לעשות את היכולת "במה אתה חושק" שוב ושוב וכך ללמוד יותר על מה שקורה לו עצמו. אז זה מה שאעשה עוד מספר פעמים.

השאלה היא במה להתרכז ולנסות לגלות הלאה – האם לנסות להמשיך ולזהות את קווי התקשורת, אולי , לנסות לבחון ולהעמיק בטקסט שבלוג ולהבין מה זה אותו פרימיום ואמבד או בכלל לבדוק בקבצי העזרה אחרי המשמעות של הטקסט על הסיקיניזציה.

אבל, הדבר שהכי מפתה אותו בתכלס זה לנסות ולגרום לכך שהוא יראה שוב את אותו החדר, לנסות להבין מה משמעותו של אותו חדר וכמובן, אם זה חדר, אז – וזו רק תחושת בטן של אדגר – אולי החדר מבטא את כניסה לעולם חדש ומופלא שבטוח ילמד אותו רבות על האל מכונה, המציאות וכל השאר

הדבר הבא שג'ק מבין הוא, שהוא צריך את העזרה של חבריו: האחד כבר הדגים שהוא מסוגל לתפוס, לפחות חלקית, את המכונה בדמות קווי התקשורת הכחולים, עם האחר הוא יכול לגלגל רעיונות ואפילו ריהוט הגן (העתידי), הראה שהוא יכול לעזור כשהוא לא יכל לראות משהו...

בדיחות בצד, בוהה בו עכשיו אדם, שענה ברצינות תהומית לשאלה והחיווי שג'ק קיבל הוא שנוצר חיבור בין השניים. ג'ק סורק את הלוג החדש ותר אחר אחר מבני טופס מוכרים (מה יש בהדר ובפוטר), הפניות למסדי נתונים (כמשנה זהירות לאחר הארוע עם הרוח), בכלל, איזה קלט/פלט התרחש מחד וכמובן אחר תוכן הלוג מאידך - מה היא משאלת ליבו של האיש שמולו?

אדגר פותח את לוג "השיחות" במרחב השם של הסקין ושם הוא מוצא את התשובה שהבחור נתן לו:

"אני רוצה לטוס בעולם ולראות אותו. לעזוב את המקום הזה ולטוס ליפן. אז לסין. ואז להודו. ולקוריאה. וגם לתיאלנד. אולי אז לאוסטרליה ומשם לניו זילנד, קראתי המון על ניו זילנד היא מדהימה. אז אני רוצה לבקר בגרמניה ואז בהולנד ואז בספרד ואז באיטליה ואז..." נראה שהבחור יודע לאן הוא רוצה לטייל.

כעת אדגר מתחיל לבדוק מידע יותר טכני. הוא הולך להודעות עצמן. חלק ניכר מהקושי הוא למצוא את אותן הודעות בבליל העצום של המידע הקיים בתוכו. בליל שאינו מאורגן. הוא כבר יודע את המספר המזהה הפנימי של קו התקשורת בו הוא השתמש בפעם האחרונה, אבל אפילו עם זה, זמני החיפוש ארוכים. לאחר כעשרים שניות הוא מוצא הודעה בודדת כזו. הוא רואה שבהדר יש סדרת כתובות כגון

Recieved: from fsljk3jkfjlkj3jkl-jfj2jfjji3jjf3-jfjojf3jf38-jfo03jf83f by fjosfijf890jfss-fjsf8s98dhf-fhs978fgs9-fhsi9dfgsf with primum id ss80df8shf0-sfh9fs9fh-fsihf9fs-fhs9d8fgdf Mon, Jan 1980 11:16:23.45 -0500

Recieved: from .....

Recievd: from [id:...] with SHTP id ffj88dfjjjs0d

Premium-Version: 38-11-45-12

From: Premium id jhg9d8gjd9fg-gjd9g8fdjg-gjh9df8ghdg-ghd9fgh

Date: Mon, Jan 1980 11:16:20.12 -0500

Message-ID: <njs98dhf9s8hdfs98hdf-sf9s87fs897f-hsd9f7hs9df7-hsf987sf>.<hs9df8hsdhf....

Subject: What do you desire

To: [אדגר מזהה את מספר הזיהוי שלו]

Content-Type:Multipart/Human/Speech; boundry="j89gj893j98gj988j8j8s9fjjjjjf93jjsjsjss983r98jf"

ושוב אדגר מבין, עד כמה קשה יהיה לעקוב אחרי הקורה כשהכל במספרים מזהים ואין מידע שמסביר את המשמעות של הדברים.

ממה שאפשר לנתח בהדר (header) לא מדובר בבסיס נתונים אלא בכתובת שמאפשרת פעולה - אפשר לזהות את הכתובת שממנה התכתובת התחילה (זה ה recieved השלישי). אפשר גם לזהות את הפרוטוקול - SHTP (עם תת זיהוי). ושם הפעולה גם ידועה - what do you desire.

נראה שבהודעה הזו הקלט והפלט הוא דיבור אנושי + מספרי זיהוי של אובייקטים פרטניים.

