recursal/Fanatic-Fandom huggingface dataset:
Cedric, Shadowbane

Cedric, Shadowbane (born Cedric MacCallagh) is a male gnome, cleric of Fortuna, and high priest of the Sect of the Kind Blessing.

Bearer of the Blade of Fortune.

Cedric is blessed (or, cursed) with Fortuna's vision of the strands of fate. Typically, only one living being is gifted in this way, and some say this is evidence of the chosen of Fortuna. Needless to say, the burden on the High Priests of this sect is high, and they bear it with great seriousness and are encouraged to abdicate when the burden seems to great. Though Cedric's gnomish blood shows great resistance to this blessing, it is known to many that death can follow the intensity of the gift.
City of Ships

The City of Ships is a temporarily stationary state made up of a variety of ships tied, nailed, and gangplanked together to form a town with its own ecosystem. It is home to the Pirate King of Bruttomesso, and is typically regarded as a capital of the nation (though it is often difficult to get a straight answer on much of anything from a Brut politician).

While the ships that make up the city are able to and free to leave, it is an understanding that any but those on the outskirts are unlikely to do so. Some of the internal ships are ancient, some still owned by those that live there, and some that have no records or memory of their owners. Frequently, ships within the city are rearranged to make sure the most brutish, tough, and offensively capable ships form the outer layers of the city, and some ships are made into bay-like "docks" where visiting ships can stay temporarily before leaving and without fear of over-zealous pirates absorbing their ships.

Constantly at threat from other pirates and the nearby marauding Adhren, it is still a rare occurrence that the city itself is attacked, as its naval presence is unmatched. The Brut keep themselves already regardless, aware that one weak link could be the downfall of the structure. Others also cite the attack of the Usurpers at Blackreef, and the potential for overseas naval superpowers that could crumble their nation and people quickly.
Willem MacCann

Willem MacCann is a male halfling engineer, former Chief Engineer of the Engineer's Guild, and a hero of the Battle of Blackreef.

Creator of the infamous Hand of Hun, whichwas a mundane weapon capable of absorbing and channeling the power of the Sun through phosphorus tubes and orichalcum lenses to cut through the tough armor of the Usurpers.

When King Vincian VI ordered the weapon fixed and ready for future attacks. Willem realized the destructive power of such a device and in the dead of night, ordered his men to break the massive device into five pieces and discard them at random points in the deep ocean.

While Cardinal Vincian III ordered those that participated executed, a rare and serious sentence in the realm of Valoren, though the Church and the High Magister reminded Cardinal Vincian III that the council needed to make a decision, and not the King. Citing the threat of Cyndix in the past, and that no man should wield that power, the trial was discarded and Willem was allowed to live, though he soon retired and was not seen since.
Drex

**Drex** is a major antagonist and a supporting character in the comedy webseries, *Vickson*. He is an Earthling and a self-proclaimed science fiction expert who thinks he knows everything about aliens. He is usually very wrong about them. He is the arch-rival of Nicki Vickson.

## Description

He is a male human with short dark brown hair and a slight five-o'-clock shadow. He wears a pink T-shirt with Aztec symbols all over it and black pants.

## Traits

Drex always chimes in with a "fact" about aliens that, without fail, turns out to be wrong every time. Nicki is the one who always corrects him and they have a bit of a rivalry. Though Drex believes his true calling is in the world of science fiction, he is a history major and is actually much better at understanding historical contexts than he is at grasping the ways of alien life. He seems to like Aztec culture.
Wolfshead Grasslands

The Wolfshead Grasslands have a long history of strife and warfare. Every empire in the region, from the Phoebian League to the Nekhmet Pharaohs of old has warred here and as a result the grasslands are the home to the rubble of millennia of failed conquest. Long abandoned forts, repurposed into forgotten tombs litter the prairies and moors of the Wolfshead.

The seat of civilization in The Wolfshead Grassland is the city of Sweetwater, presided over by the ranches of Allhallow Bluff.

### Locations

Allhallow Bluff

Dunroamin

Greyhill Tor

Lychgate

Maidenwater

Nevermire

Pinchwater Fen

Sweetwater

Scalehome
The Everbranch

Everbranches were branches of the first tree of Hun. It was said that they could not be destroyed one they were clipped and planted to create the various Gols of the old elf empire. At some time following the Rift of the elves, it was discovered that when they were removed from their resting places, their power would wane and the land around their previous resting places would fall to corruption.

When the Everbranch of Adhdringgol was removed by clerics of Zziniir the Betrayer, the clerics of the Adhren were able to recover the artifact quickly enough where they were able to weave the magics of Gefh with enough fervor to replant the branch. The Gol was destroyed, and in the tower's place was a child of the first tree, now called The Great Tree Adhdring. This process has not since been repeated, but serves as a hope for the Adhren in replanting their dwindling people.

#### Everbranches

* Pirymadand - Intact.
* Eldiren - Destroyed. City elevated to escape corruption.
* Ingang - Destroyed.
* Thinfir - Destroyed.
* Adhdring - Replanted.
* Linfang - Recovered, secured.
* Ingirren - Destroyed.
* Vyldir - Unrecovered.
* Eldir - Intact.
* Falthor- Destroyed, Gol cleansed by adherents of Jaal.
* Syliri - Destryoed, Gol cleansed by adherents of Leah.
Valoren (king)

Valoren was a hero of the First Orc War, the uniter of the tribes of men, and the founder of the first city (later called Valoren), and the first King of men.

## The First Orc War

After hundreds of years of development, and the eventual creation of the calendar and the first outlines of a society, humans began to gather from different tribes into concentrated areas, the largest at this time being the lands that became Valoren.

It is unknown how long Orcs existed, and indeed many scholars believe that no men knew of them because none were left alive to tell the stories, but for the first time in history, mankind faced extinction. With so many of their tribe gathered in a single spot, the orc horde was driven to pure madness in their attempt to find camps to raid, and flesh to consume. When the orcs finally found the fledgling nation, camps filled with all of the families that before dotted the landscape of the continent, they descended on them with untold fury.

It is said that nearly half of humanity was killed in the first week. While men gave up hope and prepared to flee across the sea, the man named Valoren stepped forward and commanded the people. A natural air of authority and gift of cunning rallied the tribes of men to plant their feet and build defenses and form structures of command within their ranks. Using every bit of technology, ingenuity, and friendship that the city had developed over their years, the race of men managed to halt the orc assault long enough for Eldiri reinforcements from Falthoren to arrive.

