Ida Nørregaard

# Idas udvikling

## Barndom, tidlige ungdom og beskrivelse

Ida blev født, 1929 i Ringkøbing og er opvokset i byen. Hendes far, Anders Nørregaard arbejder ved statsbanerne på Ringkøbing station og hendes mor Astrid er hjemmegående(hvilket var helt normalt på det tidspunkt). Hun har flere brødre, men kun en nævnes ved navn, Ebbe, han er jurist. Hun har realeksamen og er uddannet kontordame. Hendes far og mor forventer at hun skal på husholdningsskole, da hun tager til København i 1949. Hun har tilbragt mange af hendes barndomssomre i Søndervig hos Fru Lodbjerg. Det var i Søndervigs klitter, at den 20-årig Ida Nørregaard besluttede sig for at få en studentereksamen og studere Dansk på universitet.

## 1949-1950

Ida Nørregaard kommer i 1949 til København for at gå på husholdningsskole. Da hun opdager at hun ikke kan gå på studenterkursus samtidig med skolen, beslutter hun sig for at droppe husholdningsskolen og trodse hendes forældre, for at gennemføre studenterkurset. Hun får arbejde på Bella - Radiofabrikken som kontordame, her møder hun direktørens søn Erik, som bliver smaskforelsket i hende. Hun er modtagelig, men prøver at skjule. Hun lejer et værelse hos Karen Jensen, som arbejder på Bella, er kommunist og har en datter, Emma. Hun møder Karens nabo, Børge From og hans søn Palle. Hun bliver ved med at prøve på, at lade som om hun ikke er påvirket af Eriks tilnærmelser, men det lykkes ikke helt. Hendes chef, Direktør Nielsen beder hende om at gennemgå Eriks rejseregnskab, da han mistænker sønnen for at fuske. Ida prøver ihærdigt på at få regnskabet til at gå op og kommer uforvarende til at afsløre farens mistanke overfor Erik, fordi hun bliver usædvanlig glad, da regnskabet går op. Hun bliver derefter fyret. Erik prøver at opsøge Ida, men Karen bilder ham ind at hun rejst tilbage til Ringkøbing. Ida bliver lidt glad for at han kommer for at undskylde. Hun kan ikke få arbejde som kontordame, da hun mangler en anbefaling fra Bella. Hun er tæt på at blive smidt ud af studenterkursuset, fordi hun kun kan få aftenarbejde. Da Erik får hende fyret fra et job som opvasker, bliver Ida stiktosset på ham. Erik beder sin far om at give Ida en anbefaling, da Kaj-Holger nægter, så skriver Erik anbefalingen og forfalsker sin fars underskrift. Hun får job hos direktør Vang, som er en ven af Kaj-Holger Nielsen. Ida fortæller Palle at den pige, han reddede nytårsaften er Direktør Nielsens datter Søs. Erik plager Ida om at vise hende tv-studiet i radiohuset, Karen synes det er en dårlig ide. Men Ida tager med og bliver meget imponeret, men det går det helt galt. Erik glemmer alt om Ida og hun ender med at stå og vente på ham i regnen, da hendes skoletaske er i hans bil. Hun bliver igen meget vred på ham, da han er skyld at hun kommer sent til undervisningen. Karen driller hende med Erik, men Ida benægter hårdnakket at der er noget mellem hende og Erik. Ida passer Emma og de går i biografen sammen med Børge og Palle, det er Børge og Rosamaries(Palles afdøde mor) bryllupsdag og de gik altid i biografen den dag. Ida spørger til Palles oplevelser hos familien Nielsen og driller Palle, med Søs. Ida arbejder og læser til eksamen.
Dagen før den skriftlige Dansk eksamen oprinder, Ida bliver fanget i et forfærdeligt regnvejr og Erik tilbyder at køre hende hjem. I stedet kører han, hende til Bella, hvor Erik viser Ida, det fjernsyn som han og ingeniør Meyer er ved at bygge i al hemmelighed til Radioudstillingen i Forum. Det bliver meget intenst i mellem dem og de er lige ved at kysse, men bliver forstyrret, da Kaj-Holger og Vang dukker op. For at undgå at Ida opdager det om anbefalingen, lukker han hende i udviklingsafdelingen. Hun sidder der i flere timer og da Erik kommer tilbage, skælder Ida ham huden fuld. Hun klarer eksamenen godt, trods det natlige ophold i Bellas udviklingsafdeling. Ida beslutter sig for at aldrig at se Erik igen, men det holder dog ikke. Hun hører om Radioudstillingen i radioen og kommer derud. Endelig lader Ida følelserne få frit løb og Erik og Ida kysser inderligt. Det har været længe undervejs.
Ida og Erik indleder et forhold efter Radioudstillingen og begge er smaskforelsket. Det går dog i stykker, da Erik frier til Ida. Hun vil have en uddannelse og vil ikke overveje ægteskab. Erik smider ringen væk ved det træ, som er deres hemmelige mødested. Hun har det skidt med, at Erik tager sådan på vej over hendes afslag. Palle viser Ida, et brev han har fået fra Jens Otto Krag og Ida bliver bekræftet i at Palle er lun på Søs, da hun finder brochurer fra Bella. Ida opdager at hun er blevet gravid, er frustreret, vred og frygter hendes fars reaktion. Hun holder det dog hemmeligt, i håb om at det ikke er rigtigt. Direktør Nielsen inviterer Ida til frokost og fortæller hende at Erik skrev anbefalingen og hun bliver meget forskrækket, befippet og chokeret. Hun raser over Erik og Karen spørger til hendes følelser for Erik og Ida indrømmer at de har set hinanden hele sommeren og at hun er gravid og det vil ødelægge hendes fars liv og hendes chancer for en uddannelse, Karen tager det nøgternt, trøster Ida og siger at det handler om hende, ikke hendes far. Ida tager til Ringkøbing. Da hun fortæller dem at hun venter barn, tror de at fyren er rendt og Ida fortæller dem at hun ikke vil giftes, men have en uddannelse. Ida og hendes far skændes over det, men Astrid griber ind. De indvilger i at tage sig af barnet, men med visse betingelser. Betingelser som får Ida til at ændre mening. Hun tager tilbage til København og siger til Karen: "*Det skal være mit barn, ikke min mors*". Karen er ikke enig, men accepterer alligevel Idas valg, trods de genvordigheder hun selv har haft som enlig mor. Eriks mor Karin hører gennem Vang, at Ida er gravid. Hun opsøger Ida, spørger hende om barnet er Eriks og får et positivt svar. Ida fortæller også at Erik ikke ved det. Karin beder Ida om at genoverveje sit valg. Ved et utroligt held, finder Ida ringen som Erik som smed væk og tager hjem til Erik for at fortælle, at hun gerne vil giftes med ham. Ida og Erik bliver gift omkring december, 1950.