ברור לאדגר שהיו חייבים להיות עוד ערוצי תקשורת עם עוד הודעות שבהם עבר מידע מסוג אחר - מידע שמתווסף למרחב השם המיסטי שלו את היכולת הזו בעצמו - כך שהוא יריץ אותה (בהצלחה), הקוד של הפעולה, אולם את זה הוא עדיין לא זיהה. כנראה עוד נסיונות יאפשרו לו לגלות גם את זה.

לחזור על אותו הניסוי ולקוות לתוצאות שונות זה לא במיוחד מועיל אז ג'ק רוצה לנסות משהו חדש, מסוכן. הוא מנסה לשחזר את ההצלחה עם הבחור האחרון עוד כמה פעמים (ואם גם עולה בחכתו נשמה אומללה שיש מה לסחור איתה, מה טוב) וחוקר את החוגים לעומק. הוא מחפש אחר הרוטינות והפרוטוקולים הספציפיים שחוזרים בלוגים ולכשישתכנע שיש לו אותם, הוא יפעיל עליהם קודם את like I built it (בגוף שלו, לא יוצא למערכת) על מנת לזהות אותם במדויק. אם זה  יצליח והוא יזהה הן את השפה והן את כוונת המשורר, הוא יפעיל על זה את fungible knowledge על מנת להוריד את התיעוד המלא.

הפעם, לפני שהוא מתחבר למערכת, הוא משקיע שעתיים (או כמה שצריך) כדי לבנות אליאס מתכלה למיסוך המלאך הבא. את זה הוא עושה בבית קפה בלוק או שניים מהמועדון

האזור שמחוץ לקורטני אקט כבר לא מספק לאדגר אנשים חדשים לבדוק את היכולת עליהם, ולפיכך הוא נכנס למועדון עצמו, אומר שלום לעובדים שכבר מכירים אותו, דורשים בשלומו ומבקשים שישלח ד"ש חם לארתור. נראה שמתגעגים אליו כאן.

הוא עולה לקומה השלישית, הקומה הרגועה, שם באחד החדרים הוא נופל על מכרה זהב. האנשים בחדר מסטולים מהתחת, ומשחקים משחק של אמת וחובה. בדיוק הדבר המושלם בשבילו, להסתובב שם ולשאול אותם באופן פרטני במה הם חושקים.

לאחר חמש נסיונות הוא עוצר רגע לבדוק ולהסיק מסקנות על מה שהוא גילה - ויש הרבה - וכעת גם יש צורך לקבל החלטה חשובה....

ראשית גם אם הכח עצמו עובד (ויוצאת הודעה שרמת הכח עלתה) זה לא אומר שהאדם יגלה לו את תשוקתו. נראה שיש לבני אדם התנגדות טיבעית וגם היא משחקת תפקיד. כנראה עם ההתפתחות וההתחזקות של הכח, זה ישתפר, אבל כרגע זה 50-50 שכזה.

שנית, אפשרות לעסקה עלתה כאשר אחד הבחורים, ששמו הוא סילבר ראנהיל, ענה לו שתשוקתו היא שהחצ'קונים שלו יתרפאו. דבר שאינו מפתיע כיוון שהפרצוף של סילבר נראה כמו מסיבת חצ'קונים.

שלישית לגבי נושא המעקב אחר עצמו והכח של <מה היא תשוקתך> הוא מגלה כמה אמיתות חשובות.

1. בעת הפעלת הכח נפתחים כמה ערוצי תקשורת שונים. אדגר זיהה שיש

א. ערוץ לקבלת ההרשאה (עם כתובת א בפרימיום),

ב. שני ערוצים לשימוש בכח עצמו (לא ברור למה צריך שניים)(עם כתובת ב בפרימיום)

ג.  2-4 ערוצים מהם יורד מידע אליו, על מנת להתאים את הכח אליו (כתובת ג' בפרימיום). הסיבה, כנראה, לריבוי הערוצים במקרה הזה, היא כמות המידע המאד גדולה שצריך לקרוא מאדגר לאותה כתובת והורדה של מידע מאותה הכתובת לאדגר.

2. הכח עצמו, בשלב הנוכחי, לא רץ בקוד שלו, הוא רץ בתוך הפרימיום הזה, אבל בו בזמן יורד לאדגר - למרחב השם המיסטי - קוד רב ונעשת התאמה מורכבת, כך שברבות הזמן, הקוד ירוץ בו עצמו. בשלב הזה, כך אדגר מניח, לא יהיה צורך בערוצים של סעיף ג.

3. הפרימיום היא מלה שמופיעה רבות בטפסים עצמם. היא כנראה מלת קוד לאיזה שהיא רשת של מידע. לא ברור מה היחס בין הפרימיום לבין האל מכונה. חשוב לשים לב שכל התכתובת הזו עוברת דרך מרחב השם המיסטי ולא דרך מרחב השם של האל-מכונה.

4. ישנם סוגים רבים של פרוטוקולים שמשתמשים בהם. לא מעט מהם אדגר לא מבין או מכיר. התשתית שלו יודעת לעבוד איתם, אבל אין להם הסבר ברור, למה כל אחד נועד וכיצד הוא משמש. כנראה האל מכונה לא רצה שהמלאכים שלו ידעו כיצד הם עובדים.

