Флемет

* Початок
* Dragon Age II
* Інквізиція

**Флемет** — відома, як "*Відьма з Диких Хащ*", "*Мати помсти*" серед хасиндів[1] або "*Аша'беланар*" (англ. / ельф. "*Asha'bellanar*" — "жінка багатьох років" у перекладі з ельфійської) — перевертень та відьма, мати Морріґан. Вона є головною героїнею численних легенд, що сягають сивої давнини; у них її описують, як незбагненно могутню чарівницю-довгожительку (або взагалі безсмертну), в якої хтозна-скільки дочок, та всі вони — відьми, так само, як і їхня мати.

## Передісторія

*За легендою, давним-давно Банн Конобар узяв собі за жінку красну дівчину із потайним хистом до чарів — Флемет із Хаєверу. Якийсь час жили вони щасливо, але потім прибув до них молодий поет на ім'я Осен — і полонив серце пані своїми віршами.*

*Вони попросили допомоги в хасиндів та сховалися в Хащах від люті Конобара. Одначе якось дізналися вони про те, що Конобар помирає і що його останнє бажання — лише ще раз побачити обличчя Флемет.*

*Коханці повернулися, але на них чекала лише пастка. Конобар убив Осена та ув'язнив Флемет у найвищій вежі свого замку. Натомість, Флемет створила закляття та викликала духа з того світу, аби лише здійснити свою омріяну помсту чоловікові. І мала вона помсту, тільки-но не такою вона її собі уявляла. Дух оволодів нею, перетворивши на Гидь — спотворену, покривлену, лиху істоту. Вона розтерзала Конобара та всіх його людей та втікла до Диких Хащ.*

*Цілий вік плела інтриги Флемет, викрадаючи чоловіків із племен хасиндів та зачинаючи від них виродливих дочок-чудовиськ: люди вмирали зі страху, лише поглянувши на них. І повели за собою відьми Коркарі армію хасиндів на племена Аламаррі, але герой Кормак переміг їх та, як кажуть, спалив відьом усіх до одної. Проте й досі пошепки переповідають хасинди, що Флемет і досі живе на болотах і разом із дочками викрадає чоловіків, як вони опиняються неподалік.*

*— Витяг із Допису в Кодексі: Флемет*

Говорять, що Флемет народилася в Хаєвері у 3:00 Ери Веж[2], але, згідно з дослідженнями Брата Фердинарда Дженитіві, немає ніяких доказів того, що "Банн Конобар Елстан" чи "Флемет із Хаєверу" взагалі існували. Хтось припускає, що у легенді йдеться про Тейрна Тейлмала, сина Каедмона, який взявся об'єднати Ферелден та якого вбила власна дружина: він ув'язнив її за подружню зраду, але співчутливі слуги звільнили її[1].

Однак Морріґан розповідає, що, за словами її матері, Флемет насправді була дружиною бідного барда на ім'я Осен, а лорд Конобар був ревнивим паном із далеких земель, який схотів забрати Флемет собі. Одного дня, лорд Конобар запропонував Осену багатство та владу в обмін на його красну дружину, й Осен погодився на ці умови. Але Конобар був безчесний та обіцяв гроші, яких не мав ніколи; замість чесного обміну він убив Осена в чистому полі. Духи розповіли Флемет про долю Осена, і вона поклялася помститися за нього. Із допомогою духів жінка відібрала життя Конобара та втекла до Диких Хащ Коркарі. Спільники лорда намагалися наздогнати й впіймати її, втім Флемет знайшла в Хащах демона, який немовбито подарував їй силу, з якою вона могла захистити себе.

Століттями пізніше, з'явилися сказання про героя Кормака, що здолав Флемет, коли та забажала вторгнутися в низини та повела за собою армію хасиндів. Одначе Морріґан стверджує, що всі це — лише байки та що ніякого вторгнення взагалі не було. Згідно з її версією, Флемет ніколи не мала ніякого хасиндського війська та ніколи не билася з Кормаком. У дійсності, як говорить Морріґан, Кормак вів жорстоку й криваву громадянську війну з власним народом та вдавав, що лише бореться зі злом, яке причаїлося серед лордів. Саме тому його вшановували, як героя. Фігура Флемет з'явилася в цьому сказанні дещо пізніше, можливо, через велику війну з хасиндами, яка врешті-решт відбулася — але пізніше за історію Кормака[3].

