Вісло-Одерська операція

Місце
 Підсумок
 СРСР
Файл:Flag of Poland svg.pngПольща
 Георгій Жуков
Іван Конєв
 СРСР:
2 112 700 чоловік, 7042 танки, 5047 літаків.
Польща:
90 900 чоловік
 СРСР:
43 251 вбитих і пропавших без вісті, 115 783 санітарів, 159 034 всього.
Польща:
225 вбитих і пропавших без вісті, 841 санітарів, 1066 всього

**Вісло-Одерська операція** (12 січня 1945 — 3 лютого 1945) — стратегічна наступальна операція військ 1-го Білоруського і 1-го Українського фронтів, проведена при підтримці військ лівого крила 2-го Білоруського і правого крила 4-го Українського фронтів. Метою операції було розгромити групу армій «А», завершити звільнення Польщі від німецької окупації та створити сприятливі умови для нанесення вирішального удару на Берлін.

Незважаючи на висадку в Європі англо-американських військ, німці і раніше вважали нас найбільш сильним противником: до січня 1945 року німецьке командування з 314 дивізій і 8 бригад вермахту тримало на радянсько-німецькому фронті 198 дивізій і 6 бригад. Тут було зосереджено 63 відсотки всіх дивізій, 71 відсоток знарядь і мінометів, 73 відсотки танків і штурмових гармат, а також всі діючі війська союзників Німеччини - 38 дивізій і 12 бригад (понад 706 тис. солдатів і офіцерів). Всього противник мав на радянсько-німецькому фронті було 4 906 тис. чоловік, 54 570 гармат і мінометів, 5400 танків та штурмових гармат і близько 3100 літаків. Тим не менш, німці вирішили вибити з війни більш слабка ланка - англо-американські війська з тим, щоб потім з новою силою знову обрушитися на Червону Армію. З цією метою німці підготували операцію Wacht am Rhein і 16 грудня 1944 почали її проведення. Першою метою німців, зрозуміло, були мости через річку Маас. Потім вони планували наступати на Антверпен, через порт якого проходило постачання союзників, і на столицю Бельгії. К 25 грудня німці повністю просунулися на 90 км углиб оборони союзників і перебували всього лише в 6 км від Маасу. Багато частини і з'єднання опинилися в оточенні.

25 грудня союзники перейшли в контрнаступ, яке, завдяки пануванню в повітрі їх авіації, спочатку розвивалося успішно, але вже 1 січня 1945 року у результаті ударів німецької авіації по аеродромах союзників, це панування похитнулося, і німці почали новий наступ - цього разу в Ельзасі.
Німеччина одержала перепочинок. Внутрішній фронт у тилу, який страждав від бомбардувальної авіації союзників, відчув деяке полегшення.

 Файл:Вісло-Одерська операція pic.jpg  Саме в один з тих днів, 6 січня 1945 Черчілль і звернувся до Сталіна з зі слізної благанням скоріше почати наступ, і хоча підготовка до нього ще не була завершена, Сталін розпорядився почати наступ на вісім днів раніше терміну.
До січня 1945 перед двома радянськими фронтами знаходилися 3 німецькі армії (28 дивізій і 2 бригади) групи армій «А» (з 26 січня - групи армій «Центр») - близько 400 тисяч осіб, 5 тисяч знарядь і мінометів, 1200 танків і штурмових знарядь, 600 літаків. Крім суцільних ліній оборони, німці створили кілька укріплених районів, найбільшими з яких були Модлін, Варшава, Радом, Краків, Лодзь, Бидгощ, Познань, Бреслау і Шнайдемюлі.
У 1-му Білоруському і 1-му Українському фронтах налічувалося 16 загальновійськових, 4 танкових і 2 повітряні армії: в цілому 1,5 млн чол., 37033 знарядь і мінометів, 7042 танки і САУ, 5047 літаків.
Війська 1-го Українського фронту перейшли в наступ рано вранці 12 січня, завдаючи головного удару з Сандомирського плацдарму, а війська 1-го Білоруського фронту - 14 січня з Магнушевський і Пулавського плацдармів.

17 січня радянськими військами була звільнена Варшава, в боях за яку взяли активну участь частини Армії Людової.  Найближче завдання операції була виконана вдвічі швидше, ніж намічалося за планом, що зробило можливим розвиток наступу на Познань і Бреславль (Вроцлав).  18 січня армії 1-го Українського фронту розгорнули боротьбу за Верхньо-Сілезький промисловий район. На другий день з'єднання 3-ї гвардійської танкової, 5-ї гвардійської і 52-ї армій підійшли до Бреслау, а війська лівого крила фронту (60-а армія генерала П. А. Курочкіна і 59-я генерала І. Т. Коровникова) звільнили древню столицю Польщі - Краків. Просуваючись вперед, вони обходили з півдня угруповання противника, що знаходилася на південний захід від Ченстохови. З півночі по ній завдала удару 21-а армія генерала Д. Н. Гусєва.

Німецьке командування було змушене відмовитися від активних наступальних дій в Арденнах, перекинути 6-ту танкову армію СС і ряд інших частин на радянсько-німецький фронт. У другій половині січня - початку лютого 1945 року на схід було перекинуто 13 найбільш боєздатних дивізій, у тому числі 6 танкових і моторизованих, 800 танків і штурмових гармат. Тим не менш, відновити прорваний фронт німці вже не змогли. 23 січня радянські війська оточили в Познані 62-тисячний гарнізон противника. Війська 1-го

 Файл:Vislo-10.jpg  Українського фронту вийшли на Одер і форсували його на ряді ділянок, лівофлангові армії фронту у взаємодії з 38-ю армією 4-го Українського фронту 19 січня звільнили Краків і зав'язали бої за Сілезький промисловий район. 26 січня - 3 лютого війська 1-го Білоруського фронту прорвали укріплення ворога на колишній німецько-польському кордоні, вийшли на Одер і захопили плацдарми в районі Кюстріна. До цього часу війська 1-го Українського фронту завершили визволення Сілезького промислового району і закріпилися на плацдармах на західному березі Одеру.
У ході Вісло-Одерської операції було повністю розгромлено 35 дивізій, а 25 втратили від 50 до 70% особового складу, було взято в полон близько 150 тис. чол.