Mark IV

### Тип двигуна

Рядний, 6-циліндровий, бензиновий, карбюраторний Daimler рідинного охолодження, потужністю 125 к.с.

### Ширина рову

3 м

**Mark IV** — британський важкий танк часів Першої світової війни. Як і попередні британські танки, випускався в двох модифікаціях, що відрізнялися між собою озброєнням: "male" (з англ. *самець*) - зі змішаним гарматно-кулеметним озброєнням і "female" (з англ. *самиця*) - з чисто кулеметним озброєнням.

## Історія

Поява важкого танка Mark I стала справжньою подією і перевернула не лише тактику, а й стратегію сухопутних військ. Однак, як і багато інших "першопрохідників", цей танк мав масу конструктивних дефектів і недоліків, що перешкоджали йому більш повно розкритися на полі бою. Ідея модернізувати Mark I давно витала у повітрі. Особливо серйозною проблемою була трансмісія і система управління - пропозиція лейтенанта Уолтера Вілсона, в першу чергу, зводилася саме до цього кроку, але майор Альберт Стерн (керівник Mechanical Warfare Department), який був вищим за рангом, виявив занадто велику обережність,
що затримала появу модифікованого важкого танку майже на 18 місяців.

Танк Mark IV був розвитком лінійки англійських важких танків. В конструкцію внесли ряд поліпшень, пов'язаних в основному з бронюванням та озброєнням. За формою Mark IV не відрізнявся від танка Mark I. Довжина, ширина, висота, вага, швидкість руху та чисельність екіпажу залишилися без змін. Цілком вирішити проблему управління "ромбовидними" танками тоді не вдалося, зате бронювання помітно посилилося. У зв'язку з використанням німецькою піхотою бронебійних куль SmK, товщину броні лобової частини довели до 16 мм. Це дозволяло повністю захистити екіпаж та життєво важливі агрегати від бронебійних куль та невеликих уламків, однак, від артилерійських снарядів та протитанкових рушниць вона не рятувала. З інших поліпшень слід відзначити скошені внизу спонсони, які могли забиратися по санках всередину корпусу, а також збільшений до 900×500 мм розмір дверей в них. Щоправда, модернізація спонсонів мала й негативний ефект – у бойових умовах або за великого крену спонсони зривало з фіксаторів і вони калічили екіпаж.

Модернізації зазнала і силова установка. Завдяки застосуванню алюмінієвих поршнів та подвійних карбюраторів потужність двигуна вдалося підвищити до 125 к.с. Крім того, було встановлено регулятор малих обертів, глушник та систему подачі пального типу Vacuum. Проблему недостатнього запасу ходу частково вирішили за рахунок більш містких паливних баків.

У ходовій частині радикальних змін не було, проте опорні катки, ведучі та направляючі колеса почали виготовляти з литої сталі легованою нікелем. На кожен третій, шостий чи дев'ятий трак почали ставити "шпори". З'явилися брудоочисники та захист ланцюгової передачі від засмічення.

Склад озброєння залишився практично без змін, але стволи 57-мм гармат укоротили з 40 до 23 калібрів, щоб вони не впиралися в ґрунт при подоланні перешкод (кут наведення гармат становив 100 - 110°). На "самцях" додатково встановлювалося чотири кулемети Lewis калібру 7,71-мм, включаючи два запасні, що перевозяться в укладці. На "female" кулеметів було шість, також включаючи два запасні. Згодом у травні 1917 р. спеціальна комісія рекомендувала встановлювати на танках танкові кулемети Hotchkiss Mk.I.

Перший дослідний зразок танка, що отримав позначення Mark IV надійшов на полігон в Олдбері в березні 1917 р. Випробування пройшли цілком успішно, і як тільки стала очевидною перспективність покращеної конструкції, генерал Хейг вирішив анулювати замовлення на танки Mark II і Mark III, а замість них розпочати збірку більш досконалих Mark IV. Вже з квітня було налагоджено масовий випуск, невдовзі доведений до 20 машин на тиждень з надією на збільшення цієї кількості вдвічі. Тим не менш, наступний контракт на 1 000 Mark IV не був підтверджений аж до прямого втручання прем'єр-міністра, а загальна кількість замовлених танків склала 1 400 одиниць.

Поки виконувався цей контракт, вже були готові прототипи танка Mark V, що знову внесло корективи в процес серійного виробництва. До початку 1918 р. було зібрано 1 220 танків, з яких 950 були бойовими, 205 переобладнали в танки підтримки, 11 використовувалися для різних тестів і експериментів, а решта 54 знаходилися в резерві. Згідно з іншими джерелами бойові з'єднання Королівського танкового корпусу отримали 1 015 машин (420 "самців" та 595 "самок").

