He Made Me Do It

משפחת לנדאו רק עברה לשכונה החדשה כי אביה של אמה, ריק, קיבל קידום והחליט סוף סוף לקנות לעצמו בית לאחר שנים רבות של מגורים בדירות קטנות. עוד לפני שהספיקו לפרוק את חפציהם גברת האריס כבר דפקה בדלתם. אדוארד, אחיה של אמה, פתח את הדלת וגברת האריס אמרה, "שלום, אתם בטח השכנים החדשים, שמי רבקה וזה בני טימוטי." ריק ניגש אל הדלת והציג את עצמו, באותו הרגע אמה ירדה מחדרה החדש ואמרה "שלום" לשכנים החדשים. טים מיהר לענות, "היי, אני טים." עוד לפני שהילדים הספיקו לסיים להכיר, רבקה כבר הצהירה "אולי תבואו לשבת אצלנו קצת?" טים התרגז ואמר, "אמא שוב את מטרידה את השכנים? רק בגללך הם מתחלפים כל כך הרבה." אמה ואדוארד גיחחו, אבל ריק הרגיע את טים כשאמר שאין לו בעיה שהוא וילדיו יבואו לבקר בביתם.

כשעה לאחר המפגש הראשון של שני המשפחות נשמע הפעמון בדלתו של בית האריס, היו אלו השכנים החדשים שבאו לביקור כפי שהבטיחו. טים ואמה ישבו על יד הטלוויזיה והחלו לדבר. אדוארד, שראה את עצמו בוגר מכיוון שהיה מבוגר מטים ואמה בשלוש שנים החליט לשבת עם המבוגרים על כוס קפה. שני הילדים דיברו כל המפגש על דברים שונים והשיחה מעולם לא איבדה את עניינה. אחרי כשעתיים וחצי החליט ריק לעזוב וקרא לאמה. הילדה החליטה לקבוע יציאה חברותית עם טים, היא שאלה אותו, "רוצה לצאת לפארק ב... אממ... שמונה?" טים ענה בחיוב, "למה לא?" בשעה שמונה שניהם יצאו מבתיהם והלכו לפארק שם ישבו עד השעות הקטנות של הלילה, כשחזרו הביתה ההורים של שניהם תהו האם התחיל ביניהם רומן, תיאוריה ששניהם דחו כשנשאלו על הנושא. בבוקר שלמחרת טים זרק מטוס נייר לתוך חלון חדרה של אמה שבו כתב, "את באה לבית הספר?" היא ענתה לו במטוס משלה "כן, אבל אתה לא יכול לדעת לאיזה". הוא ענה לה במטוס שלישי - "יש רק אחד באזור, זה לא קשה לנחש" לאחר שהיא קראה את הכיתוב על המטוס היא הוציאה את ראשה מהחלון וקראה, "טים, כדאי לך למהר, לא בא לי לאחר ליום הראשון של בית הספר". מפה לשם, השניים נהיו החברים הכי טוב שבילו כל יום יחד הן בבית ספר והן בזמנם החופשי, והמצב הזה נמשך לשנתיים.

בוקר אחד טים התקשר לאמה. היא ענתה בקול צרוד, "היי, חבר", הוא הופתע על ידי הקול הלא רגיל שלה ושאל, "הכל בסדר? את נשמעת מוזר", היא ענתה, "זה כי אני די חולה, אבל אל תדאג - אני אסתדר". הוא אמר לה שיבוא לבקר אותה אחרי הלימודיםף אבל היא דחתה את הצעתו בטענה שאינה רוצה להדביק אותו. במשך שלושה ימים ניסה טים להשיג אותה אך לא הצליח. ביום הרביעי