5. כעת, באם הוא ירצה, אדגר יודע שהוא יכול להעתיק תכתובות קיימות ולייצר בעצמו את התקשורת מול אותם כתובות בפרימיום שיאפשרו לו להפעיל את היכולת.

רביעית לגבי ההפעלה של היכולת "like i build it"

1. כאשר אדגר מפעיל את היכולת הזו, הוא מקבל את ההודעה הבאה: 'נוצרה תת יכולת  "like i build it" בהתמחות לתוכנה. רמה 0 עם אחוז 1.'

2. בשלבים ההתלתיים, היכולת עדיין לא נותנת מידע על הפעולות/פרוטוקולים השונים. צריך יהיה להמשיך ולהשתמש בה, לפתח אותה עד לרמה שימושית.

3. אדגר חושב שגם היכולת הזו, כמו היכולת של what do you desire כנראה פותחת ערוצי תקשורת עם הפרימיום, אולם זה ידרוש זמן ובדיקה עצמאיים.

חמישית - היכולת של "סקיניזציה של השד" המשיכה לעלות. בהתחלה אדגר רואה את אותו חדר כחול. אולם ככל שעובר הזמן, הוא חווה לא רק את החדר הזה אלא גם חוויה של תנועה לאורך אותם קווים כחולים. הוא חווה את עצמו ומגיע לחדרים אחרים ושם פותח ארוניות או לוחץ על כפתורים.

אולם ההחלטה שכעת על אדגר לקבל היא - שבפעם הנוכחית הוא לא רק חווה את החדר כחול. כעת, אצלו בממשק משתמש, מופיע לו מצד ימין כפתור כחול עליו כתוב "לחץ עלי". ההסבר לאותו כפתור הוא "נוע דרך המראה", ואדגר רואה מראה כחולה גדולה שדרכה אפשר לראות חדר כחול שבו יש מראה כחולה גדולה עם שולחן כחול גדול.

https://www.designboom.com/design/tron-designs-corian/

רגע לפני שג'ק נכנע לפיתוי ונכנס לארץ הפלאות, הוא קודם משחר את השיחה עם פני פיצה, על מנת להבין מה יש לו לסחור בו

אדגר מחפש בלוג שבמרחב השם - אדגר - כרגיל, יש שם עודף מידע וחסר כלים נוחים, אבל היות והוא יודע בדיוק את נקודת הזמן בה זה קרה, זה קל יותר.

אדגר - "הי, שמי אדגר, מה שמך?"

אובייקט לא ידוע: "סילבר. למה?"

אדגר - "אני תוהה. במה אתה חושק"

אובייקט לא ידוע (כינוי זמני - סילבר) - "אה... מה שאני באמת רוצה, זה שלא יהיו לי כל החצ'קונים האלו. שאני אוכל לצאת מהבית בלי להתבייש. בלי שאנשים יקראו לי בשמות כמו פרצוף פיצה וכאלו"

בעוד אדגר דוחף לסילבר שוט וויסקי זול הוא שואל באמפתיה "מה אומר הרופא על זה? בטח יש איזו משחה שעוזרת, לא?"

ג'ק מנסה להעריך את גילו של סילבר ודג אחר רמזים לגבי משלח ידו או כל דבר מעניין אחר

מול אדגר ישוב או אולי חצי נפול, גבר בשנות השלושים המאוחרות. יש לו תיק צד עשוי עור שכנראה מכיל מידע רב עליו. אין עליו סמנים מזהים ברורים עד שעיניו של אדגר נחות על ידיו של האיש. הם רכות ברובן חוץ מאשר כריות הידיים המחוספסות שלו. כנראה הוא מנגן הרבה על גיטרה.

https://health.clevelandclinic.org/when-should-men-see-a-dermatologist-for-adult-acne/

אדגר נותר שקט ומזמין אותו לעוד שוט. "זה בטח נותן לך מלא זמן לנגן בגיטרה?" הוא מציע בטון לא רציני וחיוך קטן, משדר הזדהות עם ההרגשה של להיות כלוא בבית. "יצא לי גם לבלות הרבה שנים בבית, תקוע, לא יכולתי להוציא את האף החוצה. האמת שרציתי ללמוד לנגן גם, אבל לא היה לי איך..."

"הו, " אומר סילבר, "אה... כן, גיטרה זה נהדר. היא ובובי מלווים אותי מאז שעזבתי את הבית. כן. אה... ו... אבל זה לא באמת. כאילו, זה נחמד והכל, אבל אני יודע שיש יותר מזה בעולם. פשוט, אה... אני לא מצליח... כי.. אתה יודע, ה..." והוא מצביע על הפרצוף שלו.

"אני חושב שאני יכול לדמיין מה עובר עליך..." הוא ממלמל, נראה כמזדהה בעוד שהוא חושב על להיות נעול בבית. "אני מנחש שבובי זה הכלב שלך?

אני גם קצת מחפש מה לעשות עם עצמי בימים האלה, צריך לפתור בעיות כמו עבודה או אולי לימודים ולא יודע עדיין איך... מה אתה עושה בזמנך החופשי? לימודים, עובד איפשהו?"

