Andreas Vesalius

Andreas Vesalius af Bruxelles (1514-64) arbejde udgør en af ​​den vestlige civilisations og kulturs største skatte. Hans mesterværk, De Humani Corporis Fabrica og dets ledsagende bind The Epitome, udgivet i Basel i 1543, etablerede med overraskende pludselig begyndelsen på moderne observationsvidenskab og forskning. Deres forfatter er kommet til at blive rangeret med Hippokrates, Galen, Harvey og Lister blandt de store læger og opdagere i medicinhistorien. Imidlertid er hans bog ikke kun en af ​​de mest bemærkelsesværdige kendt af videnskaben, den er et af de mest ædle og storslåede bind i bogtrykkerhistorien. I den blandes illustration, tekst og typografi for at opnå et uovertruffent kreativt kunstværk; legemliggørelsen af ​​renæssancens ånd rettet mod fremtiden med ny mening.

### Fødsel og ophav

Andreas Vesalius, som så mange, der har opnået berømmelse inden for medicin, skyldte sin arv meget. De tidligste eksisterende optegnelser om familien viser en lang hengivenhed til Aesculapius-kulten. Peter, hans tipoldefar, var en kendt læge, der samlede en stor og kostbar samling af medicinske afhandlinger og skrev en kommentar til den fjerde Fen af ​​Avicenna. Flere af disse værdifulde manuskripter nedstammede fra den unge Vesalius og var den store glæde i hans studietid. John, Peters søn, meldte sig ind på universitetet i Louvain i 1429, det vil sige kort efter åbningen af ​​den berømte institution, og underviste til sidst der indtil omkring år 1446. Også han var en læge, der koncentrerede sig om "matematik". dvs. astrologi, og synes at have været et godt stykke forud for hans tid, siden han sendte et brev til paven, Eugenius IV (1431-1437), hvor han talte for reformer i kalenderen, som først skulle opnås sidst i det følgende århundrede. . Senere blev John valgt som læge til byen Bruxelles, og beviser tyder på, at han blev udnævnt til rådgiver for hertugen af ​​Bourgogne. Everard, Johns søn og bedstefar til vores Vesalius, bevarede denne forbindelse, idet han var læge for Maria af Bourgogne, og efter hendes ægteskab med ærkehertugen og senere kejser Maximilian I begyndte en lang tradition for Vesalian-tjeneste til habsburgerne. Everard var forfatter til en kommentar til Ad Almansorem af Rhazes, som inspirerede den unge Andreas Vesalius' afgangsafhandling, og skrev desuden om de første fire afsnit af Hippokrates aforismer. Han blev belønnet med rang som chevalier, men døde forholdsvis ung, omkring sit seksogfyrre år, engang før 1485. Endelig kommer vi til Andreas, far til den store anatom, som var den naturlige søn af Everard og Marguerite Swinters. Længe efter sin fødsel modtog han som belønning for trofaste tjenester legitimationspapirer dateret oktober 1531. Han var først trådt i tjeneste hos Margaret af Østrig som apoteker og derefter af hendes nevø kejser Karl V. Det var til denne Andreas Vesalius og hans kone, Isabella Crabbe, at den berømte anatom, udmærket som Andreas Vesalius fra Bruxelles, blev født. Som ung blev han opmuntret til at forfølge familietraditionen af ​​sin mor, som han var hengiven til, og stærkt stimuleret af sin far ved de lejligheder af familiesammenføring, hvor sidstnævntes tilstedeværelse ikke var påkrævet ved hoffet eller på de uophørlige kejserlige rejser eller felttog. Med en sådan arv var familiebiblioteket omfattende, og Vesalius fik tidligt den vane at læse. Falloppius fortæller os, at Vesalius altid var at finde i biblioteket, hvor han studerede de gamle forfattere. Hvor stærk denne tradition var, ses i tilfældet med hans yngre bror Franciscus, der, selv om han var bestemt til at studere jura, vendte sig til medicin i sin stolthed over sin ældre brors præstationer.