חזרה אמה אל הלימודים והתנהגה באופן לא אופייני לה, היא לא דיברה עם אף אחד, ישבה לבד, והייתה מרוחקת מכולם. בהפסקה טים ניסה לשאול מה עובר עליה אבל היא פשוט התנערה ואמרה "אני לא רוצה לדבר איתך, או עם אף אחד אחר, תפסיקו לדאוג לי בבקשה" והלכה לדרכה, באמצע השיעור הרביעי אמה נבהלה ממשהו, צרחה בכל גרונה ופשוט ברחה מהכיתה אל שירותי הבנות, שם היא נכנסה לתוך התא השמאלי ביותר, סגרה את הלדת והתחילה לצרוח, "תתרחק ממני, תתרחק ממני, בבקשה שמישהו ירחיק אותו ממני" שוב ושוב, תוך כדי דפיקה על דלת התא. אף אחד לא הצליח להבין מה הייתה הסיבה לבהלה של הילדה. לא משנה מי ניסה או איך, אף אחד לא הצליח להרגיע את אמה עד שלבסוף הפסיקה לצעוק בעצמה ויצאה מהתא אל תוך קהל של מורות ותלמידות שהתאסף בתוך מתחם השירותים בגללה. היא רעדה והתנשפה כאילו רצה מרתון לאחר שראתה רוח רפאים. המחנכת של אמה זימנה את אביה ריק לבית הספר והסבירה לו את המצב והוא סיפר למורה על כך שיש סיכוי שאמה סובלת מהפרעות פוסט טראומטיות עקב הגילוי של מות אמא בעבר שכן גם בעבר סבלה מהתמוטטויות עצבים ופרצי בכי משום מקום. ריק לקח את אמה הביתה ובמשך תקופה ממושכת היא סבלה מהתקפי חרדה מפני דמות מסתורית שאף אחד לא ידע מי היא, מצבה הנפשי הוביל אותה לנתק את קשריה עם הסביבה החיצונית. מתוך דאגה אביה הפנה אותה לפסיכיאטר שאיבחן אותה כסובלת מסכיזופרניה. אמה החלה בטיפול בשיחה ובתרופות, הטיפול עזר וההתקפים שלה חדלו. יום אחד הזמינה את טים לביתה ובאותו הערב החלה סופת רעמים, תוך כדי צפייה טלוויזיה אמה פנתה לטים ואמרה לו, "אני צריך להתוודות בפניך, אני לא לוקחת את הכדורים שנותנים לי - אני פשוט לא נלחמת בו יותר...", טים ענה בפליאה "חמודה, הוא לא אמיתי, הוא רק בראש שלך, וזה טוב שאת לא צריכה להילחם בו יותר, מה שהוא לא יהיה, אבל את צריכה לקחת את הכדורים שלך". היא השיבה לו בהתלהבות "גם אתה לא מאמין לי? גם אתה חושב שאני משוגעת? בסדר... תקשיב טוב - הוא אמיתי, אין לי מושג מה הוא או מי הוא, אבל אני יכולה להוכיח שאני לא מדיימנת", טים ענה לה "טוב, תוכיחי". אמה קמה ואמרה "בוא, בוא תעלה לחדר שלי ותראה את ההוכחות". טים התנשף ביאוש וקם גם הוא, הם עלו לחדרה שם אמה שלפה מתוך אחת המגירות תמונה שלטענתה היא תמונה של הגב שלה. מה שהיה מוזר בתמונה הוא שהיה מעין חתך על הגב המצולם, בדיוק במקום בו אמה או בעצם כל אדם לא יכל לשרוט את עצמו. "רואה? אני לא משקרת" הפצירה אמה בטים, תוך כדי שהוא מתבונן