Численні легенди й таємниці оповивають те, як Флемет стала Відьмою з Диких Хащ — моторошною живою легендою, що блукала Хащами багато сторіч. Втім її прізвисько не справжнє, а скоріш народне, придумане в Хащах людом із своїми забобонами. Хасинди часто змальовують Флемет в подобі величезного дракона чи змія; звернутися до неї люди наважилися б лише в крайньому розпачі. Флемет дарує помсту тим, хто її бажає, але такі бажання рідко здійснюються саме тим чином, на який сподіваються люди. Саме тому більшість її прохачів рано чи пізно жалкують про свої забаганки. Для далійців, вона мстиве та іноді вередливе створіння, яке цілком може як вбити своїх прохачів, так і допомогти їм[1].

Флемет — частий персонаж ферелденських оповідок. За одною з них, як переповідають, стара відьма звернулася до Каленхада Тейрина та запропонувала свою допомогу в тому, аби об'єднати племена Аламаррі та збити терени Ферелдену в єдине королівство. Вона з'являється в багатьох версіях "Дейн та вовкулака". Флемет також, за поговором, допомогла королю Мерику Тейрину повернути ферелденський трон.

**"Ким би ми не були раніше, зараз ми — Інквізиція."** *— Інквізитор.*

*В цьому розділі є спойлери до Dragon Age: Інквізиція.*

Хоча спочатку Морріґан вважала Флемет Гиддю, потім зрозуміла, що її мати — навіть не людина насправді. Сама Флемет розповідає Інквізитору про те, що всі ферелденські легенди про Відьму з Диких Хащ мають одну спільну рису: у всіх них Флемет втікає від Аламаррі та просить духів про допомогу — і це правда. Щоправда, потім Флемет визнає, що на її моління відповіла Митал, та, в обмін на бажання Флемет, богиня оволоділа її тілом.

**"Тепер із нами йде ще й собака, а Алістер все ще найтупіший у команді."**  *— Морріґан.*

*В цьому розділі є спойлери до Dragon Age: Початок.*

Флемет має численних дочок, але Морріґан каже, що ніколи не зустрічала жодної сестри. Пізніше її приголомшує нове відкриття: вона дізнається, що Флемет просто змінює тіло і так ніколи не вмирає. Потрібні їй нові тіла — це її дочки, і, таким чином, Морріґан — її наступна сходинка, її наступне "тіло".

**"Ким би ми не були раніше, зараз ми — Інквізиція."** *— Інквізитор.*

*В цьому розділі є спойлери до Dragon Age: Інквізиція.*

Явана пізніше заявляє (і сама Флемет підтвердить її слова) про те, що в дійсності правда набагато складніша. Пояснення досить туманне: "душа не може пойняти незгодний сосуд; я ніколи й не становила для тебе загрози", і воно. вочевидь, збиває з пантелику, сердить та непокоїть Морріґан водночас, але більше з цього приводу Флемет нічого не роз'яснює.

 Флемет має майже непохибну й дещо тривожну схильність до того, аби обов'язково брати участь саме в життях найважливіших осіб у Ферелдені. Хоч люди й вважають, що вона живе в Диких Хащах Коркарі, на ділі ж історії про неї досягли значно дальших країв: про неї оповідають навіть аж у північній Антіві, та Шукачі істини знають, що вона не просто героїня казочок.

## Участь у сюжеті

**"Ну, я взагалі-то часто падаю з коней... Таке зі мною буває."** *— Мерик.*

*В цьому розділі є спойлери до Dragon Age: Вкрадений трон.*

Тікаючи від співчуваючих з Орлею, принц Мерик Тейрин та Лоґейн Мак Тир потрапили в полон до далійців, які повели їх до Флемет. Вона запропонувала вивести їх із Диких Хащ, але в обмін на це Мерик мав пообіцяти, що ніхто більше не дізнається про цей таємний шлях. Вона також відкрила Мерику, що одного дня на землі Ферелдену ступить Мор, та туманно попередила майбутнього короля про Лоґейна: "Триматимеш його близько до себе — і він зраджуватиме тебе раз-у-раз, все більш та більш".