## Конструкція

### Корпус і бронювання

Корпус танка складався з п'яти основних частин - власне корпус, дві рами гусеничного ходу та два спонсони. Бронювання, в порівнянні з Mark I, помітно наростили, що підвищило захист екіпажу від бронебійних куль.

Кріплення спонсонів виконали таким чином, що вони могли всуватися всередину корпусу по спеціальних санках, що полегшувало транспортування залізницею - у танків Mk I, II і III спонсони перед навантаженням на платформи доводилося демонтувати і перевозити окремо. Але іноді в бойових умовах при великому крені та трясці спонсони Mk IV зривалися з фіксаторів і, раптово сповзаючи в танк, калічили екіпаж. Посадка та висадка в гарматний танк (male) здійснювалася через задні двері спонсонів, що відкривалися на зовнішніх петлях. Розміри дверей спонсонів на Mk IV збільшили з 600×400 мм (як на Mk I) до 900×500 мм.

На "female" Mk IV розміри кулеметних спонсонів зменшили, заодно дещо зменшивши масу танка. Під кулеметними спонсонами в бортах виконувалися прямокутні люки-лази з двостулковими кришками. Крім того, танки мали броньові двері в кормовому листі корпусу та люки у даху.

Паливні баки розміщувалися поза корпусом між задніми частинами гусениць. Пальне подавалося примусово, на вихлопну трубу поставили глушник. Поліпшили оглядовий пристрій механіка-водія: він став броньовою перфорованою плитою, яка забезпечила більш ефективний захист від свинцевих бризок.

### Озброєння

Танки Mark IV були озброєні кулеметами Lewis із повітряним охолодженням замість водяного, як у кулеметів Vickers. Однак нові кулемети швидко перегрівалися, а порохові гази заважали навідникам. На пізніших моделях встановлювали кулемети Hotchkiss позбавлені цього недоліку. Довгі 57-
мм гармати QF 6-pounder Hotchkiss з довжиною ствола 40 калібрів вкоротили до 23 калібрів. Після цього вони не втикалися в землю під час подолання перешкоди і не чіплялися за дерева та стіни будинків.

При невеликих дальностях ведення вогню скорочення стволів і зменшення початкової швидкості снаряда виправдано. Ефективна дальність під час стрільби з місця не перевищувала 400 ярдів (близько 365 м). Гармата мала кожух ствола, вертикальний клиновий затвор, гідравлічне гальмо відкату (розміщене зверху ствола) і пружинний накатник (під стволом). Приціл - оптичний. У спонсоні гармата монтувалася на тумбовій установці. Обертова частина спиралася на нерухому основу бойовим штиром і фіксувалася сполучним кільцем. На частину що обертається, цапфами укладалася люлька частини що коливається. Для наведення служив важіль-правѝло, для керування вогнем - пістолетна рукоятка зі спусковим гачком, від казенника що рухається навідника захищав бічний щит.

Зменшення маси та розмірів зброї полегшувало його наведення у бою та демонтаж при ремонті. Кут наведення гармати по горизонталі становив 100 - 110°. Амбразуру спонсона перекривав циліндричний щит, пов'язаний з частиною установки що обертається. Він має вертикальні вирізи для гармати і прицілу. Виріз для гармати закривав щиток, пов'язаний із люлькою. Установка виявилася дуже незручною. Стрілянину з гармати навідник вів стоячи на колінах на дерев'яному настилі. При відкаті казенник гармати майже досягав капота двигуна. Великий щит легко заклинювався при попаданні між ним і стінками куль, дрібних уламків або каміння із землі.

Позаду гармати в борту спонсона ставився кулемет у кульовій установці, ще один кулемет, також у кульовій установці, в лобовому листі рубки. "Male" Mark IV ніс 4 кулемети Lewis - по одному в спонсоні і ще два запасні. Масивний радіатор ствола та магазин великої ємності забезпечували можливість ведення порівняно інтенсивної стрільби. Для встановлення в танк використовувалася "авіаційна" модифікація кулемета із заміною приклада рукояткою під ліву руку.

57-мм унітарні постріли (патрони) укладалися в нижній частині спонсонів та у стелажах, розміщених між бічними стінками, магазини кулеметів та патрони – у коробках. Розміщення боєкомплекту було джерелом високої вибухонебезпечності. У боєкомплект крім осколкових входили і картечні постріли, які часто допомагали "очищати" окопи.

