Marguerite Dageoff d'Elvîr

**Marguerite Jeanne-Louise-Marie Dageoff d'Elvîr** var en tusar-podarsk bastard av fyrst Geoffroi av Coast og Qancey-familiens barnepike, Étiennette d'Elvîr. Et ekteskap mellom en podarer av tjenerstaben ble sett på som upassende, men folk så mellom øynene på Geoffrois kjærlighetsforhold til Étiennette. Marguerite ble oppdratt sammen med sine halvsøsken – barn av fyrsten av Coast – deriblant den vordende keiseren av Tussarix. På grunn av hennes posisjon som bastard, eksisterte det en naturlig barriere mellom henne og halvsøsknene. Likevel hadde hun et godt forhold til den eldste halvbroren, et nøytralt til halvsøstrene sine, og et kjølig til den siste halvbroren. Stillingen som bastard og den doble nasjonaliteten, gjorde likevel at hun forble ugift.

Hun hadde flere elskere gjennom ungdommen og de tidligere voksenårene, både menn som kvinner. Blant elskerne var Aurélien Quille – som ble munk etter å ha blitt forført av henne. Hun kapret seg også Auréliens bror, fyrst Harun av Droumand. I tillegg gikk hun til sengs med fyrstinne Sylvianne de Soucy, som hun skal ha elsket høyest av alle sine elskere. Uten om dem hadde hun flere korte romanser med tjenere. Hun ble aldri gravid, hvilket ga kallenavnet **Halvharen** en dobbel betydning: hun fikk et promiskuøst rykte, men fødte aldri noen barn. For å få en stopp på ryktene og romansene, ble Marguerite fremmet til borgermester av St. Petalle av faren sin. I denne posisjonen ble hun mer akseptert i sosieteten òg av coasterne.

Ved utrbruddet av Mariekrigen i 1396 A.Æ. og "Mathys av Ars" sitt fremtog mot St. Petalle, ble Marguerite gjort til sin nevøs, Pierrick av Coast, fostermor. Hun skulle bringe med seg gutten til Le-Port-Marécageux, og være hans formynder gjennom borgerkrigen. Under overfarten ble hun og eskorten angrepet i et bakhold, og Marguerite ble halshugget; hodet hennes ble deretter satt på en stake. Det var først ved borgerkrigens slutt at levningene ble bragt fra Marécageux tilbake til St. Petalle og stedt til hvile.

## Biografi

### Tidlig liv

Født i utkanten av St. Petalle, var Marguerite et kjærlighetsbarn født i hennes fars sørgetid. Han var kommet ut av et ekteskap med fire dødfødsler, hvor det siste også førte til hans kones død. Etter noen måneder hadde han likevel gitt seg hen til sin elskerinne. Dette resulterte i Marguerite. Da hun overlevde det første året, ble faren overbevist om at han kunne få barn. Han var fast bestemt på å gifte seg med Marguerites mor, men det fyrstelige hoffet så ikke med blide øyne på Étiennette d'Elvîr sitt podarske opphav.

De første årene levde Marguerite som en del av tjenerstaben sammen med sin mor. Hun ble likevel gitt enkle oppgaver, og holdt i finere værelser enn de andre tjenernes.

## Karakteristikker

### Personlighet

Marguerite bar både *Dageoff* og *d'Elvîr* som sitt etternavn fordi hun ikke ville la seg definere av å kun være et kjærlighetsbarn: hun anerkjente hvem hun var. At Elvîr ikke var en by i Tussarix, gjorde folk oppmerksomme på at hun var av utenlandsk opphav – og da angivelig Podarix, en ulempe under Rix-krigene. Å bære et navn som *Dageoff*, antydet at hun enten var av bondestanden, lavere borgerskap eller en bastard. Når hun lot folk spekulere i dette, kom dette mest sannsynlig fordi hun hadde sterk selvtillit fra familiekjærligheten. Samtidig kan hun ha vært sikker på å ikke bli angrepet på noe vis fordi folk visste hun var Geoffroi Qanceys bastard, og man ikke ønsket å gjøre en av de rikeste og høyest ansette fyrstenes datter noe.