ג'ק רוצה לבדוק מה יש בתיק העור ובאחד הרגעים השותקים, ממלמל תחת אפו לג'יני: "סיבה ומסובב: אנחנו רוצים להציץ בתיק של סילבר" בדעתו, הוא מוודא שהזהות של כל האובייקטים בסיפור ברורה, "ונעשה זאת כך: אני מכין את סילבר בשיחה על בלונדיניות 'כוסיות'. חמש דקות לפני שאמנדה היפה (והבלונדינית) תחלוף לשירותים, אני אבקש מג'ו פה עוד מרגריטה, אקסטרא קרח, שהוא יניח אותה ביננו כי אני אקפיד לחסום את שאר הדלפק. היא אמורה לעבור פה בחזרה בערך חמש דקות לאחר מכן, אני אבהה בה וסילבר, שכבר הוכן לעניין, יביט בה גם. בגלל הכיווניות, הוא יאלץ להסתובב והוא יפיל את המשקה עם מרפקו, ישר עליו. הוא יקפוץ כי נשפך עליו משקה קפוא ויפיל את התיק לריצפה ויספק את הסחת הדעת כדי לגשת לתיק"

סילבר לא מאד מרוכז, חצי מהזמן הוא מחזיק בראשו ולא נראה שהוא מקשיב למישהו, יותר נראה שהוא מנסה להחזיק את המשקאות בתוכו.

"מה? כן, אני גם כותב... שירים, " הוא פותח את התיק עור הקטן ומוציא פנקס שחור ונותן לאדגר, בפנקס, כשאדגר מציץ הוא רואה גם דפים בהם כתובים שירים, דפים עם תווי נגינה, קשקושים (doodles) אלו ואחרים. כמה ידיעות עיתון גזורות וכן כמה תמונות. בין התמונות יש תמונה של אשה צעירה, בשחור לבן. תמונה שתופסת את תשומת ליבו של אדגר ולא מניחה לו.

למרות דעתו המוסחת, הוא מארגן ומתכנן ומבצע את כל הנדרש למשוך את תשומת ליבו של סילבר לאמנדה. וכשסילבר קופץ על רגליו, עם כוס משקה קפוא במכנסיו אדגר מציץ לתיק העור.

בתיק יש מפוחית קטנה, שאריות של תפוח מעורבבות בשאריות של סנדביץ (אולי טונה?). 13 דולר ו 26 סנט. כרטיס סוציאלי (social card), מבחר פליירים של מועדונים בגותהם, שלוש מפתחות, שקית ניילון עם מבחר של טבעות זולות, בטריה, כדורים לכאב ראש.

משום שסילבר הראה לאדגר את התמונה אז אין לו בעיה להתעכב עליה ולומר "וואו, אתה חייב לספר לי מי זו!"

https://cinetext.wordpress.com/2017/07/27/the-girl-without-a-soul-usa-1917/

"נו גבר, גלה לי מי זו!"

סילבר, אחרי כמה וכמה נסיונות של אדגר מצליח להרים את הראש, מסתכל בתמונה ואומר "כן, זו, זו, זו דנה. היא סבתא שלי. היא שחקה לפני איזה מליון שנה, כן, בסרטים הישנים. אתה יודע, האלו, בלי הקול. אבל... כן... זה מאחד הסרטים שלה. היא הייתה מפורסמת. כן, מפורסמת. אבל זהו. הקול הרס אותה. לא הצליחה. תראה ת'סרטים שלה. היא מדהימה." והראש שלו נופל בעייפות שוב....

"היה בטוח שאעשה זאת! אם לא אכפת לך שאני שואל, איפה היא בימים אלה?"

במקביל, הוא קורא את הכרטיס הסוציאלי של סילבר, משנן את הפרטים

"סבתא? היא יפה. אפילו בגיל 83 היא יפה יותר ממני. היא יפה. סבתא דנה" והוא מלטף את התמונה, "כן. יפה. יפה מאד. היא כאן. בגוטהם. היא גרה בצפון, באזורים של העשירים. יש לה כסף. יופי. יש לה הכל. רק חצ'קונים אין לה. לי יש. יאי!"

"אם זו ההשוואה, אז לך גם יש הכל, רק עם קצת אקסטרא ולא רק זאת, אלא שיש לך גם את האשה המדהימה הזו כסבתא...

אתה אולי לא תאמין, אבל אני ממש מקנא; אז מה חבר שלי, מה הסיכוי שאתה מארגן לי לפגוש אותה?". סביר שקל לזהות שסילבר לא יהיה כל כך בקטע אז אדגר מוסיף: "יכול מאוד להיות שיש לי פתרון למה שמציק לך, ואני חושב שחברים צריכים לנסות לעזור אחד לשני, לא?"

סילבר מעפעף במסטוליות כללית לכיוונו של אדגר "חברים? לעזור? בטח. אני אעזור לך. אתה רוצה ללמוד לנגן?"