בתמונה. אמה הציגה לטים שבר ברצפה במקום בו לא היה קודם שבר לזכרונו של טים - שוב דבר שהיא יכלה לעשות בעצמה באחד ההתקפים שלה. טים השתכנע מעט ושאל, "מה רודף אותך?" אמה ענתה לו בשקט "אין לי מושג מה הוא כמו שאמרתי, אבל הוא נראה כמו חייזר שחור וארוך גפיים עם פרצוף לבן". טים שם את ידו על כתפיה של אמה ואמר "אל תדאגי. אני אחשוב על משהו כדי לעזור לך" והם ירדו חזרה לסלון כדי להמשיך לצפות בטלוויזיה. בשיא הסערה אמה נכנסה לעוד התקף חרדה והחלה לקרוא, "לך מכאן, אסור שיראה אותך, הוא יכעס, בבקשה טימוטי תברח!" טים לא הסכים לעזוב אותה, רץ אל המטבח ותפס את הדבר החד הראשון שידו תפסה, זו הייתה סכין גדולה שהייתה תלויה על הקיר. כשחזר לסלון אמה לא הייתה שם, הוא קרא בשמה אך ללא תגובה, פתאום נשמעה צעקה מחדרה הפתוח של הילדה, "תעזוב אותי בשקט כבר!" טים רץ לתוך החדר ובשניה שבה עמד בפתח החדר ברק היכה בקרקע והחדר הואר באור כחול סגול חזק, על התקרה הייתה מוצמדת דמות שחורה, רזה, בעלת רגליים וידיים ארוכות יחד עם טפרים מסוג כלשהו ופנים לבנות. טים הותקף כעס וצעק אל עבר היצור, "מה אתה רוצה ממנה?!" אמה שהבינה שגם טים רואה את הדבר הזה דחפה אותו אל מחוץ לחדר וצעקה לעבר היצור, "אתה לא תיגע בו!" באותה השנייה הדלת ננעלה על אמה וברק שני היכה, הפעם בגג הבית - כל הבית הזדעזע מהפגיעה, וטים נפל ואיבד את הכרתו. כאשר התעורר גילה טים שהוא נמצא בבית החולים ושראשו חבוש. אמא שלו ישבה לצד מיטתו ואמרה לו שהוא סובל מזעזוע מוח בדרגה בינונית ושכדאי שלא יזוז יותר מדי בזמן הקרוב. עוד לפני שהספיק לעכל את הבשורה שנפצע בצורה לא קלה שאל, "איפה אמה, מה קרה לה? היא בסדר?" אימו ענתה לו, "אני יודעת שהיא חשובה לך, אבל אסור לך להתרגש או להתעצבן ממה שאני הולכת להגיד." עוד לפני שסיימה את המשפט טים תפס בסדין המיטה ושאל בטון מודאג, "משהו קרה לה, נכון אמא?!" אימו ענתה לו "לא לא, היא בסדר, פשוט... אה, איך אומר לך את זה, אישפזו אותה, במוסד פסיכיאטרי. תראה, כשאדוארד חזר הביתה הוא מצא אותך מעולף על הרצפה ואת אמה נעולה בחדרה כאשר הוא הפוך לגמרי ויושבת בתנוחת עובר ומתנדנדת. ריק החליט שצריך לתת למקצוענים לטפל בה לזמן מה. זה הכל לטובתה, והיא תחזור לעצמה במוקדם ובמאוחר." טים החליט שצריך לספר לעולם על מה שחברתו עברה ועל כך שהיא באמת נרדפת ולא מדובר בזכיסופרניה, אבל מיד השתיק את עצמו מתוך החשיבה שאם עוד אנשים ידעו *עליו* הם יפגעו בדיוק כמו שאמה נפגעת *ממנו.*