**"Антіва — насправді жахливе місце. Повно вбивць і... антіванців".** *— Дункан.*

*В цьому розділі є спойлери до Dragon Age: Поклик.*

Чотирнадцятьма роками пізніше, слова Флемет надихнуть Мерика, тепер — короля Ферелдену, супроводити Сірих Вартів у їх експедиції на Глибинні стежі. Пізніше, він також перекаже Лоґейнові слова Флемет, але той заперечить їх та додасть, що вона запросто могла надурити їх.

**"Тепер із нами йде ще й собака, а Алістер все ще найтупіший у команді."**  *— Морріґан.*

*В цьому розділі є спойлери до Dragon Age: Початок.*

Алістер із новобранцями (та Вартом серед них) отримують завдання: віднайти старі договори Сірої Варти, за якими союзники мають допомогти їм у війні з Мором. На своєму шляху загон зустрічає Морріґан, яка розповідає, що її мати Флемет давнісінько вже забрала документи. Очевидно, Флемет зберігала їх вдома, чекаючи моменту, коли вони стануть у пригоді та знадобляться Вартам.

Пізніше Флемет рятує Варта та Алістера з верхівки Вежі Ішал після згубної Битви під Остаґаром та приносить до себе, аби виходити. Тільки-но вони отямилися та збагнули, який тягар відповідальності тепер лягає на їхні плечі, Флемет наполягла на тому, аби Морріґан відправилася з ними. Флемет не дала чітких пояснень щодо свого рішення, проте натякнула на те, що наразі більш за все її турбує Мор, і, можливо, тому їй хотілося б вберегти від нього доньку.

Якщо спитати Леліану, вона розповість Варту традиційну версію історіі про **Флемет** — такою, як її знають у Ферелдені та Орлеї. Морріґан може розповісти Вартові ту ж історію, але такою, якою знають її хасинди, а також версію самої Флемет (за якою Осен — її справжній чоловік). Морріґан також одразу зауважить, що, цілком можливо, жодна з історій не є правдою.

Морріґан також може попросити Варта віднайти Чорний гримуар Флемет, який зберігається в Колі чаклунів. Забравши його з кабінету Першого Чародія у Вежі Кола, потім можна подарувати гримуар Морріґан (Схвалення підніметься). Незабаром вона розповість про своє приголомшливе відкриття, яке зробила, вивчаючи подаровану книгу: як Флемет відчуває, що її тіло вже слабшає від старості, то виховує дочку, яка продовжить її справу, а потім просто понімає її тіло та позбувається свого старого: немов змінює оболонку. Морріґан просить Варта вбити Флемет, аби застерегтися від такої долі, але йти до неї з ним/нею відмовляється, бо не хоче ризикувати: Флемет може пойняти її тіло будь-якої миті, просто знаходячись поряд.

Зустрівшись із Вартом, Флемет вже добре знає, навіщо до неї завітали, та пропонує угоду: вона віддасть свій справжній гримуар без бою, а Варт повернеться до Морріґан та вдаватиме, що Флемет мертва. Якщо Варт від угоди відмовиться та нападе на Флемет, та перетвориться на вищого дракона (*див. Перевертень Флемет, якщо потрібні поради щодо бою з нею*).

Після перемоги над нею або угоди, Варт отримує Ключ Флемет та, відповідно, все, що знайде в скрині в її хатині: Мантію пойнятого та Справжній гримуар Флемет.

Напередодні Битви за Денерим Морріґан пропонує Вартові ритуал і розповідає, що ця ідея належала Флемет (принаймні, так каже Морріґан). Це було її метою від самого початку подорожі: Морріґан мала зачати дитину із Сірим Вартом, та ця дитина стала б сосудом та пасткою для душі Уртеміеля. Морріґан не каже, що саме Флемет збиралася робити з цією дитиною — можливо, вона й не знає.

**« "Полиш мене", — кажу, і у пітьмі зникаю».** *— Морріґан.*

*В цьому розділі є спойлери до Dragon Age: Полювання на відьму.*

Коли Варт або Варт-Командор нарешті наздоганяє Морріґан у Кублі, вона попереджає про те, що Флемет набагато небезпечніша, ніж вони думали раніше. Морріґан з'ясувала, що її мати, врешті-решт, дошукувалася не безсмертя, а чогось більшого, чогось страшезного; втім, чого саме шукає Флемет, її дочка не каже. Морріґан також натякає, шо її мати пов'язана з Мором набагато тісніше, ніж хто-небудь думав. Якщо Варт вбив Флемет, Морріґан повідомить, що та вижила. Якщо Варт-Командор раніше не був знайомий із Морріґан, вона просто спонукатиме попередити Сіру Варту про те, яку небезпеку становить Флемет.