I løpet av sin tid ved det fyrstlige hoffet i St. Petalle, ble hun kurtisert av flere menn. På grunn av det kjærlige forholdet til sin far, selve fyrsten – og at hun ble oppdratt ved siden av den neste fyrsten av Coast – mente hun å være for god for et medlem av lavadelen. Hun var kjærlig med sine egne familiemedlemmer, men hadde en sterk overbevisning om sin egne fyrstelige storslagenhet; av den grunn ville hun heller ikke love seg bort til noen andre enn en fyrste eller annen høytstående adelsmann. Hun var derfor å regne som en sterk karakter, men samtidig hoven og overlegen.

Kjærligheten hun var blitt vist gjennom hele sitt liv, brakte hun også videre når det gjaldt sin nevø og fostersønn Pierrick. Hun elsket ham som sin egen sønn. Da hennes halvbror og svigerinne ble hardt rammet av sine tvillingdøtres død, påtok hun seg arbeidet med å passe på ham. Marguerite hadde vært hans barnepasser gjennom hele oppveksten hans, men hun manglet likevel det lille ekstra for å fylle morsrollen komplett. Da Pierrick var blitt oppfostret med samme kjærlighet som henne og foreldrene hans, ble han mer melankolsk i månedene etter. Kjærligheten for ham og forholdet med Édmound – Pierricks far og hennes egen halvbror – gjorde også at Marguerite ble utnevnt som hans fostermor da Mariekrigen nådde St. Petalle.

### Karaktertrekk

Det overlevende maleriet av Marguerite fra hennes tid som en del av det fyrstelige hoffet, viser at Marguerite var en velskapt kvinne med høy nese, smal munn og mørkt hår. Hun hadde en mer firkantet form av ansiktet, noe som gikk igjen blant mennesker av podarsk opphav. Hun var liten av vekst, noe hun arvet fra moren.

I dagbøkene hos hennes elskere, ble hun beskrevet som en kvinne som tok vare på kroppen sin – fra håret og tåneglene. Sylvianne de Soucy mente hun hadde en form for indre glød som gjorde at hun stakk seg ut i en mengde. Mennene mente det var hennes hvinende latter og vrikking på hoftene når hun gikk som gjorde at hun skilte seg ut. Aurélien Quille mente likevel at hendene hennes var konstant kjølige, og blikket – dog lekent og lystig – alltid var kalkulerende, hovmodig og dyrisk.

## Trivia

1. *Marguerite* er den franske formen av *Margaret*, som er avledet av det latinske Margarita, som kommer fra det greske μαργαριτης (*margarites*) "perle".
2. *Louise* er den franske feminine formen av *Ludwig*, som kommer fra det germanske *Chlodovech*, som er komponert med elementene *hlud* "berømt" and *wig* "krig, kamp".
3. *Jeanne* er den franske kvinneformen av *John*, som betyr "Gud er nådig".
4. *Marie* er et fransk kjønnsnøytralt navn fra det feminine *Maria*, som er en opprinnelig latinsk og gresk form av det hebraiske kvinnenavnet *Miriam*. Betydningen av navnet er omstridt, og betyr muligens "elsket", "opprørsk", "bitter", "vakker" eller "perle".
5. *Dageoff* er brukt om en bastard, og er i dette tilfellet brukt om en kvinne som er "datter av en Geoffroi".
6. *D'Elvîr* er sammensatt av det franske *de* som blir forkortet til *d* før en vokal. *Elvîr* er navnet på et tettsted i Tour, Floem i Podarix.
	* *Elvîr* er adaptert av det spanske kvinnenavnet *Elvira*, som er en form av det gotiske *Guilvira.*
		+ *Guilvira* er sammensatt av *gails*, "vellystig" eller "spyd", og *wars "*våken" eller *\*wērs "*sann".
		+ Navnet kan også ha opprinnelse som en spansk form av et vestgotisk navn dannet av *ali* "fremmed" og *\*wērs "*sann".
		+ Navnet kan også være relatert til spanske *elva* "hvit" – en farge som oftest symboliserer fred og renhet i vestlig kultur og kristen tro, og død i enkelte andre land.
7. Marguerite var en del av adelsstanden, men hadde ingen titler. Likevel ble hun regnet som en del av denne samfunnsklassen fordi hun vokste opp ved det fyrstelige hoffet i Coast, og hadde alle privilegiene som de ektefødte halvsøsknene.