## 1951-1952

Erik og Ida bor nu i et lille hus og Erik arbejder ikke længere på Bella. Ida er nu højgravid og læser til eksamen og håber at barnet først kommer efter at eksamen er overstået. Kaj Holger forærer dem en telefon, så Ida kan ringe til sine forældre når barnet kommer. Erik bliver rasende og siger at han ikke vil have noget af sin far. Ida prøver at overtale Erik til at slutte fred med hans far, men Erik er uvillig. I maj 1951 skal Ida til Dansk eksamen og er vred på Erik, fordi han ikke følger hende op og over hans planer om at starte en fjernsynsfabrik, så hun går for hurtigt op ad trapperne. Vandet går lige ned på censors ruskindssko og hun bliver båret ud til ambulancen, på det grønne bord. Hun føder derefter en søn, Bo. Erik beroliger Ida, med at lægge planerne om en fjernsynsfabrik på hylden indtil videre. Ida går til sygeeksamen, bliver endelig student og Erik giver hende huen på.
Den 2. oktober 1951 fejrer Erik, Ida, Søs og Meyer fjernsynspremieren. Ida trives med at tage sig af lille Bo, men bekymrer sig over at Erik har taget et stort lån i huset, for at starte fjernsynsfabrikken, Meyer & Nielsen, sammen med Meyer. Ida og Erik er til middag hos Kaj Holger og Karin lige før jul, 1951 og her får Idas bekymring ny næring, da Kaj Holger udfritter Erik om fabrikken.
Kaj Holger fortæller Ida at det går dårligt på Meyer & Nielsen, økonomisk set. Hun ser fabrikkens regnskaber efter og opdager at det er sandt. Hun konfronterer Erik og de skændes.
Da Erik har held med en ny finanseringsordning, fejrer han det med Ida og Erik passer ikke på og Ida bliver gravid igen. Hun er bekymret pga. Erik, som ikke har været hjemme i tre dage. Hjemme hos Karen bryder hun sammen af træthed. Ida og Meyer får at vide at der kommer en ny fjernsynssender som når længere ud end de havde regnet med.
Erik er kommet hjem, de diskuterer. Erik fortæller at han altid har følt sig alene og Ida fortæller ham at han ikke længere er alene.
I 1952 fødes Erik og Idas andet barn, sønnen Henrik. Ved dåbsfesten fortæller Erik, Ida at han har skaffet en stor ordre på 100 fjernsyn. Han vil holde det hemmeligt indtil videre.
Ida finder tilfældigvis ud af at der er en flirt mellem Karen og Børge og driller Karen med det.
Da den store ordre kommer i fare prøver Ida at overbevise Erik om at alting nok skal gå. Så længe de har hinanden og Bo og Henrik. Da Erik, Ida og drengene skal til Ringkøbing for at holde jul, ender det med at Ida må tage af sted alene med drengene og må lyve om at Erik var syg. Hun ville ikke fortælle sine forældre at Erik ikke gad komme, så hun dækker over ham.

