Pangea

Oprindelsen

det siges at der i Urtiden, rejste adskillelige skibe af sted mod en fjern verden, tyndet af den uundgåelige krig mellem *Konfliktracerne*, også kendt som *Nerubernes Styre.* Ombord på skibene var en samling af verdenens bedste hoveder, der skulle starte på ny, og opnå noget hidtil ukendt, fred i en ny verden.

Krigen hærgede, og de vise- også kendt som *Pilgrimmene*, vidste hvad der uundgåeligt ville ske, en sejrherre ville træde frem og prøve at gribe muligheden for total dominering.

I deres desperation drog de af sted mod en fjern verden kaldet Pangea, der ifølge første udforskninger skulle indeholde kontinenter der overflød af liv. Da de forsvandt ud i intetheden, vidste de fleste af dem, at dette ikke var en returbillet. Forhåbningsfulde og samtidig ganske rædselsslagne, begyndte de deres rejse, eller måske rettere flugt.

De ankom omkring år 7270 PF (Pre-Fall) der markerede den afsluttende fase af urtiden - for over 10.000 år siden. Verdenen de mødte var frodig, stadig ung og havde få indfødte racer. Pilgrimmene havde lært af deres forfædres fejl og prøvede så vidt som muligt at undgå konflikt, i stedet tilbød de hjælp mod sygdom og hunger. De valgte at navngive verdenen Pangea, til ære for deres oprigtige hjem, der nu var opslugt i total ødelæggelse. Her ville de sammen skabe et paradis hvor at man kunne leve i harmoni med verdenen og ikke høste og voldtage den som de så deres artsfæller gjorde tilbage i den gamle verden.

Kort efter Pilgrimmenes ankomst fulgte flere racer med. Snart var Pangea både et nyt hjem for dværge mennesker og elvere.

Det lykkedes dem i midlertidigt at skabe deres paradis - og for en tid, var alt som et paradis. De opfandt vidunderlige ting og fik endda skabt fyrtårnet. Denne maskine, var et vidunder for rejse imellem planer, da man ved simple faste koordinater kunne pejle sig frem i det det astrale plan. Fyrtårnet ville forstærke og forhaste planarrejse, de gamle skibe var ikke længere ligeså klumset og kunne nu bedre anvendes til fjerne ekspeditioner og udforskelse. Fyrtårnet var udstyret til at kunne sende ekstremt kraftige bølger, og flere af de vise advarede mod at det også kunne anvendes som et våben. Et våben som planernes krigsherre ville være meget interesseret i, hvis de opdagede dets eksistens.

Progression ville vise sig at være uundgåeligt. Neruberne ledte efter deres forsvundne flok. De var ingen steder at finde. Hævngærrige og besidderiske nægtede de at opgive. De endte med at finde den gamle rute, som Pilgrimmene ellers havde gjort sig stor umage for at gemme. De store skibe der ankom, var ikke på en diplomatisk mission, de var Verdens Opslugere, af den gamle type som blev anvendt til ét eneste formål: udslettelse.

I deres desperation, sendte pilgrimmene en bølge ud om hjælp til alle kroge af verdener, som de kunne nå. Der blev svaret, og fra mørke afkroge ankom dystre skibe med et fremmede udseende, der snart ville vise sit sande ansigt. Mørkfolket (i morderne tid nu kendt som Illithid) var kommet kolonien til ”undsætning”. De mægtige Verdens Opslugere kunne ikke hamle op mod de fremmedes skibes teknologi og de faldt en efter en. Herefter vendte Mørkfolket sig mod pilgrimmene. I en sidste trodsig handling, valgte de at aktivere fyrtårnet en sidste gang, men i stedet for en bølge, var der kun én ting fyrtårnet skulle, tilintetgøre alt omkringliggende magi. Kraften fra tårnet var enorm, den splittede skibe ad, den nedlagde adskillelige byer, den fik endda Pangeas måne til at kollapse mod planeten og skabe en vedvarende vinter der ville stå på i mange år. Dele af den nordlige halvkugle af Pangea blev opslugt af flammer og har siden da været ildlande, som stadig tjener som en rig kilde til resurser, der særligt høstes af de robuste Torkaner. Denne hændelse er sidenhen kaldet *Faldet-* der markerede starten på den 1. alder også kendt som AF (After-Fall).

Dette førte derefter til Den 1. Alder.