"Female" Mark IV несла 6 кулеметів – по два в поворотних циліндричних щитах у бортових спонсонах, 1 – у кульовій установці в лобовому листі рубки, 1 – запасний.

У бортах спонсонів та рубки робилися лючки із зовнішніми заслінками для стрілянини з особистої зброї екіпажу. Револьвери вважалися важливою зброєю – екіпажі проходили спеціальні курси стрільби з них.

### Двигун і трансмісія

6-циліндровий безклапанний (зі золотниковим газорозподілом) карбюраторний двигун Daimler рідинного охолодження встановлювався на рамі в середній частині танка вздовж його поздовжньої осі. Для установки в Mark IV двигун модифікували. Алюмінієві поршні та подвійні карбюратори дозволили довести його потужність до 125 к.с. Встановили регулятор малих оборотів, ежектор вихлопної системи, ввели глушник, розташувавши його на даху корпусу. Біля задньої стінки корпусу монтувався трубчастий радіатор з вентилятором що з'єднувався з системою охолодження двигуна трубою під дахом. Відбір потужності на вентилятор – від коробки передач.

Система подачі пального - система "Автовак" ("Вакуум") яка висмоктує паливо з баку. Бачок системи кріпили над карбюратором, вакуумний насос працював від двигуна. Бензин викачувався з баків у бачок за рахунок розрідження і подавався в карбюратор під впливом своєї тяжкості. Важливою новинкою стала установка бензобаків поза корпусом на кормі, так що їх прикривали задні виступи ходової частини. Місткість баків становила 272,5 л (максимально 318 л). Радіус дії збільшився на 4,5 км (тепер 22,5 км), а запас ходу на 1:00 (тепер 7 годин). Вище баків був кожух радіатора. Сам радіатор у вигляді мідної сорочки замінили на трубчастий. Запуск двигуна проводився трьома-чотирма членами екіпажу за допомогою П-образної рукоятки що обертається, розташованої над коробкою передач.

Двигун через карданний вал та механічне зчеплення (конус на ферродовій підкладці) з'єднувався з двошвидкісною коробкою передач зі ковзними шестернями, вихідний вал коробки через черв'ячний редуктор передавав обертання на диференціал. Кожен поперечний вихідний вал диференціала ніс на кінці дві шестерні, які разом із парою ковзних шестерень на окремому валу утворювали бортову (вторинну) двошвидкісну коробку передач. Бортові коробки знадобилися для надання машині 3-ї та 4-ї швидкостей. На вторинному валу кожної бортової коробки передач була провідна зірочка ланцюгової передачі (ланцюг Галля), ведуча зірочка більшого діаметра оберталася на одному валу з шестернею однорядного бортового редуктора, останній приводив у обертання розташоване ззаду ведуче колесо гусеничного ходу. На Mark IV ланцюгову передачу закрили від засмічення.

Керували рухом танка командир, водій та два його помічники, які працювали на бортових коробках передач. Водій подавав їм команди голосом, але частіше привертав їхню увагу ударами рукою чи молотком по капоту двигуна та на пальцях показував номер передачі – інших засобів внутрішнього зв'язку не було. Для повороту водій вимикав зчеплення, блокував диференціал, вказував одному помічнику поставити бортову коробку в нейтральне положення (стиснутий кулак), іншому - 1-у або 2-ю бортову передачу (один або два пальці), потім включав зчеплення. Командир, який керував стрічковими гальмами бортових передач, підгальмовував відповідну гусеницю. Після повороту операції проробляли у зворотному порядку. Зі зупиненою гусеницею танк розвертався майже на місці. Можна було розвернути танк і за допомогою різниці швидкостей обертання гусениць, але цей спосіб вимагав більшої роботи командира педалями гальм. У будь-якому випадку були потрібні значні зусилля та узгоджена робота 3 - 4 осіб,
що сильно обмежувало маневреність машини.

### Ходова частина

Ланцюгову передачу до ведучих коліс прикрили від бруду, гусениці зробили ширше. Ходова частина включала на один борт 26 здвоєних опорних котків малого діаметра. Котки, як у обоймі, поміщалися між стінками рам ходової частини разом із ведучим і направляючим колесами та бортовими коробками передач. Кріплення осей котків у стінках посилювали куточками. Направляюче колесо кріпилося попереду на санках з гвинтовим механізмом регулювання натягу гусениці. Гусениця складалася з великих траків "рейкового" типу. Збірний трак складався з черевика та прикріплених до нього двох рейок (гребенів). Вигин однієї грані штампованої пластини черевика прикривав сполучний палець.
Кожен третій опорний коток оснащувався ребордою для спрямування гребенів.