## 1953-1954

Det hele sejler og Ida foreslår Erik at bede hans far om hjælp. Det ender med at Erik går sin vej igen, fordi han nægter at tale med hende om problemerne. Ida inviterer Karen, Børge, Emma og Palle til at se kroningen af dronning Elizabeth den 2. i fjernsynet. Det bliver gennembruddet for fjernsyn i Danmark.
Det er nu 1954 og det går lidt bedre for Ida og Erik, selvom han er tilbage på Bella.
Karen, Ida, Emma og drengene er i Zoologisk have og Ida betror sig til Karen, om Eriks humørsvingninger og at det påvirker børnene. Desuden indrømmer hun, at hun er ved at have fået nok af ham. Grundlovsdag er der frokost hos familien Nielsen og Ida er ikke enig med Thomas Skade-Poulsen om ansattes forhold til deres arbejde. Da Erik køber en bil, bliver Ida vred. Alligevel ender det med at familien tager på ferie og Erik og Ida genfinder melodien. Men det holder dog ikke, Ida er træt af at dække over Erik, fordi han ikke gider at dukke op, når de er inviteret ud og de går glip af fejringen af Palle, som er færdig med studierne og er blevet Cand. Polit..
Erik viser Ida, film fra hans barndom. Film, der viser at tingene var bedre mellem far og søn engang.
Idas frustration over Erik bliver tydeligere, da han pludselig ændrer mening om arbejdet på Bella. Det går helt galt, fordi Eriks overtræthed gør Ida nervøs. Hun søger trøst og råd hos Karen. Da Erik køber et helt nyt dyrt spisestuemøblement bliver Ida virkelig vred på ham. De skændes om økonomi igen. Denne gang meget værre end de forrige skænderier. Det ender med at Erik smider Ida og drengene ud. De tager hen til Karen. Ida er bekymret for Erik og prøver at ringe hjem, men han svarer ikke. Karin opsøger Ida for at fortælle hende at Erik, dagen i forvejen, er blevet indlagt på det psykiatriske hospital og at indlæggelsen ikke foregik frivilligt. Ida bryder sammen og føler sig skyldig. Lidt tid efter besøger Ida, Erik og han beder hende om ikke at flytte tilbage til huset, men blive i Karens lejlighed. Ida fortæller Erik, at hun elsker ham. Han knuser hendes hjerte, da han efter indlæggelsen rejser til Amerika og ved samme lejlighed, søger om skilsmisse.

## 1956-1957

Der er gået halvandet år siden Eriks indlæggelse. Ida gennemlæser de breve han har sendt hende fra Amerika. Han skriver at han stadig tænker på hende og drengene. Ida har overtaget Karens lejlighed, har fået et job på Bergs forlag og skriver endelig under på skilsmisse-papirerne. Hun tager sit pigenavn igen, så hun hedder Ida Nørregaard og ikke Ida Nielsen.
Hun "fejrer" det ved at oprette en konto i Magasin og køber en ny dragt. Da en ung forfatter, Brandt får afslag, prøver Ida at hjælpe ham med hans bog. Brandt opsøger Ida og viser hende, de ændringer han har lavet på manuskriptet. Han ser et billed af Anders Nørregaard i uniform og udspørger Ida om det. Han vil have et råd om plottet, der på nogle måder minder en lille smule om det der er sket for Ida, siden hun kom til København i '49, samtidig dukker Erik pludseligt op hjemme hos Ida og det gør hende både vred, ulykkelig og forvirret. Eriks genkomst i hendes liv, er overvældende for Ida. Hun er indbudt til Karins 50-års fødselsdag og det er tydeligt, at der stadig er varme følelser mellem Ida og Erik, men det beroliger ikke Ida. De tager i skoven, sammen med drengene. De ender ved træet, hvor Ida fandt ringen dengang og han spørger hvor hun nøjagtigt fandt den og hvorfor hun stadig går med den. Ida fortæller ham det og siger at hun kan lide ringen og holder lidt af ham, der forærede hende den. Hun beder Erik om at holde kontakten med drengene, ellers bliver hun for alvor vred på ham.
Ida sørger for at Berg læser Brandts (Ham, Ida hjalp) reviderede manuskript og Berg vælger at udgive bogen "Ugift" og samtidig fortæller han hende, at hun kan hjælpe med flere projekter. "Ugift" bliver en bragende succes. Men redaktør Sander truer med at sige op, hvis Ida skal hjælpe med flere udgivelser. Palle siger til hende at det skal hun, da ikke finde sig i. Især ikke, nu hvor hun har givet dem en succes. Da Ida spørger Palle om Søs' besøg hos Erik, vægrer Palle sig for at skulle indrømme at Erik har fået en veninde og oplysningen gør Ida ked af det, hvilket Palle har det skidt med.
Berg beder Ida hjælpe med en bog, som Sander afviser uden egentlig at læse den færdig. Hun anbefaler bogen og foreslår ham at udgive den som den første i en række af bøger, Bergs Billigbøger. Men Ida insisterer på at Berg taler med Sander først. Ida taber hovedet, da Sander gør opmærksom på hvad der kræves for at være redaktør og Sander indrømmer overfor Ida at han har følelser for hende, at hun har ret i hendes kritik af ham og at han støtter hendes kandidatur.
Ida fortæller Karen at hun er blevet redaktør og trøster Karen, som har meldt sig ud af Danmarks Kommunistiske Parti og har meldt sig ind i Socialistisk Folkeparti.