**"Лише падаючи, ти з'ясуєш, чи вмієш літати."** *— Флемет.*

*В цьому розділі є спойлери до Dragon Age ІІ.*

Флемет зустрічає родину Гоуків разом із Уезлі Валленом та його дружиною Авелін Валлен, коли ті намагаються втекти від Мору та полишити Лотеринг. Флемет у подобі дракону рятує їх від гарлоків. Обернувшись на людину, аби спілкуватися було зручніше, вона пояснює, що просто хотіла подивитися на того, хто зміг перемогти оґра. Незабаром вона пропонує допомогти їх компанії вибратися із селища, але в обмін на це Гоук має виконати її маленьке прохання: віднести амулет далійській Хранительці Маретарі, клан якої наразі стоїть табором біля Керкволлу. Це починає завдання Довгий шлях додому. Вона також попереджає Гоук(а) про те, що Уезлі помирає від темнородної зарази. Це змусить Гоук(а) чи Авелін позбавити його страждань. Все це відбувається під час падіння Лотерингу під натиском орд темнородів — тобто ще до того, як Варт встигне виконати завдання Морріґан та вбити Флемет. Коли під час оповіді Варрика Кассандра відмовляється вірити в те, що Флемет могла втрутитися та допомогти Гоук(у), гном пропонує нагадати їй історію Варта; тоді Кассандра визнає, що, дійсно, після цього вчинки Відьми з Диких Хащ уже не мають дивувати.

До того, як Гоук або Авелін вбивають Уезлі, Флемет каже, що єдиний спосіб вилікувати Пошесть (про який їй відомо) — це стати Сірим Вартом. Гоук чи Авелін відповідатимуть, що всі вони загинули під Остаґаром. Флемет поправить їх, підмітивши: "Не всі, але до останніх з них вам зараз не дістатися". Як тільки вибір зроблено, Флемет химерно попередить компанію про те, що їх негоди ще тільки починаються.

Після того, як Гоук віддає амулет Хранительниці Маретарі, та над ним, на Злам-горі, проводять далійський ритуал, Флемет відроджується, бо вона вклала в амулет частку самої себе. Вона визнає, що це для неї було певним застережним заходом на той випадок, якщо Морріґан би вдалося вмовити Варта вбити її. На питання: "Ти справжня?" вона відповість, що, взагалі-то, не обмежує себе перебуванням лише в одному місці водночас. Наразі вона — лише уламок себе самої, який вона сама й "відколола" від себе. Таким чином, вона була б у безпеці та продовжила б жити в будь-якому разі, незалежно від того, чи вирішив би Варт убити її. Потім вона каже Гоук(у), що великі зміни чекають на світ у майбутньому, а також проказує кілька туманних попереджень до Гоук(а) та Меріл. Врешті-решт, вона перетворюється на дракона та відлітає.

### Dragon Age: Мовчазний гай

Флемет згадує й інша її дочка, Явана, яка є такою собі Відьмою з Диких Хащ, але на болотах Телларі в Антіві. Вона розповідає, що Флемет змусила Мерика пообіцяти, що він прийде до Мовчазного гаю, коли його діти виростуть. Вона також каже, що ритуал пойняття Флемет, якого так боялася Морріґан — це дар.

**"Ким би ми не були раніше, зараз ми — Інквізиція."** *— Інквізитор.*

*В цьому розділі є спойлери до Dragon Age: Інквізиція.*

*Якщо Варт виконав Темний Ритуал у **Dragon Age: Початок***: Інквізитор та Морріґан об'єднують сили, аби знайти Кірана, сина Морріґан, який зник, пройшовши крізь елювіан. Морріґан припускає, що для того, аби спрямувати дзеркало на Марево, де вони самі опиняються, потрібно багацько сил. Шукати довго не доводиться: незабаром вони знаходять Кірана з Флемет.