"אני רוצה לפגוש את סבתא שלך. היא ללא ספק ההשראה שאני צריך כדי לגלות איך אני פותר לך את הבעיה"

סילבר נראה מפקפק בדבריו של אדגר, בו בזמן, הוא מתרומם לאיטו ואומר "האמת, מתאים לי. כן, בטח.  ביקור אצל סבתא. סבתא זה טוב. כאן אני לא, אה, לא מצליח. כאן. כלום. היא לפחות אוהבת אותי. כן. סבתא. רק תזכור שהיא לא. כן, היא לא. לא, כמו שהיא נראית בתמונה. היא זקנה..." והוא מתחיל לצאת באיטיות מהמקום. ברחוב הוא עומד. "יש לך רכב?" הוא שואל באיטיות את אדגר

"לצערי, או לשמחתי, תלוי איך מסתכלים על זה, אין לי רכב וגם זה אמצע הלילה, אתה בטוח שהיא ערה?" הוא מזמין עוד שוט לסילבר, "נשתה היום ומחר ניסע לגברת המכובדת ונפתור לך את הבעיה".

"מה? לא. מחר אני שוב עובד. מחר אני לא יכול. עכשיו. בטח שזה זמן טוב. עכשיו היא ערה. זה. כן. אני מגיע אליה בלילות. בטח. רק צריך מונית או משהו. יש לך כסף?" סילבר שואל את אדגר

"הממ.. בסדר." הוא מוריד את השוט האחרון ואומר "נסענו".

הזוג יוצא החוצה, תופס מונית בקלות, כנראה שנהגי מונית יודעים שבשעות האלו יהיו להם לקוחות בקרב יוצאי המועדון. כאשר סילבר נותן את הכתובת לנהג, זה מסתכל בפקפוק קל על הזוג ושואל "יש לכם כסף לנסיעה הזו? זו נסיעה ארוכה אל הפרברים של גוטהם, בקלות שתים עשרה עד ארבע עשרה דולר?"

"אין בעיה, זכית בנסיעה לאזורים השקטים בעיר"

המונית לוקחת את הזוג אל מחוץ לאי של גותהם, על פני הגשר העצום שמחבר את גותהם ליבשת. שם הם מתחילים לסוע ברחובות שהולכים ונהיים שקטים יותר ויותר. הבתים מתחילים להתמנך, אז מופיעים בתים בודדים ורבי הקומות נעלמים. בהמשך הנסיעה גם המרחק בין בית לבית גדל, ואיכות הבתים הולכת וגדלה. עד אשר אתם עוצרים לפני גדר, בה יש שומר. מאחורי הגדר אפשר לראות אחוזה מפוארת. השומר נגש אל המונית מציץ פנימה וכשהוא רואה את סילבר הוא מהנהן לו בנימוס לשלום ופותח את השער. המונית נוסעת בשביל אל האחוזה ועוצרת ליד מזרקה שיש לפני הכניסה.

האחוזה משתרעת על פני כמה מאות מטרים רבועים המפוזרים לגובה של שלוש קומות. אפשר לראות שיש שם בין עשר לעשרים חדרים שונים. ישנם  מגדלים קטנים בצדדים.

סילבר יוצא מהמונית ומחכה שאדגר ישלם לנהג, אז הוא מתחיל לפסוע לתוך האחוזה עצמה

https://www.desmoinesregister.com/story/life/2018/09/09/mansion-monday-johnston-luxury-estate-iowa-home-envy-des-moines-metro-2-million-price/1253374002/

אדגר חוכך בדעתו לכוון את הנהג לארתור על מנת שהוא ישלם אבל שולף את הארנק בכל זאת, משלם וצועד אחרי סילבר כמובן.

כל הנסיעה הזו, העירה ואוששה את סילבר שנראה קצת יותר ישוב בדעתו כרגע. הוא מגיע ליד הדלת ואז אומר לאדגר "הממממ... זה לא הבית של סבתא, זה הבית של החבר של סבתא.  אז אה... כאילו, תתנהג יפה. בסדר?" והוא דופק על הדלת. לאחר כדקה הדלת נפתחת באיטיות ומשרת בלבוד מכובד פותח את הדלת. "מר ביאמונט (Beaumont) הצעיר. סבתך תשמח לדעת שהגעת לבקר אותה, למרות השעה המאוחרת קמעה. אנא הכנס" בזמן שהוא אומר כל זאת, אדגר יכול לשים לב שיש שני שומרים חמושים שמסתובבים בשטח הגן ועל המזרקה הוא גם יכול לשים לב לפטריה של האל-מכונה. סילבר פוסע פנימה את תוך האחוזה, אל חדר הכניסה המפואר  הכל עשוי עץ, שטיחים על הרצפה, אפשר לראות גרם מדרגות מימין ומספר חדרים מקדימה ומאחור. "אנא כנסו לחדר הספריה" המשרת מבקש מסילבר אשר לוקח את אדגר לחדר השמאלי ונכנס אליו. שם הוא מתיישב על אחד הכסאות. ואז בחוסר מנוחה, קם ומסתובב בחדר. אדגר ישים לב ששומר חמוש נמצא בפינה ומשגיח על שניהם

https://www.tripadvisor.com/LocationPhotoDirectLink-g60878-d123573-i69139777-Shafer\_Baillie\_Mansion\_Bed\_and\_Breakfast-Seattle\_Washington.html

https://www.pinterest.com/pin/225883737537590424/

ג'ק ניגש לארון הספרים ובוחן את הכותרים. הוא מנסה לזהות האם ישנו ז'אנר בולט או תמה שחוזרת על עצמה בינהם. ספציפית, גם מאוד יעניין אותו אם תמצאנה חזרות בין הכותרים.