## 1958-1959

Erik opsøger Ida og tilbyder hende, at hente drengene i sin nye sportsvogn, men hun afviser ham. Karen er bekymret for Ida, da Ida ikke har noget liv foruden sit arbejde og hendes sønner. Ida har problemer med en forfatter, som har oversat en bog, en af de bøger Ida er redaktør på. Han antyder at den eneste grund til at hun er blevet redaktør, er fordi hun ligger i med Berg. Ida taber hovedet og fortæller ham at hans bøger er noget talentløst hakkelse. Berg går henover hovedet på Ida og betaler oversætteren, på trods af han ikke færdiggjorde arbejdet. Sander tilbyder at hjælpe med at rette op på oversættelsen. Ida takker ja til hans invitation om at besøge kunstmuseet Louisiana og han inviterer hende til at komme med hjem den efterfølgende søndag, hun accepterer, mest fordi han har hjulpet hende med oversættelsen. Besøget hos Sander og hans mor, er virkelig akavet og pinligt, men også sjovt. Hun spøger med at hun ligeså godt kunne tage ham, gå hjemme og at han helt sikkert har orden i økonomien. Da Karen siger at man ikke skal tage en, man ikke elsker. Svarer Ida prompte og trist; "*Alt det har jeg jo prøvet*". Underforstået at bruddet med Erik stadig fylder meget. Sent juleaften, dukker Erik op hjemme hos Ida. De nyder et glas portvin sammen og Erik foreslår at de alle fire kører en tur juledag, men hun mener at han bør køre en tur med drengene uden hende.
Erik bliver kærlig, først er hun afvisende. Men ender at lade ham tilbringe natten hos hende.

1959:
I Børge og Karens kolonihave, spørger Palle til Ida og Eriks forhold. Hun affejer ham, siger at det ikke er noget; "*Enten skal det være, eller så skal det ikke være*". Der er problemer på Bergs forlag, billigbøgerne sælger ikke så godt, hun foreslår at de går sammen med andre forlag.
Ida besøger Erik i hans nye lækre lejlighed for at fortælle, at drengene har været op og slås. Fordi Bo nægtede at give læreren, sin karakterbog, da den ikke er underskrevet af hans far. De andre drillede Bo, med at han slet ikke har en far og Henrik slår en af dem så hårdt, at drengen mister en tand. Ida beder Erik komme hjem til dem, for at underskrive karakterbogen. Erik, Ida og drengene deler en hyggelig middag sammen. Ida skal være redaktør på hobbybøger, da billigbøger ikke længere kan betale sig for Bergs Forlag. Ida og Erik tilbringer natten sammen og får snakket om nogle de ting, som har ligget gemt, siden bruddet. Hun betror ham grædende, at hun tror hun aldrig vil komme sig over det chok, hun fik, da han forlod hende og børnene for at flytte til Amerika.
Drengene er blevet væk og Ida er virkelig bekymret, men de er bare taget hjem til deres farmor og farfar, for at finde deres far. Da Kaj Holger kører dem hjem, fortæller Ida at hun har mistet sit arbejde, da forlaget skal lukke. Kaj-Holger tilbyder Ida et job på Bella, som sekretær for Funder. Hun takker nej, blandt andet fordi hun ikke har lyst til være på den samme arbejdsplads som Erik. Men ingen forlag vil ansætte hende, da Berg ikke har gjort opmærksom på at hun var redaktør. Erik inviterer Ida til Paris i en uge, mens drengene er i Ringkøbing. Men hun siger nej. Palle, Søs, Margrethe, Ida og drengene skal på ferie i Søndervig, men skal først besøge Idas forældre i Ringkøbing. Søs kan ikke få fri, men de andre tager af sted. Idas forældre synes det er lidt mærkeligt at hun er på ferie med en gift mand, men synes godt om Palle. Astrid antyder at Ida kunne gifte sig med sin fætter Arne, men Ida er stærkt afvisende.
De nyder alle ferien hos Fru Lodbjerg.
Ida forstår Palles bekymring omkring Søs' holdning til Mogensen. Da Palle fortæller Ida at Erik er blevet gift, bliver hun noget rystet og trist. Ida fortæller om jobtilbuddet fra Kaj-Holger og det er mere tillokkende, nu hvor Erik er blevet gift. Ida fortæller også at det var i klitterne ved Søndervig, hun besluttede sig for at tage til København uanset hvad, få en uddannelse, møde manden i sit liv, få nogle børn og så senere ville de sammen vende tilbage til klitterne. Men synes selv, det lyder fjollet, her ti år senere, hvor hun sidder der med sin gode ven.
Der opstår et kort akavet øjeblik i mellem dem. Ida skynder sig ind for at pakke, mens Palle kigger langt efter hende.