LOUVAIN 1528-1533

PARIS 1533-1536

LOUVAIN 1536-1537

THE “PARAPHRASE” 1537

PADUA 1537-1542

THE “TABULAE SEX” 1538

THE “INSTITUTIONES” 1538

THE “VENESECTION LETTER” 1539

THE “OPERA GALENI” 1541

THE “FABRICA” AND “EPITOME “1543

De humani corporis fabrica libri septem (Om den menneskelige krops opbygning i syv bøger) er en lærebog i menneskets anatomi skrevet af Andreas Vesalius (1514–1564) i 1543. Bogen var et 712 siders mesterværk, der præsenterede en omhyggelig undersøgelse af organerne, kredsløbssystemet og den komplette struktur af den menneskelige krop. Bogen har dannet grundlaget for moderne anatomi. Dette ville ikke have været muligt uden de mange fremskridt, der skette i renæssancen, herunder både de kunstneriske fremskridt og teknologien bag bogtrykkeri. Fabrica korrigerede nogle af de værste fejltagelser af den antikke græske læge og anatom Claudius Galenus, deriblandt misforståelser om kredsløbssystemet. Mange af illustrationerne blev udført af bestilte kunstnere og håndværkere, tegningerne i de to første bøger blev udført af Johannes Stephanus af Kalkar, en medarbejder og elev af den store venetianske kunstner Tizian, og var overlegne i forhold til lignende nutidige anatomiske atlas, som ofte blev lavet af anatomilærerne selv. Træsnittene blev transporteret til Basel i Schweiz, fordi Vesalius ønskede, at værket skulle udgives af en af ​​hans tids dygtigste bogtrykkere, Joannis Oporini. Af farmakologisk interesse nævner Fabrica planten digitalis, som fortsat er et vigtigt inotropt middel til behandling af hjertesvigt. Fabricas succes sikrede Vesalius' økonomi og gjorde ham med tiden også berømt. Han blev udnævnt til læge hos kejser Karl V af det tysk-romerske rige; Vesalius havde dedikeret værket til linealen og præsenteret for ham den første trykte udgave, indbundet i silke i den kejserlige farve lilla og med specielle håndmalede illustrationer, der ikke var udført i nogen anden kopi. Fabrica blev genudgivet i 1555.

Selvom de var udsat for stor kritik fra sine galeniske modstandere, var De Fabrica en succes fra start af. Vesalius havde lovet at afbryde enhver yderligere forskning efter modtagelsen af ​​De Fabrica, men hans breve og skrifter fra dengang viser, at han aldrig rigtig stoppede sine anatomiske undersøgelser, selv mens han tjente som hoflæge for Charles V. På et tidspunkt blev det Det ser ud til, at han og hans bogtrykker Joannes Oporinus begyndte at diskutere en revideret udgave af De Fabrica. Vesalius' igangværende dissektioner havde vist ham behovet for nogle revisioner af hans tekst, især i embryologisektionen, som led af mangel på dissektionsmateriale, idet kvindelige kadavere var meget sværere at få fat i.

Arbejdet med en revideret udgave synes at have fundet sted i løbet af 1550-1551, hvor den nye udgave blev sat og udgivet i 1555. Den nye udgave havde færre linjer pr. side (49 vs. de 57 i første udgave), hvilket gjorde det meget lettere at Læs. Illustrationerne var placeret længere fra hinanden, og bogstaverne, der illustrerer strukturerne på figurerne, blev ændret til at fremstå tydeligere mod baggrunden. Nogle personer, der er nævnt i den første udgave, blev udeladt på grund af død, som det var almindelig praksis på det tidspunkt, eller andre faktorer, herunder politik eller personlig fjendskab over for dem, der var mindre venlige over for Vesalius efter udgivelsen af ​​De Fabrica i 1543. Vesalius ' mentor, Jacques Dubois (aka "Jacobus Sylvius") blev slettet helt efter hans offentlige fordømmelse af den første udgave, noget forståeligt.

Mest bemærkelsesværdigt blev den berømte frontespiece af den første udgave erstattet af en anden, noget ringere version. Hvorfor en krævende printer som Oporinus ville have valgt at erstatte originalen med en anden version er ukendt. Det var blevet spekuleret i, at den originale træklods til graveringen var gået tabt, knækket eller slidt, men faktisk havde overlevet i München indtil 1944, da den blev ødelagt i et allieret luftangreb. Det er derfor uvist, hvorfor Oporinus valgte at erstatte den med en velsagtens ringere version. På de fleste andre måder er 1555-udgaven dog en forbedring i forhold til forgængeren, ikke mindst på grund af Vesalius' udviklende forståelse af anatomi.

http://vesalius.northwestern.edu/

1. ↑ Andreas Vesalius, J.B. Saunders, C.D. O'Malley

The Illustrations from the Works of Andreas Vesalius of Brussels

Dover Publications

1973/1950?
2. ↑ https://no.m.wikipedia.org/wiki/De\_humani\_corporis\_fabrica
3. ↑ https://library.missouri.edu/specialcollections/exhibits/show/vesalius500/fabrica/the-1555-edition