Though the losses were great, the man called Valoren was hailed as a hero, a living vessel for the gods to channel their power. Between the alliance of the elves, and the newfound knowledge of the foes that lurk in the unknown lands beyond, the people of the nation now named Valoren worked to better their understanding of the world and protect its people. The lands were explored and mapped, roads and bridges were built to connect them, and the great undertaking of building the Phalanx to protect men from the marauding hordes of orcs began.

## Legacy

It is not known what the ultimate fate of Valoren was, perhaps dead in a war, from disease, or retirement to allow the later lines of kings to take the rule. Valoren is often invoked when talking about the spirit of men, even outside of Valoren (proper), or when talks are had about doing what is just and good instead of what is easy. An exemplar of his people that lives on in their spirit itself.
Guilds

The lands of and surrounding Valoren can be divided or categorized in many ways: some cultural, religious, or ideological. In addition to your normal cultures and backgrounds you have attached to your character, you may also join one of these organizations: collectively called Guilds.
It is rare for someone to be part of more than one of these Guilds, as many of them are a lifetime commitment, and may be ruled by strict organizations or the gods themselves (though you may join more than one with DM permission).

## Rank

Within each of the Guilds you can hold a Rank; ranging from a brand new initiate to a seasoned veteran. These can be achieved by earning Renown within each Guild. When your Renown reaches a high enough level, you will immediately gain any Abilities granted by your Guild, though Gifts must be obtained at a Guild Hall or requested through a parcel service or other means. Often Guilds may provide items as proof of office, or trappings such as robes or armor embellishments that denote the nature of the Guild and your rank of service.

## Joining a Guild

Typically a Guild needs to be applied within a Guild Hall or with a senior member of said Guild. Rarely are applicants refused, if their ideals and/or classes match the Guild's. Alternatively, you can create your character within a Guild with the DMs' permission. This is more typical of characters above level 3. Each Guild is tied to a broad alignment, which must match with your character's. If your alignment shifts, you may lose your standing with your guild, and any progress or abilities granted by your membership.

## Leaving a Guild

You can leave a Guild voluntarily, though through the means that you do may affect how others treat you (for better or worse). You will be forced to leave a Guild if you violate their Code three times, or violate a Law once. Leaving a Guild removes all of your Guild Abilities, and not returning Gifts may result in retaliation. Magical Gifts will unattune immediately from Code/Law breakers, though those who leave in good terms may be able to retain the Gifts until they are able to be returned.

### Lawful Guilds

* Church of Hun
* Colleges of Magic
* Faerish

### Neutral Guilds

* Xīngxeiza
* Engineering Guilds
* Forgefathers

### Chaotic Guilds

* Ludus Moderatii
* Brut Trading Company
* Whalers
* Tawazun
Chiara Rossi

Chiara Rossi is a Brut privateer who commands the Adhdring Avenger. She is based out of Southwarden, her hometown, and was famous for the streak of plunder and murder her and her late wife Aeris Windcaller committed against those that threatened the Adhren lands to the west of Bruttomesso. The now captain of the Avenger, following the failed wood elf conquering of Bruttomesso during the War of the Everbranch, she has made a tenuous alliance with the pirate king of the City of Ships as an ally against outlander enemies. One of few humans that is unequivocally trusted to walk and live among the Adhren people.
Ahrd Wiki

A glimpse into the world of Ahrd: compatible with 5e D&D!

TW: Sparing and non-graphic use of the following as narrative elements: Sexual assault, abuse, child abuse, animal cruelty, violence, pregnancy, death, in-universe racism/sexism/classism.

### Character Creation/Setting

* Ancestries
* Sub-classes
* Backgrounds
* Spells
* Feats
* Specialist Skills
* Fighting Styles
* Items
* Wondrous Items
* Artifacts
* Guilds

### Setting/History

* Regions
* Deities
* Monsters
* Events/Timeline
* Calendar/Holidays
* Dramatis Personae
* Phenomena

### House Rules

* Mono-classes
* Spells
* Class Abilities
Usurpers at Blackreef

After centuries of life on the mainland, Valoren and Khii were subject to an attempted invasion from men across the ocean. While their true name was never discovered (along with their intentions and country of origin), **the Usurpers** came on a massive ship pulled by two enslaved Leviathans. Settling in Blackreef between Khii and Valoren, the titanic ship disgorged winged beasts, rowboats full of pirates and cultists, and sea serpent riding shock troops to claim this new land.

The initial losses were great, as the threat of such an attack along the rocky northern shores was thought impossible, but soon help came from the most unlikely of places: the Engineers’ Guild. While magic was dispelled or absorbed by the black armor and the beasts of the attackers, the rotoblades and the blackpowder technology of the Guild proved intensely effective. While providing resources to the northern front of the war, Chief Engineer Willem MacCann worked with his top officials to create a weapon large enough to damage the titan of a ship. The device, called the Hand of Hun, sought to absorb and channel the power of the Sun through phosphorus tubes and orichalcum lenses to cut through it’s black armor.

From the highest spire of Blackreef Keep, the weapon cut a gash in the hull of the ship many hundreds of miles away. The first blast fried the device, but left the titan unable to continue and  forced to retreat. Though the king Vincian VI ordered the weapon fixed and ready for future attacks. Willem realized the destructive power of such a device and in the dead of night, ordered his men to break the massive device into five pieces and discard them at random points in the deep ocean. Vincian III ordered those that participated executed, a rare and serious sentence in the realm of Valoren, though the Church and the High Magister reminded Vincian III that the council needed to make a decision, and not the King. Citing the threat of Cyndix in the past, and that no man should wield that power, the trial was discarded and Willem was allowed to live, though he soon retired and was not seen since.
Lysandra, Splittongue

Lysandra, Splittongue is a female Shonakkar Dragonkin, the Master of Whispers to Vincian XIII, a cleric of Yaga and the high priest of the Sect of the Twisted Plot.

Bearer of the Eye of Yaga.

Acting as a sort of coven, the clerics of Yaga obfuscate and cover for the doings of themselves and the direction that Lysandra is taking the sect, though currently it seems more to maintain independence and less of a nefarious nature. Lysandra has nevertheless proven an invaluable ally to the King, who is learning when to press and question for where the information he receives is coming from - especially when the topics are areas where the Twisted Plot are supposed to have no presence.