Опорні котки, ведуче і направляюче колеса, а також траки гусениць для Mark IV виготовляли з литої сталі легованої нікелем. Маса одного траку складала 25,4 кг.

Верхня частина гусениці ковзала особливою рейкою, де був лише один підтримуючий ролик. Зачеплення гусениці проводилося зубом ведучого колеса за сполучний палець шарніру траків. Нижня гілка гусениці йшла дугою – таким чином хотіли зменшити опір руху та повороту на твердому ґрунті. На м'якому ґрунті гусениця мала занурюватися, збільшуючи площу опори. Але в результаті під час руху по твердому ґрунту машина отримувала значні поздовжні коливання. Для кращого зчеплення із ґрунтом через кожні три, шість чи дев'ять траків на гусеницю кріпили шпори ("розширювачі"). Встановили брудоочисники для скидання бруду з верхньої гілки гусениці, так що "занесення" бруду гусеницями у внутрішній об'єм машини зменшився.

Танки Mark IV забезпечили системою "самовитягування". До корпусу болтами кріпили зігнуті зі сталевого куточка напрямні, що піднімалися над верхньою гілкою гусениць та рубкою. На напрямних ланцюгами кріпили балку у вигляді призматичного бруса дерева тика довжиною 3,6 м і перетином 225×175 мм, з окованими залізом кінцями. Важила така балка близько 400 кг. У разі застрягання члени екіпажу вибиралися на дах, короткими ланцюгами кріпили балку до траків гусениць. Після цього гусениці приводилися в рух, балка протягувалася під танком ущільнюючи ґрунт і сприяла "самовитягуванню" танка.

Танк долав брід до 60 см і скати крутістю до 45°. Танк ламав дерева діаметром до 60 см і цегляні стіни товщиною до 40 см. Було також знято "хвіст", що скоротило ширину горизонтальної перешкоди на 0,5 м до 3 м.

### Засоби спостереження та зв'язку

Командир і водій користувалися оглядовими люками в лобовому листі, що прикриваються зовнішніми бронещитками. Оглядові щілини в бортах не забезпечували хорошого огляду, зате уламки та бризки свинцю від куль, що потрапили в броню поблизу них, а також дрібні відколи з внутрішньої сторони броні вражали обличчя та очі танкістів. Для зниження цієї небезпеки екіпажі отримували захисні окуляри та маски, а оглядові щілини на Mark IV в бою прикривали відкидними сталевими щитками з сіткою дрібних отворів.

У передній частині над лобовим листом корпусу кріпилися дві фари. З'явилися засоби навігації, такий як магнітний компас. З ним довелося повозитися. Спроби компенсувати вплив на компас сталевих мас невеликими "магнітами" не дали результатів. Тому зупинилися на простому прийомі - на кожному танку досвідченим шляхом визначали положення стрілки компаса при відомих курсах, зводили отримані поправки до таблиці, яка передавалася водієві танка.

З усіх можливих засобів зовнішнього зв'язку першим танкістам виявилися доступні найпростіші: сигнальні прапорці або лампи, якими давали команди через верхній люк. У бою використовували й інші засоби – висовували з люка руку чи лопату. Вдавалися до дій "Роби, як я", але в диму і при трясці не завжди вдавалося розрізнити командирський танк. Тримали зв'язок і посильними – небезпечний, але надійний спосіб.

### Додаткове оснащення

У танку возили запасний бак з моторним маслом, два бачки з мастилом, три - з водою, запчастини до двигуна, дводенний запас продовольства. Буксирні пристрої являли собою два вушка зі стрижнем (пальцем). Ззаду на даху в особливій коробці укладали буксирний трос або запасні каністри з пальним. Танк міг використовуватися і як тягач - наприклад, для вантажних волокуш (до трьох на танк). У перший день битви у Камбре деякі Mark IV відвозили в тил трофейні німецькі гармати.

