Llwynoggoch

**Llwynoggoch** (/ɬuːinog-gɔχ/, "röd räv" på walesiska) växte upp i ett kloster, men lever nu som en kringresande bard.

## Bakgrund

Llwynoggoch uppfostrades av abbot Gideon ap Llywelyn på klostret Tywyn. Han lärde sig historia, läsning (på både engelska och latin), och bön, men det viktigaste enligt hon själv blev musiken vilket han lärde sig av barden [N.N.] som kom att besöka klostret ofta på Gideons begäran. Llwynoggoch lärde sig leka med stråke och flöjt, och hans talanger togs tillvara på av Gideon. Llwynoggoch komponerade dikter och ballader om Britanniens historia och gav toner till klostrets mässor. Vad Gideon inte tillät den barnet var att lämna klostret själv.

Emellertid idoliserade Llwynoggoch luffarlivet som [N.N.] levde och som alla ungdomar ville han rebellera mot sina föräldragestalter på klostret. Han rymde och skulle inte komma tillbaka på flera år. Llwynoggoch gick på luffen och blev bard på heltid. Han reste runt i Wales och tog anställning vid flera hov.

### Abbotens död och mystiska tecken

På jubeleumsbanketten år 600 i Hertig Willhelms hov i Somerset tjänstgjorde Llwynoggoch som bard. Han bevittnade Rosspelen och blev starkt påverkad av den höviskhet som där visades. Han blev också väldigt rörd av Lady Rhonwens tal om att söka Den Heliga Graal och har sedan dess börjat tänka mer och mer på sina egna drömmar som verkar lika hennes… En annan mystisk gestalt han träffade var Dame Mildred Månöga, en väktare från Gwynedd, som försvann under samma tid som kung Garanwyn mördades och sedan dykt upp som tjänare i Somersets hov. Något långt mer drastiskt påverkade Llwynoggoch var dock en artikel i Bankettlöken:

> **Okänd kungason avslöjas av döende abbott**
>
>
> Giddeon ap Llywelyn, abbot i Tywyn kloster, har drabbats av sjukdom. Den gamle abboten vårdas av sina lärjungar. Någon arvinge har Giddeon ännu inte utsett, men delger att han avvaktar med detta tills han fått de sjukas smörjelse. Abboten har emellertid avböjt erbjudanden om smörjelsen med anledningen att han svurit en ed till den gamla kungen av Gwynedd, Kung Garanwyn, att hjälpa dennes son efterträda sin far. Någon sådan kungason har aldrig varit känd tidigare.
>
>
>
> Är detta de vilda utsagorna från en gammal man på sin dödsbädd, eller finns det en förlorad kungason av Gwynedd? Kan abboten i så fall bevisa detta för det land Garanwyn svek så illa? Vem skall efterträda Giddeon som abbot och kommer han att få den sista smörjelsen innan han somnar in? Historien väcker många frågor. För Walesare kan svaren bli avgörande för hur makten kommer fördelas i landet.
>
>

Direkt efter banketten begav sig Llwynoggoch tillbaka till Tywyn för första gången sedan han flydde därifrån, för att ta farväl av sin fosterfar. När han kom fram ringde klosterkyrkans klockor, påskfirandet var rubbat av sorg. På begravningen närvarade både drottning Kelemon och änkedrottning Gwen, som var syster till den avlidne abboten, hela Gwynedds kungahus var alltså samlat. Kelemon lät det bli känt, att hon inte var viss om någon okänd brorson, och Gwen förblev bunden av sin ed utan att kunna tala för eller emot henne. En ny abbot, Wyn Walsh, utnämndes av drottningen.

Innan Llwynoggoch for talade han med munkarna. De var glada att se honom, och meddelade att Giddeon hade något att ge honom, men att det var låst på abbotens rum. Konversationen hördes av änkedrottningen, som dock raskt höll på att förvisas från munkarnas gård. Ändedrottning Gwens sorgetårar över Giddeons död vändes till glädje vid åsynen Llwynoggoch, och hon lät i tystad ge honom en sällsam gåva: ett halskors med gamla anor.

## Påståenden och Rykten

* Llwynoggoch är ett alias och inte hans riktiga namn
* Llwynoggoch blev en kväll så full att han tog fel på en älskare och ett får
* Llwynoggoch är livrädd för ormar och ber därför ofta till St. Patrik