כשנה לאחר שאושפזה, אמא השתחררה וחזרה לביתה, אז היא וטים היו כבר בני שבעה עשרה. במהלך השנה שאמה הייתה באשפוז טים ונכנס ויצא ממערכת יחסים רומנטית והתחיל להתעסק בהנדסה לקראת מעברו לקולג'. חזרתה של אמה לובתה במסיבת "ברוכה השבה" גדולה בה כל מי שהכיר את הילדה השתתף ועזר לארגן. אבל הדברים כבר לא היו כמו בעבר, באופן טבעי אחרי הפסקה כה ארוכה בחברות שלהם, אמה וטים פשוט התרחקו - אמה חזרה לנהל חיים רגילים ואפילו מצאה לעצמה חבר קבוע, וטים חזר להתעסק בענייניו כמו קודם. המצב החדש נראה להם טבעי ולא הפריע להם שהבילויים המשותפים נעשו די נדירים ביחס למה שהיה בעבר.

ערב אחד בזמן שטים קרא ספר בחדרו, מטוס נייר נכנס לתוך חלונו, הוא פתח את המטוס וראה כיתוב שאמר "בוא לבקר, אמה". טים החליט שכדאי לו לבקר את חברתו כל עוד היא במצב רוח לביקורים. הוא שם את הספר על השולחן, לבש את הג'קט שלו ויצא אל בית השכנים. כשדפק על הדלת היא פשוט נפתחה לרווחה. הוא נכנס פנימה ושאל "אמה את כאן?" ופתאום נשמע צחוקה של אמה, אבל בצורה ממש ממש חזקה. טים שאל שוב, "אמה, את כאן?" תוך כדי התקדמות לתוך המעבר החשוך מהדלת הקדמית אל הסלון. טים הגיע אל הסלון ושם ראה את אמה יושבת על רצפה צוחקת. היא שאלה את עצמה "למה זה כל כך מצחיק לי?!" והמשיכה לצחוק. טים שאל אותה אם היא בסדר ותוך כדי הדליק את האור כדי לגלות שהיא יושבת מכוסה דם עם סכין בידה. הוא קפא במקום. אמה שמה לב לטים ואמרה "או היי חבר, התגעגעתי אלייך נורא..." היא המשיכה, "בוא תשב איתי". טים לא יכל לזוז ורק הניע את עיניו לכיוון הסכין שבידה של אמה. היא הבינה את המצב מיד ואמרה "אל תתייחס לחבר הקטן שלי, אין לך מה לדאוג, בחיים לא אפגע בחבר הכי טוב שלי". טים התקדם שני צעדים לעברה אבל שוב קפא במקום מרוב פחד. אמה העיפה את הסכין הרחק מעצמה, קמה אל טים וחיבקה אותו, תוך כדי החיבוק היא אמרה "אני מצטערת על הכל, באמת שאני מצטערת". אח"כ היא תפסה את ידו ומשכה אותו למטה - כששניהם היו ישובים היא שוב פצחה בדיבור ואמרה, "אוקיי, עליי להתוודות שיקרתי לך, אין שום *הוא* הכל היה מומצא, גם ההתקפים היו סך הכל משחק שלי... עשיתי את זה כדי לחפות על אבי שהכה אותי, אני אפילו לא יודעת למה עשיתי את זה." טים לקח נשימה עמוקה ושאל, "אז מה זה הדבר הזה שראיתי אצלך בחדר? זה היה אמיתי לא?!" אמה ציחקקה וענתה, "ציירתי את זה, שוב אני מצטערת ששיקרתי לך... דווקא לך הייתי צריכה לספר, הדאגתי אותך סתם." היא המשיכה. "מצטערת גם על כך שהכתמתי לך את הבגדים, אתה כבר בטח מבין למי זה שייך..." טים הבין כי מדובר בדמה של אביה שאותו כנראה רצחה כנקמה על כל הסבל שגרם לה. אמה המשיכה והציעה, "אולי כדי שנעבור לאחד החדרים, הוא מתחיל להסריח..." טים קם, תפס את אמה ביד והם הלכו לאחד החדרים הצדדיים בבית, עוד לפני שהספיקו להתיישב פעמון הדלת צלצל. אמה חייכה ואמרה, "חכה כאן כמה דקות, יש עוד משהו קטן שאני צריכה לעשות". היא הלכה למטבח, לקחה את סכין הקצבים ופנתה אל הדלת, לאחר שפתחה את הדלת הסתבר שאחיה אדוארד