## Модифікації

* Mark IV Tadpole — модель з подовженою задньою частиною та мінометом. Щоб покращити прохідність і одночасно посилити наступальний потенціал Mark IV, для цього танка було розроблено подовжену кормову частину гусеничного обводу. За характерну форму вона отримала назву "Tadpole" (з англ. *пуголовок*), а на місці позаду корпусу монтувалася платформа з мінометом Стокса. Доопрацювання було проведено силами Центральних майстерень Королівського танкового корпусу. Дослідний зразок цілком успішно пройшов ходові тести в середині 1917 р. і навіть було прийнято рішення почати переробку серійних танків що вже надійшли на фронт. Проте в останній момент від цієї ідеї відмовилися на користь серійного виробництва Mark V.
* Для служби зв'язку використовувалася незначна кількість танків Mark IV. Для цього озброєння знімалося, у спонсонах встановлювалася радіоапаратура та звуконепроникні перегородки. На даху танка встановлювалася антена.

## Користувачі

* Велика Британія — на озброєнні Королівського танкового корпусу.
* Німецька імперія — трофейні Beutepanzer.
* Японська імперія — закуплено кілька машин для ознайомлення.

## Бойове застосування

### Месенська битва (1917 р.)

Вперше в бойових умовах Mark IV були застосовані 7 червня 1917 р., коли британська армія розгорнула потужний наступ у Фландрії біля Месен і на захід від Куртре і Рулі. Перекинуті на цю ділянку фронту танки в кількості 76 одиниць прорвали німецьку оборону, хоча цього успіху було досягнуто більше за рахунок відмінної роботи саперів та артилерії. У серпні Mark IV у великій кількості застосували під Іпром, але навіть після 16-денної підготовки успіху досягти не вдалося. Наступ проводився на болотистій місцевості, де танки потопали по спонсони. Далі, в період з 20 серпня по 9 жовтня, 1-ша танкова бригада провела 11 боїв.

Щоб завдати разючого удару в тил німецької оборони, союзне командування спланувало десантну операцію в Мідделькерку. Згідно з планом, танки Mark IV мали доставлятися на 200-метрових понтонах під прикриттям димової завіси та корабельної артилерії. Втім, ретельно зваживши всі "плюси-мінуси", союзники вирішили відмовитися від неї.

### Битва біля Камбре (1917 р.)

Особливо вдало були застосовані Mark IV під час знаменитого прориву біля Камбре, де командуванню Королівського танкового корпусу вдалося зібрати 378 бойових і 98 допоміжних танків, і навіть 1 009 гармат і 1 000 літаків. Атака почалася рано-вранці 20 листопада 1917 р. і до вечора британським військам вдалося просунутися на вузькій ділянці фронту шириною всього 12 - 13 км на 10 км углиб німецької оборони. Танки виконали всі поставлені завдання, але й втрати виявилися дуже суттєвими – було знищено та виведено з ладу 280 машин, причому лише 60 з них було підбито у бойових умовах. Наступної доби корпусу вдалося вивести в бій всього 75 танків зі зведених рот, втративши ще 35 (10 – з технічних причин). Протягом 23 - 24 листопада робилися безуспішні спроби взяти Бурлон, а 27 листопада з 32 танків змогли повернутися лише 13. Коли 30 листопада німці розгорнули контрнаступ, танкові з'єднання відводили в тил на переформування, але в бій все ж таки вдалося ввести 73 машини.

У січні 1918 р. з'єднання танкового корпусу розташували на лінії Перон-Бетюн в очікуванні нового німецького контрнаступу. До цього часу в корпусі нараховувалося 320 важких Mark IV і 50 середніх Mark A Whippet, а ще 200 танків перебували в ремонті. Проте, до березня їхня загальна кількість скоротилася до 216, а в березневих боях взяли участь лише 180. Танкісти як могли стримували німців, причому в контратаках особливо відзначилися більш маневрені Mark A. Втім, деякий успіх випав і на частку Mark IV, оскільки саме три такі машини прийняли перший в історії танковий бій з німецькими A7V і показали себе цілком гідно.

### Західний фронт

Коли в травні 1918 р. почалися постачання танків Mark V і Mark V\*, старіші Mark IV не поспішали знімати з озброєння. На Західному фронті вони використовувалися до кінця війни. Наприклад, 21 серпня два батальйони Mark IV діяли біля Бапом і допомогли новішим танкам просунутися до другої лінії оборони, а 24 серпня 10 Mark IV зі складу батальйону "L" спільно з 3-ю танковою дивізією захопили поселення Гомінкур. Наступного дня, коли почалася друга битва за Аррас, у бій пішли два батальйони Mark V, один батальйон Mark IV і один батальйон Mark A.

На початку жовтня, коли Німеччина агонізувала, союзники провели повторний наступ біля Камбре. У ході однієї з атак 8 жовтня поблизу Нірньї відбувся танковий бій. Чотири танки Mark IV зі складу роти "А" батальйону "L" опинилися перед такою ж кількістю трофейних танків із німецького штурмового відділення (один "male" та три "female"). У ході бою німці вивели з ладу три британські танки, а самі втратили лише "самця", який за збігом обставин був підбитий з 77-ї трофейної гармати.