As Lysandra gets older, she sinks more into her role as the King's advisor and leaves more of her duties to talented clerics of the order, always eying the most dubious as a potential successor.
Stanley van Zandt

**Stanley Stephen van Zandt** on Forsythissa, Missourissa pitkään asunut saarnaaja ja lehtimies. Hänet tunnetaan Taneyn piirikunnassa hurskaana evankelistina ja kirkonmiehenä, mutta myös hyvin lukeneena kirjojen miehenä, joita ei alueella juuri hänen lisäkseen pappeja lukuunottamatta ole. Van Zandt pitää kaupungissa pyhäkoulua ja pitää saarnoja paikallisessa kirkossa, vaikka hän ei tunnetusti ole virallisesti virkaan vihitty pappi.

Hän syntyi ja varttui Morgantownissa, West Virginian osavaltiossa, jossa hän myös opiskeli paikallisessa yliopistossa teologiaa, kirjallisuutta ja lakia. Hänen oli määrä valmistua papiksi, mutta hän jätti opintonsa kesken lähdettyään vuonna 1871 muuan opiskelijatovereidensa kanssa perustamaan uskonnollista paratiisia länteen.

Tästä projektista van Zandt ei juuri tykkää puhua, mutta hänen nykytilanteestaan voidaan päätellä, että yhteisön perustaminen syystä tai toisesta epäonnistui. 1870-luvun puoliväliin mennessä hän oli ajautunut Forsythin kaupunkiin, jossa hän työllisti itseään paikallisessa seurakunnassa. Hän kirjoitti ja myi useita uskonnollisia kirjoitelmia ja hänen tekstejään julkaistiin Springfieldin sanomalehdissä. Van Zandt on jatkanut tätä työtä vuoteen 1885 asti.

Hän liittyi mukaan 1880-luvun puolivälissä perustetun Lounais-Missourin laittomuutta vastustavaan ryhmään lähes heti sen perustamisen jälkeen, ja oli yksi ensimmäisistä siitä kehittyneen Bald Knobbers -ryhmän jäsenistä.
Pinkerton National Detective Agency

**Pinkerton National Detective Agency** on etsivätoimisto, jonka perusti Allan Pinkerton vuonna 1850. Järjestön agentteja toimi sen alkuaikoina muun muassa presidentti Abraham Lincolnin henkivartijoina, ja nykyään sen tehtäviin lukeutuu laaja ala muitakin toimia.

Pinkertonin etsivätoimisto kutsuttiin Springfieldiin elokuussa 1880 selvittämään Union Midwest Missourin junaryöstöä. Sen agentit osallistuivat tulitaisteluun Jim Lowrie Gangia vastaan Quaker County Bankin ryöstössä.

## Jäsenet

* Stirling Christmas
* Bill Fordham
* Clarence Hope
Jim Lowrie

**James "Jim" Donald Lowrie** (13. maaliskuuta 1853 - 25. elokuuta 1880)oli amerikkalaisen keskilännen karjareittejä vaeltava cowboy. Raskaan ja kiittämättömän työnsä takia hän ei juuri rikollisiakaan puuhia säikkynyt. Tämä asenne ajoi Lowrien monta kertaa lain väärälle puolelle. Hänen nuhteellinen elämänsä sai loppunsa Springfieldissä vuonna 1880, kun Pinkerton-agentit ampuivat häntä neljä kertaa selkään.

## Tausta

Lowrie syntyi ja varttui Texasissa perheensä maatilalla, jossa hän oppi pojasta lähtien käsittelemään eläimiä. Jouduttuaan teini-ikäisenä lähikaupungissa toistuvasti tappeluihin ja muuhun ilkityöhön hänen isänsä karkotti hänet kotoa. Koditon Lowrie ajautui pian työskentelemään huonotapaisten karjapaimenten parissa, ja ryhtyi heidän mukanaan ajamaan nautalaumoja ympäri läntisiä Yhdysvaltojen alueita.

Vaeltavan cowboyn työssä sivistyneet käytöstavat saivat jäädä, ja toisinaan Lowrie houkuteltiin mukaan myös rikolliseen toimintaan, kun hänen kumppaninsa tarvitsivat lisää tulivoimaa. Vuosina 1875-1877 hän ei juuri ajanut karjaa ollenkaan, vaan ratsasti Hallin veljesten johtamassa jengissä ryöstämässä postivaunuja. Vuonna 1877 hän osallistui suureen junaryöstöön Nebraskassa, jossa hän ampui ja surmasi yhteensä kolme siviiliä ja yhden Nebraskan osavaltion lainvalvojan. Kerättyään teosta suuren etsintäkuulutuspalkkion Lowrie päätti lopettaa Hallien kanssa ratsastamisen, sillä hän pelkäsi, että laki ryhtyisi jahtaamaan häntä entistä innokkaammin. Hän palasi Texasiin ja ryhtyi jälleen ajamaan karjaa, pysyen kuitenkin kaukana Nebraskasta.

Vuoteen 1880 mennessä karjalaumat olivat ajaneet Lowrien Springfieldin kaupunkiin, jonne hän asettui ainakin väliaikaisesti taloksi. Rikkauksia varakkaassa maassa janoava Lowrie ryhtyi pian käyttämään menneisyydestään saatuja taitoja, ja alkoi ryöstelemään paikallisia rahakuljetuksia John Isbellin ja King Callahanin kanssa.

Lowrie ammuttiin saman vuoden elokuussa Springfieldin pankkiryöstöä seuranneessa ampumavälikohtauksessa surmattuaan sheriffi Hugo Thompsonin. Murhan suoritettuaan hän yritti juosta pois paikalta, mutta katolla valppaana olleet Pinkerton-agentit Stirling Christmas ja Bill Fordham ampuivat häntä kivääreillään selkään. Urbaanin legendan mukaan viranomaisten vedettyä hänen punainen huivinsa pois kasvoilta, paljastui hänen suunpieliltään euforinen hymy.

## Lowrien suorittamat ryöstöt

* Butcher's Creekin postivaunuryöstö
* Union Midwest Missourin junaryöstö
* Quaker County Bankin ryöstö
Old Pete Bowyer

File:Finlay.jpg
**Peter "Old Pete" Bowyer Jr.** (s. 1815) on vanha maatilaisäntä ja karjapaimen Springfieldistä. Hän perusti Bowyerin tilan isänsä kanssa vuonna 1843, ja on siten yksi kauiten Springfieldissö asuneista asukkaista. Samana vuonna hän meni naimisiin paikallisen tytön kanssa ja sai seitsemän lasta, joista neljä kasvoivat aikuisiksi; esikoispoika Peter III, Beatrice, Veronica ja Paul.