בנוסף, הוא משחזר בזכרונו את הדרך לאחוזה בנסיון לזהות שם או כל פרט מזהה אחר

לבסוף, הוא מוודא מול המראה (או כל משטח משקף אחר) שהבגדים שלו לפחות מסודרים

רוב הספרים, כך מגלה אדגר, הם ספרי ספרות טובה. אפשר למצוא שם ספרים כגון:

Ralph Ellison, Invisible Man

Vladimir Nabokov, Lolita

James Baldwin, Notes of a Native Son

Ayn Rand, Atlas Shrugged

Harper Lee, To Kill a Mockingbird

Betty Friedan, The Feminine Mystique

ועוד ספרים רבים.

בנוסף אפשר למצוא ספרי היסטוריה שונים על תקופות כגון הרנסנס וימי הבניים. ספרי אומנות שונים על ון גוך ועל מיכאל אנג'לו.

לאחר כעשר דקות, אפשר לשמוע פסיעות קלות שיורדות במדרגות, אשה מבוגרת ונעה, עם שער מתולתל קצר, עיניים ירוקות, פרצוף נאה עם עצמות לחיים גבוהות ואף מלכותי מגיעה אל חדר הספריה. היא מחייכת חיוך מלא שמחה לסילבר ונעה לחבק אותו.

אדגר חש ביתר שאת, עכשיו שהוא רואה אותה, שיש בה משהו מיוחד, משהו בעיניים שלה. משהו שהוא לא מבין מהו אבל קורא לו מרחוק.

https://immortalephemera.com/61025/viola-dana-biography/

אדגר ממתין בצד עד שיציגו אותו.

בינתיים הוא מקפיד להיות סגור ואטום משום שהוא חושד במשהו עלטבעי, יתכן שאלוהי. הוא מפנה עוד משאבים לניתוח הסביבה, הניחוח שלה (מה הריח של אתר באמת?) במחיר מודע שהוא יגיב לאט לסביבה המיידית, בנסיון נואש להבין לתוך מה הוא נכנס רגע לפני שהוא מקדיש את כולו לעיניים האלה..

השיחה בין סילבר לבין דנה ממשיכה במשך מספר דקות. דנה נראית שמחה מאד לפגוש את סילבר, היא כנראה חזרה לא מזמן לעיר. כנראה סילבר קצת הגזים את הפעמים שהוא הגיע לבקר אותה, כי היא מציינת שהיא לא ראתה אותו זמן רב והיא שמחה שהוא בא לפגוש אותה. כנראה כל אחד מהם רואה אחרת את כמות הפגישות - אחד חושב שזה הרבה, אחת חושבת שזה לא מספיק. מול שמחתה הגלויה, סילבר מאופק יותר, סגור בתוך עצמו. לאחר מספר דקות של דיבור פנים משפחתי, היא שואלת אותו על האורח, וסילבר, מסתול שהוא, נזכר להציג את אדגר.

אדגר בנתיים מנצל את הזמן לחוש את הסביבה. הבית עצמו, גדול, אך קשה לפספס את ריח האבק באוויר. כנראה הוא היה סגור בתקופה האחרונה ורק לאחרונה חזרו לכאן, ניקו וארגנו אותו, לקראת החזרה של בעל הבית ודנה. ברור שדנה היא לא בעלת הבית גם מהיחס שנותנים לה השומרים והעוזרים השונים. יחס של אורחת מעודפת ולא כזו שהיא אחראית עליהם.

הריח שלה מערבב ריחות של בושם פרחים כל שהוא, מתקתק ונעים, ומתחתיו אפשר להריח את ריח הגוף של דנה עצמה. ריח מרתק בזכות עצמו.

אבל כל זה נאבד כאשר דנה מסתכלת על אדגר. היא אומרת לו משהו, אולם הוא פשוט לא מסוגל להתנתק מהעניים שלה. אומרים שעניים הם החלון לנשמה, ומשהו, שאדגר לא מבין, באותם עניים מראה לו נשמה שהוא פשוט לא יכול להוריד את העניים ממנה... דנה שואלת אותו משהו שוב, הוא חושב שהיא שואלת אותו על שמו ושלומו, אך הוא לא בטוח....

"אממ... מיס דנה..." הוא בוהה, "אממ, שלום, אני..." איזה מנגנון מרגיז זה או אחר בפינה הימנית של התודעה שלו מציק לו ודורש ממנו קשב; "אני..." לפתע אותו מנגנון מצליח להשתלט עליו (מי כתב את הרוטינה המטומטמת הזו?!), "אני... מתנצל" הוא סופסוף מצליח לפלוט ומייד מתעשת, "שמי הוא אדגר וויליס ואני מעט נבוך מהתגובה שלי, אבל אני ממש מוקסם". הוא מתקרב תוך כדי דיבור ובסיום מושיט את ידו ללחיצה.