*Якщо Варт не виконував Темний Ритуал у **Dragon Age: Початок***: Інквізитор та Морріґан зустрічають Флемет, коли вони вирушають до вівтаря Митал.

У будь-якому разі, коли Морріґан намагається напасти на неї, Флемет бере контроль над нею або Інквізитором (залежно від того, хто пив із Джерела Смутку) та розповідає, що насправді Флемет — це й є Митал. Вона визнає, що, коли ще людиною багато сторіч тому кликала по допомогу у пітьмі, саме Митал ледве чутно озвалася до неї та дарувала все, про що благала Флемет, та навіть більше. Усі ці століття Митал жила в ній, і Флемет хоче помститися за несправедливо ображену богиню; і помста її стрясе саме небо.

*Якщо Варт виконав Темний Ритуал у **Dragon Age: Початок***: Флемет пропонує Морріґан вибір: Флемет забирає Кірана із собою і більше не буде переслідувати свою доньку, або вона поверне Кірана матері, але також не припинить переслідувати її. Морріґан, одначе, відмовляється лишати сина з "бабусею" та готова віддати їй навіть своє тіло, аби тільки захистити Кірана. Тоді Флемет лише витягає з хлопчика душу Старого Бога Уртеміеля та повертає сина матері. Вона також повідомляє доньці, що не може душа пойняти незгодний сосуд, тому, насправді, Флемет ніколи й не була загрозою для Морріґан.

*Якщо Варт не виконував Темний Ритуал у **Dragon Age: Початок***: Флемет каже, що бажає лише побачити того, хто пив із Джерела Смутку. Якщо це Інквізитор, то вона покладає на нього місію: скорити собі дракона, який захищає вівтар Митал. Таким чином, упоравшись із завданням, Інквізитор отримує нового союзника — дракона. Після цього Флемет іде, також повідомивши Морріґан, що душа не може пойняти незгодний сосуд, тому вона ніколи й не біла загрозою для доньки.

У кат-сцені вже після перемоги над Старшим, після епілогу, Флемет посилає щось магічне крізь елювіан у невідомому місці. Там Солас зустрічається з нею. З їх розмови стає зрозуміло, що Солас є Фен'Харелом, Лютим Вовком. Флемет називає його "старим другом", водночас докоряючи йому тим, що не вгледів та дозволив Корифею дістатися Сфери Нищення. Наприкінці їх короткої бесіди Флемет визнає, що Солас розчарував її. Вони обіймаються, а через мить Флемет важко осідає в його обіймах, немов знерухомлена, під дією чарів Фен'Харела. Його очі горять синім.

## Цитати

### *Dragon Age: Вкрадений трон*

* У затінках у твоєму королівстві, юначе, ховається таке, що ти й в думці не маєш.
* (Лоґейнові) Ти маєш серце, повне люті, немов клинок із міцної сталі. І в чиє ж сердце колись ти його встромиш?..
* (Мерикові) Ти завдаси болю саме тим, кого любиш понад усе, та станеш тим, що ненавидиш найбільше, аби зберегти найдорожче в своєму житті.

### *Dragon Age: Початок*

* Ти не маєш робити нічого, тим паче — вірити. Хоч заплющ ти очі, хоч розкривай обійми — в будь-якому разі залишишся в дурнях.
* Завжди пам'ятай... чи пам'ятай забути? Ніяк не згадаю...
* Серця людей оповиває морок, темніший за будь-якого темнорода.
* Я лише сміюся зі світу, в якому твердолобі люди вдають, немов про Мор і не чули, та забувають про осторогу в погоні за своїми хуткоминучими забаганками.
* Ми віримо в те, у що хочемо вірити. Завжди.

### *Dragon Age ІІ*

* Канучи в хаос, ти борешся... і світ здригнеться перед тобою. *(Вбік, до себе)* Чи то є доля, чи просто збіг?.. Ніколи не можу збагнути.
* *(Бетані чи Карверу)* Каяття й мені знайоме добре. Не тримай його заблизько, відпускай, поки не отруїло твоє сердце.
* Підступ є завжди... Та все життя — один суцільний підступ! Тож краще підступися до нього, поки можеш.
* Ми стоїмо над безоднею змін. Світ страхається невідворотнього падіння. Тож чекай цієї миті, а коли настане... Не сумнівайся, стрибай униз. Лише падаючи, ти з'ясуєш, чи вмієш літати.