Bowyer peri isänsä tilan vuonna 1848, ja hänet valittiin myöhemmin Greenen piirikunnan sheriffiksi vuosina 1852-1855. Hänen kauttaan värittivät monet ongelmat paikallisten intiaaniheimojan kanssa, ja Bowyer johti Springfieldin väkeä moneen otteeseen sotaan alkuperäisasukkaita vastaan. Yhdysvaltain sisällissodan alettua vuonna 1861 hän keräsi Springfieldistä joukon ja lähti liittymään Etelävaltioiden armeijaan. Sheriffin virkataustan takia hänet ylennettiin pian luutnantiksi. Sodan lopussa hän oli sotilasarvoltaan majuri.

Sodan jälkeen Bowyer osallistui maatilatöiden ohessa kotikaupunkinsa paikallispolitiikkaan, ja oli muutamaan otteeseen ehdolla pormestariksi, mutta ei tullut valituksi. Hän oli aktiivinen karja-ajojen kannattaja, mutta hän tuomitsi äänekkäästi vahvan alkoholin juomisen, prostituoinnin sekä uhkapelaamisen. Hän osallistui ja osallistuu edelleen ahkerasti Springfieldin seurakunnan toimintaan ja on vankasti protestanttinen kristitty.
Forsyth, Missouri

**Forsyth** on pieni kaupunki Taneyn piirikunnassa, Missourissa ja piirikunnan hallinnollinen keskus. Kaupunki on Western Anthologyn toisen aktin keskeinen tapahtumaympäristö.

Kaupungin historian alkaminen voidaan ajoittaa vuoteen 1837, jolloin sinne perustettiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenen John Forsythin mukaan nimetty postitoimisto. Sisällissodan jälkeen Forsyth ja koko piirikunta kärsivät laaja-alaisesta laittomuudesta ja poliittisesta korruptiosta.
Taylor Brothers

Lexington, Kentucky

Tubal Taylor

4. maaliskuuta, 1855

Lexington, Kentucky

Forsyth, Missouri

Tubal Taylor

23. toukokuuta, 1885

Forsyth, Missouri

### Kuolinsyy

Hirtettiin Nathaniel Kinneyn ja Hasil McAdamsin toimesta suuremman Bald Knobbers -ryhmän avustuksella.

**Taylor Brothers** (suom. Taylorin veljekset)olivat kaksi missourilaista Taney Countyssa oleskellutta kiertolaista, jotka tekivät leipänsä eteen satunnaisia töitä lähinnä Ozarkvuorten louhoksissa. Veljekset Frank ja Tubal Taylor johtivat yhdessä paikallista rikollisjengiä. Pääasiassa he kuitenkin elivät salametsästämällä muiden omistamilla metsätiloilla, joissa riistaa oli enemmän saatavilla. Harrastuksensa sekä yleisen huonon käytöksen, juopottelun ja irstailun takia Taylorit olivat paikallisissa piireissä suhteellisen pahamaineisia.

Frank ja Tubal Taylor syntyivät Lexingtonissa, Kentuckyssa, josta he lähtivät yhdessä etsimään onnea Taney Countysta, Missourista 1880-luvulla. Nuoret miehet saivat pian vainun viskistä ja naisista, ja heillä oli sukulaisten kautta yhteyksiä paikalliseen lainsäädäntöön. Välttyäkseen suvun häpeältä lainvalvojia usein esteltiin kyseenomaisten lainsäätäjien toimesta puuttumasta nuorten miesten puuhiin.

Veljekset hirtettiin pitkään jatkuneen rietastelun, Cletus Kellyn murhan ja väkivaltaisuuden takia Bald Knobbersien toimesta. Heidät löydettiin Forsythin kaupungin lähistöllä sijainneelta tilaltaan, joka sytytettiin tuleen ja veljekset löydettiin lähimaastosta pian sen jälkeen. Nat Kinney hirtti ensin Tubal Taylorin tilan edustalla olleen puun oksaan, ja Frank hirtettiin hänen vierelleen pian sen jälkeen. Samaan puuhun kiinnitettiin Bald Knobbers -nimellä allekirjoitettu varoitusviesti kaikille muille Taney Countyn rikollisille.
Ku Klux Klan

File:Kkk.jpg
**Ku Klux Klan**, usein lyhennettynä **KKK** tai **Klaani**, on amerikkalainen valkoista ylivaltaa kannattava ja paikoin myös toteuttava järjestö. Se perustettiin vuonna 1865 Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen, mutta klaani hajosi vuosina 1871-74 Yhdysvaltain kongressin julistamiin uusiin lakeihin, jotka sallivat järjestön tekemien rikosten tuomitsemisen. Monissa paikoissa klaanin vanhat jäsenet jatkoivat kuitenkin kokoontumistaan keskenään. Springfieldin paikallinen KKK-osasto on yhä aktiivinen ja pyrkii vaikuttamaan monin eri tavoin valkoisen ylivallan toteutumiseen kotiseudullaan mm. lynkkauksien, pahoinpitelyjen, tuhopolttojen ja muun omankädenoikeuden avulla.

Klaanin perinteisen keskushallinnon puuttuessa Springfieldin KKK on kehittynyt omanlaiseensa suuntaan esimerkiksi luopumalla monista klaanin perinteistä ja tuomalla toimintaansa omia vaikutteitaan. Etelävaltioihin ja niiden ideologioihin nojaava KKK on paikallisten knobbereiden suuri vihollinen, ja kaksi epävirallisen oikeuden toteuttajaa kilpailevat kaupungissa vaikutusvallasta.
Gloomhollow Deep

Deep below the forest lies the Weald's only city: Gloomhollow Deep. The settlement was originally a small gnome deep-village that fished for cave shrimp and panned for gold in the underground Darkwater Run. They traded what they caught with dwarves traveling the low roads, providing a convenient rest spot on their journey north towards the cities that would become the Phoebian League. In time the dwarven travelers camp became a permanent addition to the deep-village, with tents replaced with an increasing number of permanent structures.

As the population of dwarves increased increasing numbers of gnomes from the surrounding area moved into Gloomhollow Deep to enjoy the relative safety provided by the more militaristic deep dwarves. With the increased income that comes from a larger trading population, the dwarves constructed increased defenses, which in turn drew more underground settlers. Eventually, a dam was built across Darkwater Run with mighty waterwheels to power gnomish workshops and dwarven foundries.

