Co to je Geografie?

*Geografie nám pomáhá odpovědět na důležitější otázky, jako například "jaký je příběh Země?", "jak lidé mění své životní prostředí?" a "proč právě tam vzniklo to obrovské pohoří?". V této sérii toho bude hodně, protože zeměpis zahrnuje všech zhruba 4,5 miliardy let historie Země a dokonce umožňuje předpovídat naši budoucnost.   Proto se budeme snažit upozornit na ty nejpodivnější a nejúžasnější části.  Jmenuji se Alizé Carrère a vítám vás v pořadu Crash Course Geography*

Pojďme se blíže podívat na ten poslední fakt, který jsem nadhodila, a... trochu se vyblbnout.   Možná se vám to bude hodit při hře s drobnostmi, když budete vědět, jaký je objem obchodu s banány mezi USA a Guatemalou, ale v příběhu toho musí být víc.  Třeba proč zrovna Guatemala? A proč banány? V zeměpise tyto otázky používáme k lepšímu pochopení souvislostí mezi námi a fyzickým světem.  Začněme tedy dnes v Guatemale. Zemi, která se dnes nazývá Guatemala, považujeme za součást Střední Ameriky, oblasti mezi Severní a Jižní Amerikou, která je pokryta hustými deštnými pralesy a neuvěřitelnou biologickou rozmanitostí. Pokud se chceme podívat jen na Guatemalu, skočíme mezi 13°45' a 17°48' severní šířky a 88°14' a 92°13' západní délky. Mohli bychom dokonce uvést absolutní polohu neboli zeměpisné souřadnice různých zeměpisných zajímavostí v Guatemale, od sopky Volcan de Fuego až po mayské ruiny v Tikalu.  Odtud bychom si mohli všímat fyzického prostředí - například podnebí, reliéfu nebo řek a vodních toků.

Guatemala je hornatá země s nedávno aktivními i dlouho spícími sopkami, které poskytly bohatou a úrodnou půdu. S takovou půdou se zdá, že není nouze o možnosti, co by mohlo růst, a přesto... banány. Ukázalo se, že aby se banánům dařilo, musí růst při teplotě mezi 20 a 35 stupni Celsia - tropické oblasti Guatemaly se pohybují mezi 18 a 35 stupni. Banány potřebují asi 170 centimetrů srážek ročně - na většině území Guatemaly spadne 70 až 200 centimetrů.   A banány potřebují dobře odvodněnou půdu bohatou na draslík - guatemalské sopky chrlí horniny bohaté na železo, hořčík a - hádáte správně - draslík. To, co zde děláme, je identifikace prostoru neboli vlastností a vztahů, které se v dané oblasti vyskytují. V podstatě jde o chladná, tvrdá fakta o konkrétním místě na zemském povrchu.   Musíme přesně určit místo, které nás zajímá, a teprve potom můžeme začít odpovídat na otázku, proč se tam různé věci dějí. Práce s myšlenkou prostoru je jednou z určujících charakteristik geografie a v dalších dílech se jí budeme věnovat ještě konkrétněji. Historicky jsou mapy a v poslední době i satelitní snímky nástroji, které pomáhají prostor definovat a kvantifikovat. Existuje však spousta neprostorových věcí, které už můžeme mít o Guatemale a Střední Americe v paměti.

Například to, že je odedávna domovem velkých populací původních obyvatel, včetně mayských skupin, jako jsou K'iche', Kaqchikel a Mam, a nemayských skupin, jako jsou Xinca.  Nebo že je to oblast známá svou historií říší, jako byla mayská nebo ta, kterou vytvořili španělští kolonizátoři. Guatemala byla známá pod mnoha jmény, včetně Cuauhtēmallān, což je název, který oblasti dali tlaxcalanští válečníci doprovázející španělské conquistadory. Stejně jako téměř každá země, pohoří nebo mořská oblast znamená i Guatemala pro různé lidi různé věci. Je to místo nebo místo, kterému se přikládá hodnota, význam a emoce, jež se nedají změřit. Je to jistě subjektivní, ale místo lze pozorovat a popsat ostatním. O místě můžeme uvažovat jako o významu, který je přikládán určitému prostoru. Takže když se snažíme lépe pochopit význam banánů a jejich zařazení do Guatemaly, prostoru a místa, dozvěděli bychom se, že banány vlastně nejsou původem z Guatemaly, a dokonce ani z Ameriky.