## 1961-1962

Det er august og Ida har sit hyr med drengene. Hun arbejder som uddannelsesleder på Bella og spørger Kaj Holger om Erik pga. Bo. Han siger han intet ved. Hun spørger også Karin, som kan fortælle at Erik og Lisbeth bor på Bispebjerg. Ida trives på Bella og underviser desuden de fabrikspiger, som gik ud af skolen i 7. klasse. Blandt andre Karen og Ruth. Kaj Holger advarer Ida om at hende og drengene ikke skal forvente noget fra Erik. Palle er på besøg hos Ida, for at hente Margrethe og der opstår igen et lille akavet øjeblik, mest fra hans side. Han ender med at spørge hende om der er nogle interessante emner, evt. en sød ingeniør. Det gør hende en anelse sur og han skynder sig og trække i land. Ida spørger til Søs og det er tydeligt at det kunne gå bedre i ægteskabet. Da Palle skal gå, giver han Ida et hurtigt kys og hun beder ham hilse Søs(En pæn afvisning), men har det lidt underligt over det. Bagefter opdager hun at Emma har besøg af en fyr, mens Børge og Karen i haven. Det er tydeligt at forholdet er seriøst. Ida tænker på, at da hun kom i '49 var Emma en lille pige, det er hun ikke mere. Det betyder at tiden går sin gang. Da Erik har haft drengene med ud på en tur og spørger til arbejdet hos "den gamle tyran". Skælder Ida ham ud, fordi han har vendt familien ryggen; både hende, drengene, Søs og hans mor. Og kun dukker op, når han har brug for stikirenddrenge til at aflevere hans reklamer for oliefyr, beder ham også om ikke at køre med drengene, når han har drukket. Der ryger et par finker af fadet, omkring mønsteret med hans forhold til faren og hvad det gør ved drengene.
Oktober, 1962: Cubakrisen er det store samtaleemne, mens Kaj Holger holder fødselsdagsselskab, hvor Ida er indbudt. Et par dage senere dukker Erik op hjemme hos Ida i stærkt beruset tilstand, han frier til hende. Hun afviser ham, men bekymrer sig stadig om ham og giver ham penge til en taxa. Ida tør ikke tage chancen igen, kan ikke klare at få knust hjertet en gang til. Nogle dage senere begår Erik selvmord og det er Palle der får den "hyggelige opgave" at fortælle Ida at Erik er død, hun bliver selvfølgelig meget ked af det. Hun spørger Palle om det er selvmord og han bekræfter det. Ida frygter at skulle fortælle Bo og Henrik, at deres far er død. Efter begravelsen, stikker Bo af og Ida leder og leder, Børge finder ham i cykelkælderen og tager en snak med ham. Lisbet opsøger Ida og fortæller hende, at det er Kaj Holger, som er skyld i at Erik mistede lysten til at leve, ved at bagtale ham, og dermed ødelægge hans virksomhed, endnu en gang. Ida fortæller Palle det hele, har det elendigt med at hun ikke troede på det, når Erik sagde, at hans far ikke ønskede at Erik skulle have held med noget. Palle viser sig som en god ven og trøster Ida. Hun beder ham om at holde det hemmeligt, for familie-fredens skyld og Ida beslutter sig for at sige op på Bella.

## 1964-1965

Ida arbejder nu som sekretær på Akademisk Studenterkursus, hvor Ida oprindelig tog sin studentereksamen. Hun er begyndt se lidt til en lærerne, Søren Aagaard. Hun opdager at Henrik har røget en af Sørens smøger og bliver gal, mens han synes det er sjovt. Han foreslår at Ida og drengene flytter ind hos ham og besøge ham, den følgende søndag.
Det bliver lidt intenst mellem dem, men de bliver afbrudt af Bo. Ida aflyser en aftale hos Kaj Holger og Karin, for at besøge Søren. Men også fordi hun ikke har lyst til at have kontakt med dem efter det med Erik, men Ida vil ikke indrømme det åbent. Palle udfritter Ida, da han hører om Søren, men det eneste hun vil sige er at han underviser i Dansk og er Cand. Mag i Dansk litteratur(Cand. Mag i Dansk litteratur, var det Ida drømte om at studere til, da hun kom til København i '49). Besøget hjemme hos Søren, er lettere akavet. Søren er ikke vant til børn og det er tydeligt. Da drengene kommer hjem med en hundehvalp, må Ida bede dem aflevere den tilbage, da Søren ikke vil have hund. Drengene spørger deres farmor og farfar om hunden må bo hos dem, men Ida modsætter sig det og Bo og i særdeleshed Henrik bliver rasende på Ida over hendes modvilje og hun bliver vred på Henrik over hans opførelse. Kaj-Holger kommer for at snakke med Ida om drengene. Henrik vil virkelig gerne arbejde på Bella. Da Ida siger nej, bliver hun nødt at fortælle Kaj Holger, at hun kender til sandheden om hans rolle i Eriks død. Hun vil ikke have at drengene arbejder på Bella pga. det. Emma skal giftes 2. juledag, '64 og både Ida og drengene er inviteret. Søren og Ida har et skænderi og Søren tager ikke med. Det samme sker for Søs og Palle, og Palle kommer også alene. Ida overtaler Palle til blive til festen, efter han fortalt hende at han og Søs har besluttet at gå hver til sit. De danser og betragter det lykkelige nygifte par. Børge fortæller Ida, at Palle, Søs og Margrethe flytter til USA, da Palle har fået en stilling ved Ambassaden i Washington D.C, hun bliver lidt paf. Karen viser hende billederne fra Emma og Mortens bryllup og Ida dvæler lidt ved et af hende og Palle, der danser.
Vi hopper frem til 1967.