A constant stream of dwarven caravans and gnomish packlizard trains arrive from outlying mines and fungus-farms to supply the city, leaving again with worked metals and other trade goods. A water-powered elevator moves goods to the surface, emerging in the small dwarven camp known only as Gloomhollow Rising.
King Callahan

**King Callahan** (s. 1. tammikuuta 1853) on yhdysvaltalainen kiertolainen, lainsuojaton ja metsästäjä. Hän on lyhyen elämänsä aikana ehtinyt tulla tunnetuksi monessa eri osavaltiossa, mutta nousi Springfieldissä laajempaan tietoisuuteen kesällä 1880 syyllistyttyään raakoihin rikoksiin osana Jim Lowrie Gangiä.
Snapp's Baldin tapaaminen

**Snapp's Baldin tapaaminen** oli Taney Countyn rikollisuutta vastustaneen komitean viimeinen tapaaminen, jossa sen vanhat jäsenet ja useampi muu piirikunnan asukas perustivat alustavasti Bald Knobbers -ryhmän. Tapaaminen järjestettiin Snapp's Bald -nimisen kukkulan huipulla öiseen aikaan, ja siihen osallistui muutama sata piirikuntaa riivanneeseen laittomuuteen kyllästynyttä miestä.

Tapaamisen aikana Nat Kinney piti karismaattisia puheita yleisölleen ja ehdotti toverillisen yhteistyöjärjestön perustamista, jonka tarkoituksena oli rankaista kaikkia piirikunnan rikollisia. Kinneyn puheet saivat erittäin positiivisen vastaanoton, ja kansan toiveesta ryhmä ratsasti Snapp's Baldilta suoraan Taylorin veljesten kotitilalle, jossa he tuhopolttivat talon ja hirttivät molemmat veljekset.
Jim Lowrie Gang

**Jim Lowrie Gang**, tunnetaan myös nimellä **Top Hat Gang**, oli Missourin osavaltion Springfieldin kaupungissa alkunsa saanut James "Jim" Lowrien johtama rikollisjengi.

Vuoden 1880 elokuussa jengi hajosi Jim Lowrien kuoltua pankkiryöstön tulitaistelussa. Ryhmä ehti toimia vain vajaan neljän kuukauden ajan, mutta siitä huolimatta se tunnettin Lounais-Missourin alueella erittäin pahamaineisena luomiensa ongelmien myötä.

## Toiminta

Lowrien rikollisryhmä sai alkunsa vuoden 1880 toukokuun alussa, jolloin James "Jim" Lowrie saapui Springfieldin kaupunkiin. Huolimatta ensisijaisesta taustastaan karjapaimenena, Lowrieta seurasi huhupuheet ja hämärä maine. Hän oli toiminut 1870-luvulla Nebraskassa vaikuttaneessa Hallin veljesten rikollisjengissä.

Springfieldissä Jim Lowrie tapasi missourilaiset John Isbellin ja King Callahanin. Molemmat miehistä olivat jo ennestään laitapuolen kulkijoita ja lainsuojattomia. Lowrien johdattamana kolmikko liittyi yhteen ja päätti tarttua tilaisuuteen ryöstää kaupunkiin St. Louisista saapuvan postivaunun, jonka huhuttiin kuljettavan läheisen rautatietyömaan työntekijöiden palkkoja. Ryöstö oli ryhmälle menestyksekäs, mutta johti kaupungin sisäisten ongelmien kasvuun.

Noin kuukautta myöhemmin, 20. kesäkuuta 1880, ryhmä valmistautui Union Midwest Railroad Companyn kultakuljetuksen ryöstöön. Jengi toimi ammattimaisesti ja räjäytti junavaunut auki dynamiitilla. Ryöstösaaliin laskettiin olevan noin 22,500 dollarin arvoinen. Lowrien, Isbellin ja Callahanin sanotaan pukeneen ryöstön aikana silinterihattuja, joka johti lehdistön luomaan kaunistelevaan Top Hat Gang -liikanimeen ryhmästä.

### Springfieldin pankkiryöstö

Elokuussa 1880 jengiä odotti Utahin alueelle salakuljetettu junaryöstöstä napattu kulta. Jim Lowrie oli kuitenkin kunnianhimoinen ja pahantahtoinen piirikunnan sheriffiä Hugo Thompsonia kohtaan. Kahden välisen suhteen sanotaan olleen antagonistinen ja monimutkainen. Ennen siirtymistä länteen, jengi päätti toteuttaa viimeiseksi työkseen Lowrien suunnitteleman pankkiryöstön.

Ryöstö tapahtui 25. elokuuta 1880 keskellä kirkasta päivää. Jim Lowrie, John Isbell ja King Callahan saapuivat pankkiin yksitellen sekä aseistautuneina. Ryhmän suunnitelmista huolimatta, pankkiryöstö muuttui äänekkääksi ja veriseksi jo alkumetreillä. Pankissa tapahtunut tulitaistelu herätti kaupungin sheriffit ja junaryöstöä varten kaupunkiin saapuneet Pinkertonin agentit paikan päälle pikimmiten.

Ryhmä onnistui ryöstämään pankin holvin, mutta poistuessaan huomasivat pankin olevan piiritettynä. Ryöstö huipentui panttivankitilanteeksi. Jengin poistuessa pankista ihmiskilpien kera, tilanne laukesi kadulla tulitaisteluksi ryhmän sekä lainvalvojien ja Pinkertonien välillä. Callahan pääsi pakenemaan ryöstösaaliin kanssa paikalta, mutta Isbell haavoittui vakavasti. Lowrie onnistui surmaamaan sheriffi Thompsonin tulitaistelussa, kuitenkin kohdaten itsekin surmansa Pinkertonin agenttien toimesta. Jengin nähdään hajonneen Lowrien kuoleman myötä.

## Jäsenet

* Jim Lowrie (1853-1880, surmattiin)
* John Isbell
* King Callahan
Greene County National Bankin ryöstö

**Greene County National Bankin ryöstö**, jota yleisemmin kutsutaan **Springfieldin pankkiryöstöksi**, oli Jim Lowrie Gangin suorittama ryöstö, jonka kohteena kyseenomainen springfieldiläinen pankki oli. Jengin kolme jäsentä astuivat myöhään iltapäivällä yksitellen pankkiin, ja King Callahanin ammuttua pankin vartijaa haulikolla, John Isbell ja Jim Lowrie liittyivät mukaan. Ryöstö päättyi jengille kohtalokkaasti, kun pankin saartoivat Springfieldin viranomaiset sekä muutama Pinkerton-etsivätoimiston agentti. Ryöstöä seurasi suuri tulitaistelu Jim Lowrien ja hänen saartajiensa välillä, jossa apulaissheriffi Bobby Winston sai osuman jalkaansa ja Hugo Thompsonia ammuttiin kiväärillä päähän ja kuoli välittömästi. Ryöstö päättyi, kun King Callahan karkasi saaliin kanssa kaupungista, John Isbell tuli viranomaisten pidättämäksi ja Pinkerton -agentit Stirling Christmas ja Bill Fordham ampuivat Lowrieta yhteensä neljä kertaa selkään. Pankkiryöstön voidaan sanoa olleen Jim Lowrie Gangin viimeinen ryöstö ja jengin hajoamisen ajankohta.

