Помста Пушка розділ 3

-Мамо! Тату! Кущику! Дощику! Плямозоре! Де ви?! Де я?!- перелякано закричала Кленонька.

Вона заснула і опинилася у темному лісі, який освічувався якимсь червонуватим світлом що лилося згори.

- Де яяяяяяяяяяя?!- повторила Кленонька.

"Де я?!", "Де я?!" - відлунило від дерев.

- Гадаєш, треба просто це забути?! Ні, ми не здамося! І я вже знаю кого відправити!

- І кого ж? Скажи мені, сину!- почувся шепіт -Ні! Він не впорається! Ти що?!

Кленонька присіла в ожині. Вона побачила двох дуже схожих котів. Вони були бурі, з чорними смугами. От тільки у "сина" був білий животик і блакитні очі, а не зелені. По розповідям старійшин вона здогадалася, що з білим - це колишній вояк Тіньового Клану, Кригошуб, а без...

- Тобі що, черв'яків на підстилку насипали?!- пробурмотів з просоння Кущик -Крутися так, ніби від зграї собак тікаєш!

Киця аж підскочила побачивши перед собою замість страшних вояків, своїх братів. І взагалі як вона опинилася у яслах?

- І це вже не вперше! Пам'ятаєш, як мама забрала нас з віче? Ти перед тим теж крутилась!- подав голос Дощик -Що відбувається?

Кленонька пробурмотіла щось про кошмар, і знову вмостилась для сну.

\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*

- Кленонько! Кленонько!

Хтось поштурхав її лапкою. Кленонька щось пробубоніла, позіхнула і підвелась.

Будив її Ромен. Тернинка, Стеблинка, Кролелап та Конюшинолапка\* стояли над нею.

- Га? Що?- нявкнула киця -Що таке?

- Наші церемонії!- вигукнула Тернинка -Ти що, забула?

Стеблинка та Кролелап розчаровано подивилися на неї. Кленонька пронявчала:

- Що?! Я - забула?! Звісно ні! Як ви могли про це подумати?!- киця махнула хвостом -Ну, то можна з вами?- вона озирнулася на Білохмарку -Мамо, можна з ними?

- Звичайно.- кішка підвелась -Я теж іду.

І тут як по команді:

- Усі коти які здатні вполювати собі здобич, зберіться тут, біля підніжжя Високого Каменя на віче Клану.- голос Плямозора розітнув тишу в таборі. -Сьогодні ми зібралися тут, щоб прийняти до Клану новенького. Хто ще не знає, до нас приєдналося кошеня- він вказав на малого хвостом. Кошеня було кремове з білим кільцем навколо шийки, з чорними шкарпеточками на передніх лапках, чорним кінчиком хвоста та яскраво жовтими очима. -Воно лишається з нами.

Почулося перешіптування. Коти з коса позирали на новенького.

- Хто це?! Звідки воно?!- вигукнув Хмарокіготь.

- З якого Клану?!- нявкнула Краплелапка.

- Це кицюня?!- прошипів Листошуб.

- Тихо!- перекричав голоси Смерекохвіст -Майте хоч якусь повагу до провідника!

Він кивнув Плямозорові. Той вдячно підморгнув воєводі.

- Так от. Кілька днів тому, вирушив патруль який складався з Сутінкосмуга, Вересошубки та Сніжколапа. Перед ними пройшов прикордонний патруль і запримітив лиса. Тож вони пішли його проганяти. Сніжколап- кивнув на новака провідник -просунув голову до лисячої нори. Це було вельми не розумно, Сніжколапе.- кіт почав присоромлено розглядати передні лапи -Та все ж, якби він цього не зробив, кошеня б загинуло- Злотогривка притулила новенького ближче до себе -Ми не знайшли батьків кошеняти ані в нашому Клані, ані в інших. Скоріш за все - це самітник. Тому кинути його ми не можемо.- тільки після згідливого мурчання він продовжив -Тоді віднині, і допоки вона не одержить свого новацького імені її знатимуть як Біленьку - за біле кільце на шийці. Злотогривка погодилась за нею подбати.

- Біленька! Біленька!- пронявчали кошенята та королеви. А Дощик чогось мовчки роздивлявся свої лапи.

- По-друге, час нам висвятити нових вояків.- кіт підкликав хвостом Кролелапа та Конюшинолапку -Я прошу своїх предків-вояків поглянути на цих новаків. Вони наполегливо тренувалися щоб збагнути чин вашого шляхетного Правильника, і от я ставлю їх перед вами як майже дорослих котів. Конюшинолапко, чи присягаєшся ти не відступно служити Воятьському Правильнику, обороняти свій Клан навіть ціною власного життя?

- Присягаюсь!- ледве вимовила кішка занімілими від захвату губами.

- Тоді, волею наданою мені Зорекланом, я даю тобі твоє воятьське ім'я. Конюшинолапко, віднині тебе знатимуть як Конюшинохвосту. Зоряний Клан шанує твою відданість і хоробрість, ми ж запрошуємо тебе до Громового Клану вже як воячку.- новоспечена воячка лизнула плече провідника.

- Конюшинохвоста! Конюшинохвоста!- загукали коти.

- Плямозоре!- до табору захеканий вбіг великий білий кіт - Снігопад -Деревошуб... Він звалився у воду!

\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*\*

\*Конюшинолапка - новачка леопардового кольору. Сестра Кленоньки, Кущика, Дощика й Кролелапа.

Продовження тут