## 1967-1968

Idas drenge er nu teenagere, med alt hvad det indebærer. Hun herser med Bo, fordi han kun er "måske egnet" til gymnasiet og undrer sig over hvad Henrik render og laver i kælderen. Bente, Bos veninde, fortæller Ida, hvorfor Bos karakterer er faldet så drastisk; Han har ydmyget hans Dansk og Tysklærer, Hr. Sønderby. Ida opsøger Hr. Sønderby for at gøre opmærksom på at hvis hans behandling af Bo, ikke ændrer sig, vil hun føre en klage igennem hele systemet. Til gengæld fortæller han Ida, at Henrik sælger stereoanlæg på hele skolen og hun bliver stiktosset på Henrik, da hun opdager at det er Bella-stereoanlæg. Bo bliver sur over at hans mor har talt med Sønderby. Ida besøger Søs og Palle i deres nye flotte parcelhus og ser deres lille datter Marie for første gang. Søs prikker til Ida over hendes single-tilstand. Ida skændes med Henrik, fordi han vil arbejde på Bella og hun ikke vil give ham lov. Ida prøver at forklare Henrik, at Kaj Holger er skyld i Eriks død og stikker ham en lussing, da han kalder Erik, et skvat. Hun har det skidt over hans holdning til hans far og fordi hun stak ham en lussing. Da Henrik stikker af til Vesttyskland, for at se testen af Bellas nye farvefjernsyn, bliver Ida stiktosset og har et lille skænderi med Bo over at han vil i 3. real og han siger til hende, at det hele ikke handler om hendes ambitioner, men hans egne. Søs foreslår at Palle kører Ida til Tyskland for at hente Henrik.
Palle og Ida snakker om protestunderskrifter mod Vietnamkrigen, som Ida skrev under på. De punkterer og der er ikke noget reservehjul, så de må gå til nærmeste hotel. Det begynder at styrtregne. De finder et lille hotel og er drivvåde. De kan først komme videre, den følgende dag pga. punkteringen. De ligner begge druknede mus, Palle spørger spøgende om de skal spise først eller have noget tørt tøj på først og Ida ser gnavent på ham. Da de sidder og nyder et glas vin, snakker de om Henrik, og Palle, siger drillende; "*Det er næsten synd, at han ikke nåede at se dig før. Det ville virkelig have styrket din autoritet.*".
Senere på aftenen sidder de og hygger over nogle glas vin og øl, mens de snakker om, da Ida kom for at leje værelset hos Karen og Palle kan huske stort set hver detalje, selv hvilken hat Ida havde på. Den kan hun ikke huske til at starte med. Ida funderer over, hvorfor er hun blevet nøjagtig som sine forældre, og vil bestemme over hendes børn. Lige det, hun hadede sin egen far for da hun var ung. Da hun tog til København i '49 og droppede husholdningsskolen, trodsede hun virkelig sine forældre. Hun føler sig som en mislykket mor, hvilket Palle ikke er enig i; kun delvist mislykket. Ida giver ham svar på tiltale og siger at han er mislykket, fordi han har forladt politik og ikke har det godt med det. Palle indrømmer at han føler at han har svigtet Krag. Man fornemmer at der ligger nogle følelser skjult mellem dem, men Ida skynder sig at påpege at han har en dejlig familie og det var godt at Søs og Palle sammen igen og at Marie er en dejlig unge. Ikke at forglemme et stort nyt hus. Hvortil Palle svarer; "*Ja, og en stor rig svigerfar*", men ham gider hverken Ida eller Palle, at snakke om. Da de går tilbage til værelserne, og Ida takker ham, for at køre for hende, kysser Palle pludseligt Ida. Et langt, dvælende, sødt og ikke mindst gengældt kys. Stemningen efter kysset er både forfjamsket, tøvende og forvirrende. Da Ida ikke kan falde i søvn, kommer hun ind til Palle, for at spørge ham, hvorfor han kyssede hende. Han undskylder og siger at han ikke mente noget med det. Ida går ham på klingen og han indrømmer at han mente noget med det. Ida siger, at nu kan hun slet ikke sove. Palle beder hende komme hen til ham og de tilbringer natten sammen.
Ida beslutter sig for at give Henrik lov til at få en læreplads som Radiomekaniker på Bella og fortæller Bo at han selv bestemmer om han vil i gymnasiet. Da Ida ser Kronprinsesse(senere dronning) Margrethe og Grev Enrique (senere Prins Henrik)s bryllup i fjernsynet, ringer Palle for at snakke med hende. De kan ikke lade være med at tænke på hinanden, men bagefter har Ida det underligt med alt hvad der er sket mellem dem.
Ida har tilbragt sommeren i Ringkøbing og Søndervig. Karen har på fornemmelsen at der er sket et eller andet, mellem Palle og Ida, da Palle har spurgt til Ida, flere gange i løbet af sommeren. Ida har knap været tilbage i København et døgn, da Palle ringer til hende. Ida lægger på, vil helst have at de ikke ses så meget, efter deres Tysklandseventyr. Ida er tydeligvis i Palles tanker hele tiden.
Ida siger til drengene at hun cykler en tur, men cykler ud til Palle. De sidder og snakker over et par glas vin. Ida fortæller Palle at hun har overvejet at begynde at studere Dansk på universitetet, men hun mener det er helt hul i hovedet. Palle synes at hun skal gøre det, ellers vil hun bare fortryde det senere. Det slår gnister i mellem dem, indtil Ida ser på klokken og vil skynde sig hjem. Palle spørger hende, hvorfor hun ikke fortalte drengene at hun tog ud til ham. Ida vil undgå at drengene kunne misforstå det hele.... Palle fortæller hende at han har tænkt på hende hele sommeren, de kysser og hun tager ikke hjem før tidligt næste morgen. Undgår lige nøjagtig at blive afsløret af Henrik. Da Bo har kæresteproblemer, prøver Ida at hjælpe og Palle ringer, fortæller at hans familie er kommet hjem fra Tibirke og han havde håbet de kunne ses. Ida vil at han tager sig af sin familie, hun har det ikke helt godt med det, de har gang i. Palle beder Ida møde ham på et hotel, den følgende fredag. Hun indvilger modstræbende. De mødes og Palle spørger om hun så starter på universitetet. Ida mener at det er ligeså urealistisk som deres forhold. Alle ville tro de var blevet gale, hvis de indrømmede de følelser, de har for hindanden og det at mødes på et hotel er for usselt. Hun rejser sig for at gå, Palle griber hendes hånd, men Ida beder ham om ikke at røre ved hende. Hun går og han sidder der, trist. Palle beder Ida, mødes med ham, da han har noget at fortælle hende. Han fortæller at han vil skilles. Ida beder ham lade være, for børnenes skyld. Han står fast, men der sker noget som forhindrer ham i det. Opmuntreret af Palle finder Ida sit gamle gåpåmod, søger og får dispensation til at starte på universitetet og begynder at studere Dansk litteratur. Bo synes det er helt skørt, da hun er dobbelt så gammel som de andre studerende, men forstår hende godt.
1968: Ida har studeret Dansk i et år og render tilfældigt ind i Søren. Ida bliver bekymret for Bo, da han begynder læse bøger om psykologi, og spørger til hans fars psyke. Hun beder ham om at droppe det, inden han får det helt galt i halsen. Da Henrik bliver bortvist fra Bella, beder Ida, Kaj Holger om at genoverveje sin beslutning. Han forbarmer sig, men sender Henrik til Ringsted. Palle tilbyder Ida en lejlighed i Dagmarsgade, men hun takker nej. Palle længes stadig efter Ida og ville ønske at de kunne genoptage deres forhold. Men hun afviser det blankt, pga. hans forpligtelse overfor hans familie. Da Søren inviterer Ida på date, siger hun ja, også for at gøre det helt klart for Palle, at det er slut. Da Søren pga. en misforståelse bliver anholdt, må Ida hjælpe ham ud af kniben, men det er ikke så let. Ida besøger Søren i hans nye hus i kartoffelrækkerne og det bliver en hyggelig aften.