### Єгипет

У 1917 р. до Єгипту прибули три танки Mark IV, які використовували під час третьої битви за Газу. Разом із танками Mark II ці машини, в ніч з 1 на 2 листопада, пішли в атаку на турецькі позиції рухаючись у пиловій завісі за вогневим валом. Один екіпаж заблукав і повернувся, ще 4 вийшли з ладу з різних причин. Проте частину поставлених завдань танки виконали. Надалі Mark IV використовувалися епізодично, а на початку 1918 р. екіпажі вирушили на Західний фронт.

### Післявоєнне використання

Після війни танки Mark IV що залишилися, досить швидко замінили на більш численні Mark V\*, але і старим машинам знайшлося застосування. Протягом 1919 – 1920 рр. Mark IV використовували для навчання особового складу, а частину танків застосували для цивільних потреб. Наприклад, один із танків оснастили спеціальним обладнанням для буксирування дирижаблів, а кілька інших "демобілізованих" Mark IV використовували для "розважальних прогулянок", встановивши на їх дахи платформи з бортами для перевезення публіки. Згодом практично всі танки цього типу вирушили на злам, але до нашого часу збереглося сім Mark IV.

### Експорт

З експортними постачаннями Mark IV ситуація не склалася. На громадянську війну в Росію ці танки не потрапили, оскільки у виробництві вже знаходилися Mark V. Зате кілька машин вдалося продати союзній на той час Японії, армія якої уважно цікавилася британською технікою. Конкретна кількість танків отриманих японцями не вказується. В основному японські Mark IV використовувалися для випробувань та ознайомлення з новою технікою, але є фотографія на якій зображений танк, нібито відправлений до Китаю.