## Tapahtumat

Jim Lowrie Gangin kolme jäsentä suunnittelivat Springfieldin pankkiryöstön viimeiseksi keikakseen Missourissa, jonka jälkeen heidän oli määrä karata saaliineen länteen noutamaan Utahin osavaltiossa odottavia kultaharkkoja, jotka he olivat aikaisemmassa junaryöstössä onnistuneet varastamaan. John Isbellin suunnitelmana oli jäädä viettämään sen jälkeen eläkepäiviään, kun taas Jim Lowrie ja King Callahan haaveilivat rikosten jatkamisesta villissä lännessä.

Samaan aikaan sheriffi Hugo Thompson, apulaissheriffi Bobby Winston ja heidän paikalleen kutsumat Pinkerton-agentit, Stirling Christmas, Clarence Hope ja Bill Fordham olivat kerääntyneet sheriffin toimistolle suunnittelemaan seuraavaa liikettään.

Lowrie ja kumppanit ratsastivat tavallisia, lainkuuliaisia kansalaisia esittäen Springfieldin kaupunkiin ja siirtyivät yksitellen Greene County National Bankin sisälle. King Callahan astui sisälle viimeisenä, ja suuntasi suoraan tiskille. Paikalla ollut aseistettu vartija, Larry Ford, hätääntyi vaarallisten oloisten miesten epäilyttävästä läsnäolosta, jolloin Callahan joutui suunnitelmien vastaisesti ampumaan häntä haulikollaan. Pian tämän jälkeen Lowrie ja Isbell paljastivat omat aseensa ja pankkiryöstö alkoi.
Bald Knobbers

**Bald Knobbers** (suom. knobberit) tai **Residents' Committee** (suom. kansalaiskomitea)on nimitys Yhdysvaltain Missourin osavaltiossa toimiville omankädenoikeutta harjoittaville ryhmille. Virallisesti yksittäiset ryhmät kutsuvat itseäänkansalaiskomiteoiksi oman toiminta-alueensa mukaisesti.

## Toiminta

Knobberit nähdään toisinaan hyödyllisinä toimeenpanovallan nopeuttajina ja asukkaiden puolustajina, mutta ryhmät syyllistyvät usein myös poliittisiin murhiin, pahoinpitelyihin, kiristämiseen ja muuhun rikolliseen toimintaan, mikäli näkevät sen oikeutetuksi. Kyseenalaisen toiminnan vuoksi suuri osa paikallisesta siviiliväestöstä ei osoita suurta luottamusta ja katsovat heidän toimintatapansa laittomiksi. Mielipide on kuitenkin jakava, ja kaupungissa on paljon niitäkin, jotka kuuluvat knobbereihin tai hyväksyvät heidän toimintansa.

Koska knobberit usein toimivat paikallisen lainvalvonnan hyväksymien rajojen ulkopuolella, he käyttävät sarvilla koristeltuja maskeja peittääkseen kasvonsa. Maskeilla saatetaan lisäksi pyrkiä herättämään pelkoa knobbereiden vihollisissa. Knobbereiden henkilöllisyys on monesti kaupunkilaisten tiedossa maskeista huolimatta, mutta yksilöllisen paljastumisen välttämiseksi knobberit käyttävät maskeja erityisesti harjoittaessaan työnkuvansa kyseenalaisia tehtäviä. Jotkut knobberit käyttävät maskeja myös uskonnollisista syistä pysyäkseen tunnistamattomina Jumalan edessä tehdessään "välttämättömiä pahuuksia".
Hugo Thompson

**Hugo Eli Thompson** (3. toukokuuta 1832 - 25. elokuuta 1880) oli Greenen piirikunnan sheriffi. Hänet tunnettin pitkän uransa ansiosta kaupungissa luotettavana lain ja järjestyksen vaalijana, joka on armoton lainrikkojille. Hänen apulaissheriffivalintansa tosin herättivät ihmetystä.

Korruptoitumattomana, vanhanaikaisena ja politiikasta erossa pysyttelevänä miehenä Thompson joutui tasapainoilemaan lukuisten eri Springfieldin kaupungissa vaikuttavien uusien ryhmittymien vaikutuksen alla.

## Tausta

Thompson syntyi vuonna 1832 Missourin Springfieldin alueella. Hänen perheensä oli ensimmäisten alueelle muuttaneiden joukossa.

Thompsonin taustasta ei tiedetä paljoa, mutta hän toimi kaupungissa apulaissheriffin virassa jo varsin varhaisesta iästä lähtien. Itse sheriffin virassa Thompson oli runsaat viisitoista vuotta.

## Kuolema

Thompson kuoli 25. elokuuta 1880 Quaker County Bankin ryöstön tulitaistelussa Jim Lowrien kiväärin osumaan.
Butcher's Creekin postivaunuryöstö

File:Wagon.jpg
**Butcher's Creekin postivaunuryöstö** oli ensimmäinen suuremman luokan ryöstö, jonka Jim Lowrie ja hänen kaksi kumppaniaan, John Isbell sekä King Callahan suorittivat yhdessä Springfieldissä, Missourissa vuonna 1880. Kolme roistoa tapasivat Grand Crossroads Saloonissa, jossa he sopivat ryöstävänsä yhdessä St. Louisista saapuvan, kevyesti varustetun vaunusaattueen, joka kantoi mukanaan noin sadan dollarin arvosta rautatietyöntekijöiden palkkoja.

## Tapahtumat

Lowrie, Isbell ja Callahan tapasivat yön pimeydessä Butcher's Creekin lähistöllä sijaitsevalla hylätyllä louhoksella, jossa he suunnittelivat ryöstön. Myöhemmin vaunusaattue, jota ajoivat William Brown, Jeremiah Dayton ja Raymond Barry, joutui pysähtymään Lowrien ratsastettua hätäisesti huutaen sen tielle.

Isbellin ja Callahanin saarrettua saattue molemmilta sivuilta Lowrie vetäisi aseensa esille. Saattueen ajajat olivat jo riisuuntumassa aseista, mutta ilmeisesti humaltunut William Brown vetäisi käsiaseensa vyöltään, jolloin Callahan ampui häntä kiväärillään päähän. Jeremiah Daytonin hevonen pillastui laukauksesta, heitti miehen pois satulaltaan ja lähti pinkomaan, mutta valitettavasti Daytonin saapas jäi jalustimeen kiinni.