## 1969

Ida og Bo er flyttet ind hos Søren. Henrik er stadig i Ringsted. Ida hjælper uforvarende Karen med at få Børge overtalt til at sætte sig op i en flyvemaskine. Hun er bekymret for Henrik, fordi han aldrig kommer hjem på weekend fra Ringsted og taler med Kaj Holger om det. Henrik bliver sur på sin mor over at hun blander sig. Ida og Søren finder en kæmpestor klump hash i Bos skrivebord. Da de er i gang med veje klumpen, kommer Idas forældre på et uventet besøg og hashklumpen ender i Ringkøbing, fordi Astrid tror det er ler, som er blevet tørt. Ida begynder at skælde Bo ud, men det viser sig at han intet anede om hashen. De fortæller historien, da de er til middag hos Søs og Palle og alle får et godt grin. Palles følelser for Ida er ikke forsvundet og han har svært at skjule dem, da de snakker om livet, kærligheden og tabte drømme. Hun tilskriver det, hans fuldskab. Da Søren og Ida kommer hjem fra festen, begynder de at snakke om Erik. Søren antyder at Erik var lidt til en side, men Ida bliver vred og fortæller ham sandheden om Eriks problemer og Kaj-Holgers rolle i Eriks død. Hun ved ikke at Bo hører det hele, da han står ude i gangen, efter at have været på toilet. Hun prøver at tale med Bo om det, men han vil ikke. Ida bliver lidt såret, da Bo fortæller at han vil gå ud af gymnasiet og har brug for at få familien lidt på afstand.