## Галерея

Британські війська підвозять воду в каністрах до лінії фронту, Зіллебеке, Битва біля Пашендейла, 20 вересня 1917 р.Подолання траншеї британським танком Mark IV (female) F1 у Ваї (північ Франції) під час спеціального тренування з відпрацювання тактики подолання танками глибоких та широких ворожих траншей та протитанкових ровів напередодні битви при Камбре, 21 жовтня 1917 р.Танк Mark IV (female) F1 проходить крізь дротяну стрічку в танковій школі водіння під час спеціальної підготовки до битви при Камбре, Ваї, 21 жовтня 1917 р.Танк Mark IV (female) F1 пробивається крізь колючий дріт у танковій школі водіння під час спеціального навчання до битви при Камбре, Ваї, 21 жовтня 1917 р.Танк Mark IV (female) F1 пробивається крізь колючий дріт у танковій школі водіння під час спеціального навчання до битви при Камбре, Ваї, 21 жовтня 1917 р.Танк Mark IV (female) F1 пробивається крізь колючий дріт у танковій школі водіння під час спеціального навчання до битви при Камбре, Ваї, 21 жовтня 1917 р.Танк Mark IV (female) F1 пробивається крізь колючий дріт у танковій школі водіння під час спеціального навчання до битви при Камбре, Ваї, 21 жовтня 1917 р.Британський танк Mark IV (female), Ваї, 21 жовтня 1917 р.Танк Mark IV (female) F4 підіймається на схил у танковій школі водіння під час спеціальної підготовки до битви при Камбре біля Ваї, 21 жовтня 1917 р. Для цієї підготовки було зібрано понад 400 танків.Командир танка Mark IV (female) F4 з собакою-талісманом танка в танковій школі водіння під час спеціальної підготовки до битви при Камбре, Ваї, 20 жовтня 1917 р.Танк Mark IV (female) F4 підіймається на схил у танковій школі водіння під час спеціальної підготовки до битви при Камбре у Вайлі, 21 жовтня 1917 року.Ніс танка Mark IV (female) F4 нависає над схилом, яким він збирається спускатися в танковій школі водіння під час спеціальної підготовки до битви при Камбре, Ваї, 21 жовтня 1917 р.Танк Mark IV (female) F4 у танковій школі водіння під час спеціальної підготовки до битви при Камбре, Веї, 21 жовтня 1917 р.Танк Mark IV (male) у Камбре, Франція, 1917 р.Танк Mark IV (female) F4 підіймається на схил у танковій школі водіння під час спеціальної підготовки до битви при Камбре, Ваї, 21 жовтня 1917 р.Британський танк Mark IV (female) ламає дерево під час наступу, битви при Камбре, листопад 1917 р.Британський танк Mark IV (female) ламає дерево під час наступу, битви при Камбре, листопад 1917 р.Британські солдати в окопах. На задньому плані британський танк Mark IV (female) перетинає траншею, Битва при Камбре, листопад 1917 р.Mark IV (male), битва при Камбре, листопад 1917 р.Mark IV (male), битва при Камбре, листопад 1917 р.Міст через канал Шельда завалився під вагою британського танка Mark IV "Flying Fox II" під час першої битви під Камбре, Маньєр (департамент Норд), листопад 1917 р.Знищений німецькими військами у битві при Камбре англійський танк Mark IV, листопад 1917 р.Німецькі солдати готують до евакуації підбитий британський танк Mark IV (male), позиції біля Камбре, Бурлон, листопад 1917 р.Знищений британський танк Mark IV (female) у канаві, поблизу Камбре, Бурлон, листопад 1917 р.Німецькі солдати оглядають знищений британський танк Mark IV (female), ймовірно, в Бурлонському лісі, на лінії хребта, розташованій на захід від Камбре, стратегічної позиції (недалеко від дороги Камбре-Бапоме), листопад 1917 р.Німецькі офіцери оглядають поле бою з підбитими британськими танками Mark IV біля села Бурлон, Битва біля Камбре, листопад 1917 р.Британський танк постачання Mark IV (female) буксирує сани, наповнені боєприпасами та обладнанням поблизу Рібекур-ла-Тур, 20 листопада 1917 р.Британський танк Mark IV (female) батальйону "G" 40-ї дивізії проходить повз захоплені німецькі гармати в Гренкур-ле-Па на шляху до участі в атаці на Бурлон, 23 листопада 1917 р.Британський танк Mark IV (female) батальйону "G" 40-ї дивізії проходить повз захоплені німецькі гармати в Гренкур-ле-Па на шляху до участі в атаці на Бурлон, 23 листопада 1917 р.Виведений з ладу танк Mark IV (female) 2-ї танкової бригади (6-ї дивізії), який використовувався як спостережний і сигнальний пункт біля Рібекур-ла-Тур, 23 листопада 1917 р.Танки Mark IV (male) 1-ї танкової бригади (51-ї дивізії) припарковані неподалік від недобудованого німецького бетонного бункера біля Флеск'єра, 23 листопада 1917 р.Знерухомлений британський танк Mark IV (male) стоїть на краю захопленої німецької траншеї у Флеск'єрі, на дні якої лежать четверо мертвих німецьких солдатів, 23 листопада 1917 р.Танк Mark IV (female) батальйону "C" танкового корпусу прямує по дорозі Маркуен, доставляючи трофейну німецьку 15-см гармату через ліс на схід від Рібекур-ла-Тур, 29 листопада 1917 р.Танк Mark IV (female) батальйону "C" танкового корпусу прямує по дорозі Маркуен, доставляючи трофейну німецьку 15-см гармату через ліс на схід від Рібекур-ла-Тур, 29 листопада 1917 р.