והחבר שלה, ג'ק, היו אלו שהגיעו. אמה חייכה אל ג'ק ואמרה, "היי מותק, יש לי משהו בשבילך". עוד לפני שהוא הספיק להגיב שלפה את סכין הקצבים מאחורי גבה ותקעה אותה במפשעתו. באותה השנייה אדוארד רץ לחפש את האקדח שהיה טמון איפשהו בחדר השינה של אביהם. בדרך נתקל בגופת האב שהייתה מחוררת על ידי סכין כמה עשרות פעמים. המראה גרם לו להקיא במקום אבל הוא התאושש מהר מאוד והמשיך בחיפושיו. בזמן שאדוארד חיפש את האקדח, אמה נהנתה מסבלו של ג'ק שגער מכאבים. הוא צווח עליה, "למה את עושה את זה?!" והיא ענתה לו בנחת, "ראית בי חתיכת בשר למשחקי התענוגות שלך, ועכשו אתה משלם על זה." היא משכה את הסכין מתוך מפשעתו של ג'ק - מה שהוביל אותו לצרוח עוד יותר חזק מהכאב המוגבר, הוא נפל על ברכיו ואז אמה כרתה את ראשו מהלסת העליונה מעלה. לאחר שהראש של ג'ק נחת על הרצפה, שיפדה אותו אמה על הסכין והלכה לחפש את הקורבן הבא שלה - אדוארד. באותו הזמן אדוארד מצא את טים וניסה לשכנע אותו להצטרף עליו במטרה לעצור את מסע ההרג של אמה. הוא טען בקול רועד "בן אדם, אנחנו חייבים לעצור את המשוגעת הזאת, היא התחלקה על כל השכל והפעם - גם לנעול אותה לא יספיק, אנחנו חייבים לחסל אותה עכשיו." אמה נעמדה בפתח החדר בזמן שטים ענה על טענותיו של אדוארד. "המשוגעת הזאת? גם אם היא השתגעה - זאת אשמתכם, אתם כולכם הובלתם אותה לזה, בעבר כל החרא שהיא עברה ועשתה, הכל היה פרי מוחה כדי לא להושיב את האבא שלכם בכלא על מה שהוא עושה להץ כל מה שאתה תעבור, אתם תעברו - מגיע לכם, ואם הייתי מגלה על זה קודם, הייתי קובר את ריק בעצמי." אמה שמחה ואמרה, "אווו, אתה עדיין מגן עלי טימי, כמה חמוד מצדך", אדוארד ששמע את קולה של אחותו מאחוריו החל לרעוד ולכוון את האקדח שבידיו על טים "אז אתה איתה? אוקיי, אז אני אוריד גם אותך." אמה צעקה עליו, "רק תנסה לפגוע בו... רק תנסה." וזרקה לעברו את הראש המשופד של ג'ק תוך כדי הצהרה שהראש שייך לג'ק. כשהראש פגע באדוארד הוא הפיל את האקדח ונפל על ברכיו. אמה התקרבה עליו, הושיטה את ידה והוציאה את עינייו בזו אחר זו כאשר היא טוענת שלא מגיע לו לראות אותה יותר לעולם. לאחר שאדוארד כבר לא יכל לצרוח יותר מכאב, אמה שאלה אותו אם הוא זוכר איך הוא היכה אותה במחבט הבייסבול שלו. הוא ניסה לענות שהיה צריך להרוג אותה איתו, אבל לפני שהספיק לסיים את המשפט, החלה להכות בו עם המחבט. טים פשוט בהה באמה שהיכתה את אדוארד למוות, לפני שהנחיתה את המכה האחרונה, אדוארד שאל אותה מה הוביל אותה לזה והיא ענתה בציניות "*הוא* הכריח אותי"

**מבזק חדשות**

***עוד רצח התבצע בקוקומו, והפעם נמצאו שתי גופות של זוג צעיר כאשר ראשו של הגבר כרות מהלסת העליונה מעלה ומונח על ידי הגוף וצאוורה של האישה חורר. ופעם נוספת הרוצח המסתורי משאיר את הכתובת "הוא הכריח אותי לעשות את זה" על קיר קרוב.***

***אין לנו כרגע שום פרטים על המרצח המדובר או אם מדובר בכמה פושעים שונים.***

***אם אתם נתקלים במישהו חשוד אנא צרו קשר עם תחנת המשטרה האזורית שלכם - ואולי תצילו חיים.***