## 1972-1973

Det er sommeren '72: Ida og Søren besøger Bo, som bor på ødegård i Småland. Ida stikker lidt til Bo omkring hans valg om at blive i Sverige og beder ham komme hjem til Henriks fødselsdag, som skal holdes hos Kaj Holger og Karin, men han nægter. Ida presser på for hans farmors skyld, da Karin ikke er rask. Ida synes det er forkert af ham, at han vil redde den tredje verden, men ikke se sin egen familie.
Hele familien, minus Bo fejrer Henriks 20 års-fødselsdag. Ida er stærkt uenig med både Henrik, Kaj Holger og Søs om EF, da hun agter at stemme nej. Ida bryder sig ikke om at Kaj Holger gør forskel på Bo og Henrik, og at Søren gjorde grin med Bo under fødselsdagsmiddagen. Hun har samtidig svært ved at vænne sig til at hendes drenge nu er voksne mænd på henholdsvis 21 og 20 år.
Ida er nået frem til sit speciale, både Bo og Karen mener at hun skal følge sit hjerte og ikke hvad Søren synes. Hun vælger at hendes speciale skal være om Karen Blixen, med hovedvægt på "Vintereventyr". Da Palle beder Ida om at tale med Karen som er flyttet ud i kolonihaven, fordi Børge har tænkt sig at stemme ja, ved EF-afstemningen i oktober '72, opstår der et kort øjeblik mellem Palle og Ida, som viser at der stadig er usagte følelser mellem dem. Ida knokler med sit speciale og Søren føler sig overset. Karin bliver indlagt og Ida prøver igen at overtale Bo, til at komme hjem, da det er ret alvorligt denne gang. Dagen for EF-afstemningen oprinder. Hjemme hos Søren og Ida følger Ida, Søren, Karen og Emma stemmeoptællingen i fjernsynet. Der ryger nogle øl ned. De har ikke noget at fejre. De er alle Nej-stemmere. Da Søren lægger kraftigt an på Emma, kommer det til et opgør mellem ham og Ida. Der ryger en del finker af fadet. Søren antyder at Ida er kedelig, snerpet og at han ikke får noget ud af forholdet, erotisk set. Til gengæld er hun dødtræt af han har et problem med at hun er i gang med en uddannelse, at hver gang hun tænker en selvstændig tanke skal passe på ikke at fornærme hans mandlige stolthed og afslutningsvis, at han da slet ikke skal tale om at være erotisk.
Tirsdag, d. 3. Oktober '72, Ida flytter fra Søren og vil tage til Ringkøbing for at færdiggøre sit speciale, men Karen synes ikke det lyder som en god ide at tage til Ringkøbing. Der går 7 måneder og Ida bor nu hos Bo i Sverige, mens hun knokler med sit speciale. Bos kæreste Lisa fortæller at hun er gravid og at Ida skal være farmor. Hun er lidt forbavset, hun er kun 44 og skal være bedstemor. Men at se Bo og Lisas lykke, gør Ida glad. Da Karin dør, rejser Ida hjem og beder Bo om at komme med, men taler for døve øren. Ved gravkaffen efter begravelsen, fortæller Ida, Palle at hun skal være farmor og at det skal hun lige vænne sig til. Bagefter fortæller hun, ham en historie fra Karen Blixens "Den afrikanske farm", der kort sagt handler om, at hvis man venter længe nok så skal livet nok give mening. De siger farvel og går hver sin vej. Kort efter kommer Ida hjem til Palle, for at sige;
"*Hvorfor skal man gå og vente på at det giver mening. Man må da kunne gøre noget selv. Hvorfor skal vi vente på at vi begge bliver folkepensionister og gå rundt nede i Frederiksberg have og fodre ænder. Jeg prøver bare at sige at det var forkert, at jeg ikke turde, dengang vi to... Ja jeg ved godt Vibeke kommer lige om lidt. Hun er helt sikkert en meget sød pige. Jeg skal nok gå nu. Det er bare... Mig og begravelser... Glem fuldstændig at jeg var her.*".
Ida færdiggører sit speciale hjemme hos Børge og Karen, og den dag hun skal aflevere det på universitetet får de af vide, at Bella er brændt ned til grunden. Det eneste der er tilbage er et billede, som stod inde på Kaj Holgers kontor, et billede af Bella.
Ida, Bo og Lisa besøger Astrid og Anders Nørregaard i Ringkøbing.
Nu 24 år efter at hun besluttede sig for at tage til København og få en uddannelse, sidder Ida igen i klitterne ved Søndervig. Palle dukker uventet op, og Ida får den sidste af hendes ungpigedrømme opfyldt; At sidde i klitterne med manden i hendes liv. De sidder hånd i hånd, mens solen går ned over Vesterhavet.

# Andre oplysninger om Ida Nørregaard

## Uddannelse og Arbejde

### Uddannelse

* Realeksamen\*
* Udlært på kontor\*
* Studentereksamen
* Cand. Mag. Dansk litteratur

*Uddannelser markeret med \* er taget i Ringkøbing*

### Arbejde

* Sekretær på Bella - Radiofabrikken
* Opvasker
* Sekretær hos direktør Vang
* Sekretær hos Bergs Forlag
* Redaktør hos Bergs Forlag
* Undervisningsleder på Bella
* Sekretær på Akademisk Studenterkursus

*Her er kun de stillinger, som optræder i løbet af de 22 episoder*

## Familie og forhold

### Familie

**Far:** Anders Nørregaard

**Mor:** Astrid Nørregaard

**Søskende:** Flere brødre, bl.a. Ebbe.

**Søn:** Bo Nørregaard(Født Nielsen)

**Svigerdatter:** Lisa Ukendt efternavn

**Barnebarn:** Ukendt køn og navn

**Søn:** Henrik Nørregaard(Født Nielsen)

### Ekssvigerfamilie

**Eksmand:** Erik Nielsen(gift, 1950, separeret, 1954-'55 og skilt, 1956

**Ekssvigerfar:** Kaj Holger Nielsen

**Ekssvigermor:** Karin Nielsen

**Ekssvigerinde:** Søs Nielsen

Ida Nørregaard spilles af Anne Louise Hassing