Танк Mark IV (female) батальйону "C" танкового корпусу прямує по дорозі Маркуен, доставляючи трофейну німецьку 15-см гармату через ліс на схід від Рібекур-ла-Тур, 29 листопада 1917 р.Танк Mark IV (female) батальйону "C" танкового корпусу прямує по дорозі Маркуен, доставляючи трофейну німецьку 15-см гармату через ліс на схід від Рібекур-ла-Тур, 29 листопада 1917 р.Танк Mark IV (female) батальйону "C" танкового корпусу прямує по дорозі Маркуен, доставляючи трофейну німецьку 15-см гармату через ліс на схід від Рібекур-ла-Тур, 29 листопада 1917 р.Танк Mark IV (female) батальйону "C" танкового корпусу прямує по дорозі Маркуен, доставляючи трофейну німецьку 15-см гармату через ліс на схід від Рібекур-ла-Тур, 29 листопада 1917 р. На гарматі маскувальна сітка.Покинуті британські танки Mark IV біля села Бурлон. Ліворуч Mark IV (female) F30 "Flaming Fire" роти №17 F (6-го) батальйону танкового корпусу. Битва біля Камбре, листопад 1917 р.Завантаження трофейного британського танка Mark IV (female) на залізницю, поблизу Камбре, Фонтен-Нотр-Дам, листопад 1917 р.Знищений британський танк Mark IV (female) на руїнах Фонтен-Нотр-Дам, 4 км на захід від Камбре (Північна Франція), листопад 1917 р.Програна танкова битва англійців під Камбре. Захоплений англійський танк Mark IV (male) "Hypatia" на дорозі Камбре-Бапоме біля Фонтен-Нотр-Дам, листопад 1917 р.Захоплений англійський танк Mark IV (male) "Hypatia" на дорозі Камбре-Бапоме біля Фонтен-Нотр-Дам, листопад 1917 р.Знищений британський танк Mark IV (male) за перешкодами з колючого дроту, поблизу Камбре, Мевр, листопад 1917 р.Знищений британський танк Mark IV (female) в траншеї, поблизу Камбре, Мевр, листопад 1917 р.Знищений британський танк Mark IV (male), поблизу Камбре, Банте, листопад 1917 р.Трофейний британський танк Mark IV піднімають на роликах і тягнуть двома буксирними машинами для відновлення, Фонтен-Нотр-Дам, листопад 1917 р.Підбиті британські танки Mark IV (female) у битві біля Камбре, листопад-грудень 1917 р.Захоплений німецькими військами як трофей англійський танк Mark IV, який накривають маскувальною сіткою від виявлення з повітря, район Камбре, грудень 1917 р. Танк Mark IV C14 (№509 female) був під командуванням 2-го лейтенанта Френсіса Джеймса Арнольда.Завантаження трофейних Mark IV (female) на залізничну платформу, Камбре, грудень 1917 р.Німецькі солдати розбирають один з трофейних британських Mark IV (male) на полі бою біля Фонтен-Нотр-Дам, грудень 1917 р.Німецькі солдати розбирають один з трофейних британських Mark IV (male) на полі бою біля Фонтен-Нотр-Дам, грудень 1917 р.Танки Mark IV 2-ї бригади на вагонах повертаються з бою. Фен, 6 грудня 1917 р. Спонсони заховані всередину танка.Танки Mark IV 2-ї бригади на вагонах повертаються з бою. Фен, 6 грудня 1917 р. Спонсони заховані всередину танка.Танки Mark IV 2-ї бригади на вагонах повертаються з бою. Фен, 6 грудня 1917 р. Спонсони заховані всередину танка.Танк Mark IV (male) "Hilda" з батальйону "H" (у якому генерал Байлз очолював шестимильну лінію з 350 танків у битві при Камбре) на залізничній платформі у селищі Фен після бою, 6 грудня 1917 р.Демонстрація трофейного британського танка Mark IV, який був захоплений під час битви біля Камбре, перед кайзером Вільгельмом II та офіцерами, листопад - грудень 1917 р.Перша сторінка The Daily Mirror, 17 січня 1918 р.: "Як німці побачили танки".Знищений британський танк Mark IV (female) під Румійі, 1917 р.Британський танк Mark IV (male), захоплений у боях під Камбре, Віттенбергплац, Берлін, 1917 - 1918 рр.Підбитий британський танк Mark IV (female) на дорозі Іпр - Пулкапеле, Бельгія, 7 жовтня 1918 р.Підбитий британський танк Mark IV (female) на дорозі Іпр - Пулкапеле, Бельгія, 7 жовтня 1918 р.Підбиті британські танки Mark IV (female) на дорозі Іпр - Пулкапеле, Бельгія, 7 жовтня 1918 р.Mark IV (male) "Crusty".Німецькі війська намагаються відбити атаку танка Mark IV (female) за допомогою вогнемета, Битва під Ам'єном, біля річки Сомма, ймовірно, серпень 1918 р.Mark IV (male).Знищений Mark IV (female).Німецькі солдати з трофейним британським танком Mark IV (male), переобладнаним для німецьких військових потреб, локація невідомому, між 1917 та 1918 рр.Mark IV підбитий, можливо, під час атаки на Форт-де-ла-Помпель, друга битва на Марні, 1918 р.Танк після атаки на Форт-де-ла-Помпель 15 липня 1918 р.Розбитий німецький танк в траншеї після атаки на Форт-де-ла-Помпель, 15 липня 1918 р.Британський танк Mark IV (female), захоплений і повторно використаний німецькою армією, Спартакське повстання, Берлін, січень 1919 р.Покинутий на полі бою танк Mark IV, приблизно 1917 р.Знищений Mark IV (female), Франція, 1917 - 1918 рр.
## Джерела

* К. Степной: "Современные средства броневых войск". 1933 р.
* Mark IV - Wikipedia.
* Heavy Tank Mk.IV Тяжелый танк - AviArmor.