Lowrie sai pillastuneen hevosen pian rauhoitettua ja palautettua ratsastajineen tapahtumapaikalle. Samaan aikaan Raymond Barrya piti panttivankina King Callahan. Molempien jäljelle jääneiden vaunusaattueen jäsenten kädet ja jalat sidottiin, ja heidät pantiin vaunun sisälle. John Isbell tyhjensi vaunun arvotavarasäiliön ja keräsi sieltä noin sadan dollarin (nykyrahassa n. $2,500) arvosta ryöstösaalista. Lisäksi kolmikko varasti kaksi vaunua vetänyttä hevosta sekä Daytonin ratsun.

## Pelaajat

 John Isbell
 King Callahan
 William "Wagon-Wheel Willie" Brown
 Raymond Barry
 Jeremiah Dayton
Bobby Winston

**Robert "Bobby" James Winston**(s. 1838) on Greenen piirikunnan  keinoja kaihtamaton sheriffi. Winston peri sheriffin tittelin edemenneeltä sheriffi Hugo Thompsonilta.

## Tausta

Winston syntyi vuonna 1838 pieneen siirtolaisperheeseen St. Louisissa, Missourissa. Hänen lapsuutensa oli erittäin väkivaltainen ja kurja, sillä hän joutui usein alkoholistisen isänsä pahoinpitelemäksi äitinsä kanssa. Perheen sisäinen väkivalta johdatti hänet pois kotoa jo 15-vuotiaana.  Winston päätyi Lounais-Missourissa sijainneeseen Springfielding kaupunkiin, missä hän on asunut tähän päivään asti.

Muuttoaikoihin Springfieldin kaupunki oli vielä suhteellisen pieni verrattuna muihin muuttomatkallaan kohdattuihin kaupunkeihin. Winston näki kaupungissa kasvupotentiaalin, ja päätti jäädä asumaan sinne. Vuosien vieriessä hän oli ollut usein mukana erilaisissa uudisrakennushankkeissa ja tämä kasvatti hänen mainetta ja näkyvyyttä Springfieldissä. Tämä arvostus poiki lopulta Winstonille apulaissheriffin paikan piirikunnassa, minkä virassa hän toimi lähes viisi vuotta. Nykyään hän toimittaa sheriffin virkaa, johon hänet valittiin vuonna 1880, edellisen kuoltua Quaker County Bankin ryöstössä kiväärin luotiin.

## Persoonallisuus

Winston mielletään usein liiankin äkkipikaiseksi ja arvaamattomaksi, mikä johtuu osittain hänen väkivaltaisesta lapsuudestaan. Hänet on tunnettu "oman käden kautta"-periaatteestaan, jolla hän on usein ratkonut Springfieldiä vaivanneet rikostapaukset. Tietyllä tapaa tämä on aiheuttanut osassa paikallisissa asukkaissa suuttumusta ja epäkunnioitusta Winstonia kohtaan.
Dick Bennett

File:Steve davis.png
**Richard Martin Bennett** syntyi vuonna 1821 irlantilaiseen siirtolaisperheeseen eteläisessä Missourissa. Richardin ollessa 12-vuotias perhe muutti kasvavaan Springfieldiin, johon hänen isänsä Owen Bennett perusti vaatimattoman Lucky Shot Inn-nimisen saluunan sekatöistä ansaitsemillaan säästöillä sekä lainalla.

17-vuotiaasta lähtien Richard työskenteli isänsä saluunassa. 30-vuotiaana hän sai lainan isältään oman saluunansa, Cowshed Housen, perustamiseen. Vuonna 1863 hän osallistui sisällissotaan unionin puolella. Pian sodan päätyttyä Owen Bennett menehtyi ja jätti omaisuutensa ainoalle elossaolevalle pojalleen.

Vuonna 1869 Lucky Shot Inn vaurioitui tulipalossa ja Bennett myi Cowshed Housen rakennuttaakseen uuden Grand Crossroads Saloonin Lucky Shot Innin paikalle.

Dick Bennett on springfieldiläisen Grand Crossroads Saloonin omistaja ja ylläpitäjä.
Elijah Tanner

**Elijah Tanner** (s. 1848, Kentucky) on Springfieldin kaupungin virallinen lääkäri. Keskiluokkaisten vanhempien ensimmäiseksi lapseksi syntynyt Elijah kasvatettiin hyväkäytöksiseksi ja säntilliseksi jo pienestä pitäen ja hän ehtikin olemaan opettajaäitinsä ja suutari-isänsä jakamattoman huomion keskipisteenä aina 11-vuotiaaksi asti, jolloin perheeseen syntyi tyttölapsi. Kuopuksen saadessa vanhempien huomiota osakseen vuosi vuodelta yhä enenevissä määrin päätti Elijah karata kotoa ja pestautua sisällissodassa taistelevien Etelävaltioiden armeijaan.

Sodassa Tanner päätyi lääkintämiehen apulaiseksi ja toimi tässä virassa aina sisällissodan päättymiseen, vuoteen 1865 asti. Sodan jälkeen perheeseensä muutamia kirjeitä lukuunottamatta kaikki välit katkaissut Elijah päätti kouluttautua lääkäriksi erään kentuckylaisen vastaanoton apulaisena. Ammattiin valmistuttuaan hän päätyi kiertäväksi lääkäriksi, kierrellen rajakaupunkeja Kentucky-Missouri-Illinois-akselilla. Vuonna 1875 Tanner jäi Springfieldiin hoitamaan karjapaimeniin iskenyttä kuppaepidemiaa. Hän totesi kyllästyneensä osavaltiosta toiseen kiertelyyn ja päätti asettua aloilleen, perustaen vastaanottonsa kaupunkiin.
Jonathan McAdoo

File:Hatcher.jpg
**Jonathan McAdoo** (s. **Jonathan Robert Anthony St. John McAdoo**, 1826) on springfieldiläinen politikko ja pormestariehdokas. Hän on demokraatti joka istui Etelävaltioiden kongressissa sisällissodan aikana, ja sen jälkeen vietti kolme kautta Yhdysvaltain edustajainhuoneessa. Myöhemmin ja vanhetessaan hän on palannut kotiseudulleen, mutta suuren maineensa ja poliittisen uransa takia hänen usein odotetaan puuttuvan Springfieldin ja koko Missourin osavaltion hallintoasioihin. McAdoo ei varsinaisesti itse edes ole halunnut asettautua ehdolle Springfieldin pormestarivaaleissa, mutta hänen kannattajansa ovat puoltaneet häntä joka tapauksessa.
Western Anthology

**Western Anthology** on Habboon.pw retrohotelliin rakennettu roolipeli, joka kertoo 1800-luvun Yhdysvaltojen lännentarinoita. Roolipeli jakautuu eri akteihin ja toimii antologiasarjan tavoin, jolloin pelin jokaisessa tarinakokonaisuudessa on oma juonensa ja päähenkilönsä. Pelin ensimmäisten tarinaosien tapahtumat ovat keskittyneet Etelä- ja Lounais-Missourin Ozarkvuorten alueelle.