### *Dragon Age: Інквізиція*

* Я підштовхую історію, коли потрібно. Іноді ж маю добряче пихонути.
* На жаль, ми танцюємо лише допоки грає музика.
* Істина — ніколи не кінець. Це тільки початок.
* Вони не хочуть правди. А я що?.. Лиш тінь, що забарилася під сонцем.

## Цікаві відомості

* Бесіда Гоук(а) та Флемет у Dragon Age II містить кілька посилань на Dragon Age: Початок:
	+ Її першими словами у Dragon Age II стало: "Так-так... що маємо ми тут?.." — ті ж самі слова були першими для Морріґан у Dragon Age: Початок[4], як і в Dragon Age: Інквізиція.
	+ Після того, як Флемет рятує Гоук(а) та його компанію, вона згадує (скоріше натякає на) Алістера та Варта як останніх живих Сірих Вартів після Битви під Остаґаром.
	+ Якщо у розмові з нею Гоук відповідатиме саркастично, Флемет також згадає Морріґан.
	+ Після того, як хтось згадає її прізвисько (Відьма з Диких Хащ), вона весело додасть, що одним з її прізвищ також є "старе бабисько, що забагато патякає". Так Алістер називає її у Dragon Age: Початок, буквально за кілька днів до її зустрічі з Гоук(ом).
* Морріґан з'ясувала та підтвердила те, що Флемет жива, у Dragon Age: Полювання на відьму (незалежно від вибору гравця в першій грі), хоча до Dragon Age II й не було відомо, як саме їй вдалося врятуватися.
* Під час своєї першої появи у Початку, Флемет носить одяг звичайної селянки. Пізніше, коли Варт вирушає до неї за завданням Морріґан, вона вдягнута вже у звичайну чаклунську мантію (уявна ж Флемет із страшного сна Морріґан носить мантію магістра). Її одяг та зачіска кардинально змінюються в Dragon Age II: їх було створено на базі раніших концепт-артів для її персонажа ще в Початку.

**"Ким би ми не були раніше, зараз ми — Інквізиція."** *— Інквізитор.*

*В цьому розділі є спойлери до Dragon Age: Інквізиція.*

* Згідно з нотатками дизайнера (які було знайдено в ігрових файлах на Реддиті) щодо останньої сцени з Флемет та Соласом після епілогу, Флемет/Митал знає, що у своєму нестримному бажанні відродити ельфійську цивілізацію Солас/Фен'Харел готовий убити будь-кого, навіть її. Вона навмисно дозволяє йому забрати свої сили: Фен'Харел спав із тисячу років, тоді як Митал, хоча її й було вбито, зуміла зберегти іскорку себе й своєї сили та передати Флемет, а потім виплекати цю силу за сторіччя; Митал згодна віддати цю силу старому другові, якому вона дуже знадобиться для здійснення його мрії, але доти, доки може передати свою божественну сутність Морріґан у подарунок — подарунок, який вона завжди сприймала ворожо, як насильницьке пойняття[5]. Втім, Девід Ґейдер також відмітив, що ця інформація стосується старих наробітків, тому могла й застаріти та перестати бути каноном.

## Галерея

Перші концепт-арти Флемет у Dragon Age: ПочатокФлемет у трейлері "Доля" до Dragon Age IIКонцепт-арт до Dragon Age IIКонцепт-арт особливої форми Флемет — Вищого драконаВищий дракон — форма Флемет у Dragon Age: ПочатокВищий дракон — форма Флемет у Dragon Age: IIРозвиток персонажа Флемет у Героях Dragon AgeКонцепт-арт Флемет та розвитку її персонажа для Героїв Dragon AgeРозвиток форми Вищого дракона Флемет у Героях Dragon AgeАша'белланар (Герої Dragon Age)
## Посилання

1. *Dragon Age: Світ Тедасу*, том 2, с. 27-29.
2. *Dragon Age: Світ Тедасу*, том 1, с. 82.
3. Розмова з Морріґан щодо легенд про Флемет у Dragon Age: Початок.
4. Відео-проходження Dragon Age 2.
5. Пост на Реддіт, що пояснює сцену після епілогу.

## Зовнішнє посилання

* Флемет на Bioware Wiki (архівна сторінка)