ג'ק מחפש בזכרונותיו מלוס אנג'לס כלשהו שביב מידע לגבי הגברת שאולי נדבק, בהנחה ובכלל הייתה נוכחת באיטרציה ההיא.

דנה מחייכת חיוך מקסים לאדגר, מתקרב ונותנת לו נשיקה על לחיו "חבר של סילבר הוא חבר שלי, " היא אומרת לו כשריחות של פרחים עולים באפו, "אתה יכול לקרוא לי דנה. בלי מיס. עברתי את הגיל שאני צריכה שיזכירו לי את זה..." היא מחייכת שוב, אבל העניים, העניים ממשיכות למשוך את תשומת ליבו של אדגר. נראה לו, כאילו אפשר לראות בתוכם, עולם ומלואו. עדיין, רוטינות במרחב השם 'גוף' ממשיכות לשבור את הריכוז שלו בעיניים של דנה דבר שמאפשר לו לשמור על העצמי שלו ולשמוע, "מהיכן אתה אדגר? איך הכרת את סילבר?"

"אני חדש בעיר" אומר אדגר, "ובשיטוטי להכיר את העיר פגשתי את ידידי סילבר פה" הוא מוסיף, "וגילינו שיש לנו שפה משותפת." הוא עוצר לרגע אך ממשיך לפני שתעלנה שאלות: "חלקנו משקה, או שניים" הוא מחייך, "והוא סיפר לי על סבתו המופלאה", אדגר מניד בראשו לעברה, "אך העלה שוב ושוב שמשהו פשוט מונע ממנו מלהתקדם בחייו", אדגר מנמיך את קולו כחולק סוד, "החטטים שעל פניו.

אני אודה שלדעתי אין בהם דבר בעייתי לכשעצמו - בהחלט מאתגר אבל זה הכל. זה דווקא טוב לאופי אם ישאלו לדעתי". הוא מתעכב לבחון את תגובתה

"צעירים עסוקים במראה שלהם. הם לא מסתכלים מעבר לתוך הקנקן אלא רק במראה החיצוני. נכון סילבר?" דנה שואלת אותו, וסילבר עושה לה פרצוף, "חוכמה גדולה, את, את, את יפה ולכן את יכולה להרשות לעצמך לדבר ככה!" הוא אומר לה. "אני? יפה?" אומרת דנה "אני זקנה, איבדתי את יופיי לפני שנים רבות.". "אבל את כבר מצאת בעל, כשהיית יפה" ממשיך סילבר "אני עוד לא מצאתי אישה". כאשר דנה וסילבר ממשיכים לדון בכך, אדגר שוב מאבד את עצמו בתוך העניים שלה. הדבר המרתק הוא, שאדגר משוכנע שהוא יכול לפול אל תוך העניים שלה. עד כדי כך עמוקות הן. כאשר סילבר פונה אליו בשאלה, לוקח לו כמה שניות לקלוט זאת, ואז לחשוב מה הוא שאל. מסתבר שסילבר שאל אותו "אפשר בבקשה לעזוב את הפרצוף שלי? גם ככה קשה לי איתו..."

"הם, מי שהם לא יהיו, טוענים שהעולם שייך לצעירים ולכן אנחנו מוצאים את עצמנו מדברים על זיו פניך, סילבר יקירי, אם כי קשה לי להתלונן כיוון שזה זיכה אותי בעונג היחידני של לפגוש אותך, פנים אל פנים," הוא מחייך לדנה, "ובסיכון להשמע נדוש, יופייך לא נגרע במאומה גבירתי, הוא רק התעצם" הוא מסתכל עמוק לתוך עיניה

ושוב, תשובתה של דנה, חולפת מעל תודעתו של אדגר כגיצים באוויר, בזמן שהוא נסחב אל תוך עיניה העמוקות מנהי. לשניה - קצרה או ארוכה  כנצח - הוא לא בטוח - הוא נופל אל תוך עולם של מקומות וארועים. חוויות רבות מכות בחושיו. עשרות רבות של ערוצי תקשורת נפתחים, רוטינות מתרוצצות ופרוטוקלים מתבררים. אך כל זה חסר משמעות מול החוויות, הוא חווה זוג אשר הולך ברחוב, נכנס למלון ועושה אהבה. גנב אשר פורץ לתוך בית, בודק שאין איש שעוקב אחריו כשהוא מתגנב פנימה ובזמן שבעלי הבית ישנים בחדרם, הוא לוקח את רכושם, שותה מבקבוק הוויסקי שלהם ועוזב בשקט ללא שידעו על כך. הוא חווה אנשים שמטילים מום בילדים קטנים על מנת שאלו יגדלו עם מומים ויוכלו לקבץ ביתר יעילות. הוא חווה כיצד קבוצה של נערים יושבים על הגדר, שורקים לבחורות שעוברות. אז גם קופצים לאחר זוג בנות, הולכים בעיקבותיהם, מעירים להם הערות ואף תופסים באלימות אחת מהבנות. עולם עצום נפתח בפניו של אדגר...

ישנה מספיק מודעות עצמית ורוטינות רלוונטיות באדגר אשר מאפשרות לו לזהות שהוא יכול לפול עמוק יותר לתוך העניים של דנה ולהגיע לאותו עולם שהוא חווה, או, שהוא יכול לחזור אל תוך גופו העומד בפרברים של גוטהם...