## Act I

Western Anthology Act I oli Western Anthology -roolipelin ensimmäinen tarinaosa, joka seurasi Greenen piirikunnassa ja Springfieldin kaupungissa vuoden 1880 toukokuusta elokuun loppuun Jim Lowrien ja hänen rikollisjenginsä toimia sekä piirikunnan sheriffien Hugo Thompsonin ja Bobby Winstonin toimenpiteitä heitä vastaan. Lowrie ja hänen rikolliskumppaninsa suorittavat postivaunu-, juna- ja pankkiryöstöjä, ja kylvävät kaaosta koko Ozarkvuorten alueella.

Act I päättyi Lowrien rikollisjengin hajaantumiseen ja Jim Lowrien sekä Hugo Thompsonin kuolemaan.

Roolipelin ensimmäinen osa oli tarkoituksenmukaisesti lyhyt ja toimi pilottiaktina roolipelille.

### Päähenkilöt

* James "Jim" Lowrie (protagonisti ja antisankari)
* Hugo Thompson (antagonisti)
* Bobby Winston (antagonisti)
Valyn, Heartseeker

Valyn, Heartseeker is a being so steeped in mystery that their lineage and gender are unknown, though the rumbling voice that emanates from beneath their helmet during meetings of state have led some to speculate they may be male.

The only "head" of Gefh, where her other clerics are her arms, and the acting cardinal of the Sect of the Wild Hunt.

Bearer of the Crown of Horns.
Ilmnamyr Zaundar

**Second Born Son**

Ilmnamyr was born as the second son of House Zaundar, a minor house within the religious caste of Nocturnus. The secret city of the Vae'Nocturnus underneath the Glittergloom Mountains saw little value in the life of male children. The paths for a second born son amongst even the minor noble houses were extraordinarily limited. They would either be sacrificed to summon a creature from the Umbral Sea, married to another house in the attempt to forge an alliance or they became a Name Maker.

Ilmnamyr's mother, Zartana Zaundar, wanted a Name Maker. She had ambitions to rise their house to higher echelons of society and was not afraid of what she needed to do to make that happen. During some eldritch ritual when Ilmnamyr was a newborn, she bound a horror to his very being. As such, the child gained preternatural senses and speed, excelling in his studies and at swordplay. He became a soldier as he came of age and quickly rose through the field ranks with the aid of his family.

**Ilmnamyr, General of House Zaundar//The Reaper in the Dark**

Ilmnamyr's mother and sisters possessed powerful gifts from the Dark Sister. They used one such artefact to summon a disease that withered away at Deep Gnome and Dwarven settlements that encroached on land the Vae'Nocturnus considered their own, and used the dead to raise an army. Ilmnamyr became the general of this army, hunting survivors in the darkness in his nightmarish form, gifted by the ritual his mother performed when he was a child.
Tenntron

Tenntron is one of the primary deities of the low roads communities. He is worshiped as a protector throguh destruction. Given the dangers of the low roads, many people can find themselves lost or ambushed while traveling. A very common anecdote of his followers are that Tenntron himself came to rescue them in time of danger while traveling. Usually through the power of a cave-in or earthquake that falls in the perfect way to protect them from danger, or reveal a brand new path away from danger.

Much of the worship happens in proximity to a shrine, either a personal token for traveling folk or of one in a quite space near a town or village. Many of the pastors of the Tenntron faith are driven by Tenntrons actions to help those, for fear of disappointing and disresepecting their own god. Tenntron is not one to act without reason, and is much more likely to strike on those who have been opposing him for any given reason. A given worship ceremony will last only around 20 minutes, with a commemoration of life, struggles and the future.

With the Fae incursion taking place within the Weald, he has become much more active in his duties to ensure the safety of his followers, activating new clerics to assist and allow for eyes on the front lines and to carry out his will as it were. One of these new found clerics is Tencarr.
The Low Roads

Deep below the Weald lies a network of caves, tunnels, and caverns, which, taken together, are known as the Low Roads. The roads are as diverse as their inhabitants, from the craggy runs of underground rivers to the smooth tunnels left by gargantuan tunnelling creatures. Glowing mushroom forests and subterranean lakes are separated by miles of almost unnavigable twisting passageways filled with deadly drops and terrifying creatures. The Low Roads are famously dangerous, and even the dwarves and gnomes that travel them regularly show them the utmost respect.

Any lowroad traveller with sense, from dwarven caravans to gnomish lizard trains, will only stop to rest at recognized camps. These camps are clearly marked, easily defensible, and have easily available fresh water. While some of these camps have been in use for decades, like the trading-fort of Kier Tharuhm (known in common as Goulbane Canyon), most are distinctly temporary as the monsters of the deep discern their weaknesses and overcome their defences.

Any low road expedition packs supplies with generous extra emergency rations in case of getting lost and is heavily armed and armoured in case of attack. Helmets in particular are vital to protect travellers from the frequent rock falls. Surface travellers may see the idea of wearing full armour while travelling as unnecessary extra weight, low road merchants know that a good weapon and the skill to use it is vital underground, where an attack could come from any direction. Expeditions always have a variety of light, trumpet, and hand signals for communicating quickly, efficiently, and clearly in a variety of conditions.

Expeditions that are going to unexplored or recently altered areas will also carry supplies for lighting pockets of firedamp, mining equipment for clearing blockages, and breach-shields: a metal plates with threaded bolts to wedge into openings in order to seal gaps that could provide access to roving monsters.

The low roads don't often reach the surface, and those breaches can be classified into two general types: secret entrances, that are either well hidden or deeply inconvenient to use; and open entrances, that are commonly used by travellers and traders alike. Most open entrances are surrounded by villages, temples, or henges, and form a key part of either trade or religion. In the mythology of the Hin these entrances are used as metaphors for the gates of death, so they are often the sites of temples to Ann Tyranis. Similarly, many druidic circles see the interplay of light and dark as a microcosm for other aspects of nature, making low road entrances as ideal sites for henges.