[הערת אוף פלי

על מנת לחוות את העולם בצורה מלאה יותר, שווה להקשיב לשיר הבא

ברחוב הנשמות הטהורות, https://www.youtube.com/watch?v=YHQ\_NhxUxqE

מילים: https://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=347&wrkid=743  ]

ג'ון חווה משהו מעניין כשנורות וחיוויים מגוונים מרצדים על כל ממשק המשתמש שלו: נראה שג'ק מתקשה להתמודד עם הסקרנות (מהסוג שהורג חתולים) וההשפעה של הגברת עליו כנגד הפראנויה (הבריאה) שלו. לבסוף אדגר, שעדיין מיישיר עיניו לתוך התהום אומר באיטיות, כמתוך חלום "או מיס דנה, מייד ידעתי כשראיתי את תמונתך שאמצא פה את ההשראה לעזור לחברי סילבר," הדיבור שלו מאיץ לקראת מהירות רגילה, "עם כמה שהייתי שמח לצלול כבר בהזדמנות זו לתוך הסיפור שנגלה בעינייך, אני אשמח דווקא להציג את עצמי קודם ולחשוב איתך על הפתרון לאומללותו של נכדך".

דנה, עוקבת אחר אדגר ונראית קצת מופתעת מדבריו. לאחר כמה שניות של מחשבה היא אומרת "סילבר אומלל?" היא פונה לסילבר "אתה אומלל ילד שלי? מה עשו לך רע?" סילבר שנראה כמו שעוד שניה הוא מתעלף מעייפות, מעפעף אליה ואומר באינטלגנטיות "מה?". דנה בוחנת אותו ואז חוזרת לאדגר "מה כוונתך? על איזה אומללות אתה מדבר ואיך אני קשורה לזה?"

"סילבר מרגיש שיש לו הכל, או למעשה כמעט כל מה שיכל לבקש, אלמלא החטטים שעל פניו. בין כך שחטטים מצלקים ידועים בספרות הרפואית כגורמים לאומללות מחד, לבין כך שזה הדבר העיקרי שמעכב אותו בחייו, אין זה מפתיע כלל שהוא אומלל." אדגר טופח על כתפו השמוטה של סילבר. "לצערי," הוא ממשיך, "הרפואה המקובלת בימים אלה מאוד מוגבלת בתחום אך יתכן שישנו... פתרון אחר, לנושא.

ואיך את קשורה? זה דווקא פשוט: בשיחתנו, שמך ולבסוף תמונתך עלו שוב שוב ועל כן הנה אנחנו כאן," הוא מסתכל רגע סביב ואז מתמקד בה, "עומדים בפניך, מיס דנה ואני מבין מדוע הוא מעריץ אותך." אדגר נראה לפתע מעט נבוך, ביישן אפילו ואומר "ומעבר לכך שאפתור לו את הבעיה, הייתי שמח לו היית מסכימה לפגוש אותי שוב... בנסיבות חברתיות כמובן" הוא ממהר לציין.

דנה מחייכת, "אתה תפתור לו את בעיית החטטים, ובתמורה אתה רוצה שאפגש איתך בנסיבות חברתיות? אתה מבקש די הרבה, בתמורה למשהו כמעט חסר משמעות." היא חושבת לעצמה מספר שניות, "מה אתה אומר שבתמורה ללפגוש אותי בנסיבות חברתיות אתה תביא לי את בנך הבכור? זה נשמע כמו חליפין הוגן"

עכשיו תורו של אדגר לחייך, "נראה שעסקאות אינן זרות לך מיס דנה, אם כי כלל לא כיוונתי לעסקה כזו; או איתך. סילבר ואנוכי הגענו לכאן בדיוק מהסיבה שאמרתי - משום שהוא מעריץ אותך ועושה רושם שגם אני...", אדגר פונה לסילבר ואומר "אני חושב שהבכתי את עצמי מספיק סילבר ידידי, וצר לי על שבזבזתי לסבתך זמן אך נראה שכדאי שאלך" הוא מניד בראשו לדנה "ברשותך גבירתי, אני מקווה כאמור, שאזכה עוד לפגוש בך בנסיבות נעימות יותר".

מחוץ לבית, אדגר אומר לסילבר "אם תרצה באמת, שאפתור לך את הבעיה, בכל מחיר, אתה יודע איפה למצא אותי" והולך.

מבטה של דנה ממשיך ללוות את אדגר גם לאחר שהוא עזב את הבית. אוסף רגשות מבולבלים ומנוגדים מלווים את המבט - ריגוש ופחד. רצון וזהירות. אדגר אינו בטוח אם הוא צדק או טעה בהחלטתו, אבל העניים של דנה, אותם בארות עמוקות המכילות סודות וסיפורים, ממשיכים ללוות את אדגר עוד זמן רב...

\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\* סוף סצנה \*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*

עדכוני לקשרים חברתיים

סילבר, קשר רמה 0 עם 21%. יחס לקוח בפוטנציה

דנה, קשר רמה 1 עם 0%, יחס לא ברור.