Objevitelé a misionáři přivezli banány do Střední Ameriky v roce 1500 z oblastí poblíž dnešní Indonésie a Papuy-Nové Guineje, kde banány rostou původně. Přemýšlení o tom, kde mohou banány v Guatemale růst a proč, přidává do našeho zeměpisného zkoumání další vrstvu. Koneckonců téměř každý třetí zaměstnanec pracuje od roku 2020 v zemědělství. Další kapitolou příběhu "Geografie dovozu guatemalských banánů" je tedy zamyšlení nad interakcí člověka s životním prostředím. V geografii jsou interakce mezi člověkem a prostředím všechny způsoby, jakými se lidé spojují s prostředím a jak v něm žijí, a vliv, který má prostředí na životy, volby a zkušenosti lidí.  To je pro geografy klíčové. Takže v Guatemale, kde je dostatek rovinaté půdy a úrodné půdy a kde není příliš horko ani zima, sucho ani vlhko, se lidé mohou rozhodnout pěstovat banány. Ale to nám stále neříká, jak se banány staly jednou z hlavních plodin pěstovaných v Guatemale nebo proč se s banány tolik obchoduje právě s USA.

Pokud se zamyslíme nad ekonomikou poptávky, jednou z odpovědí na otázku, proč USA každoročně dovážejí z Guatemaly více než 3 miliardy liber banánů, je skutečnost, že zde neplatí žádná cla ani dovozní omezení a náklady na dopravu jsou poměrně nízké. Jiná místa, kde se pěstují banány, jako Ekvádor, Panama a Indie, jsou o něco dále, takže doprava je dražší.  Čím větší je vzdálenost přes oceán, tím vyšší je cena. Ale to není celý příběh.  Zemědělství v Guatemale dodnes stojí na plantážích, což je rozsáhlý komerční podnik, který produkuje pouze jednu plodinu a většinou ji vyváží. Plantáže se do Guatemaly dostaly s evropskými objeviteli, kteří kolonizovali Ameriku.  Lze je však nalézt i v jiných částech světa, které zažily kolonialismus, například kakaové plantáže v Západní Indii, čajové plantáže na Srí Lance a bavlníkové plantáže v USA. Bez ohledu na to, kde se nacházejí, mělo využívání plantáží dlouhodobé důsledky, s nimiž se potýkáme dodnes. Abychom odloupli jednotlivé vrstvy, přejděme na stránky.

Banány se poprvé staly populárními jako "vzácná a lahodná pochoutka" ve Spojených státech koncem 19. století - přestože v mnoha tropických oblastech byly již dlouho základem stravy.   Američtí obchodníci jako Minor C. Keith a Andrew Preston vycítili příležitost a začali je dovážet z celé Latinské Ameriky. V roce 1899 byli oba muži nuceni spojit svá výnosná banánová impéria. Společnost Tropical Trading and Transport Company ve Střední Americe se spojila s Boston Fruit Company, která ovládala Karibik, a vytvořila brzy proslulou společnost United Fruit Company. Spolu s dalšími společnostmi se stala tak mocnou, že v roce 1901 spisovatel O. Henry popsal země jako Honduras a Guatemala jako "banánové republiky" - odkaz na obrovskou kontrolu, kterou ovocnářské společnosti měly nad mnoha národy. Například v roce 1904 podepsal Keith jako viceprezident společnosti United Fruit exkluzivní dohodu s prezidentem Manuelem Estradou Cabrerou, která společnosti poskytovala osvobození od daní, dotace na pozemky a kontrolu nad všemi železnicemi na atlantické straně Guatemaly. Ve 30. letech 20. století byla společnost United Fruit největším vlastníkem půdy v Guatemale.  V celé Latinské Americe se zapletla do násilných sporů, jako byl banánový masakr v Kolumbii v roce 1928, který byl zvěčněn ve skvělém románu Gabriela Garcíi Marqueze "100 let samoty". Nebo Velká banánová stávka v roce 1934, která nakonec vedla ke vzniku odborů v Kostarice. Nebo když v roce 1954 lobbovali u americké vlády, aby provedla převrat a sesadila guatemalského prezidenta, když se přerozdělovaly pozemky společnosti United Fruit. Což USA udělaly. Museli se politicky angažovat, aby si udrželi kontrolu. Vojenská diktatura podporovaná Spojenými státy ve skutečnosti hodnotě jejich akcií nepomohla, ale tak velká a zisková společnost měla kontakty napříč americkou vládou a dokázala uzavřít dohody, které v té či oné podobě přetrvávají dodnes. To znamená, že USA stále dostávají většinu banánů z Guatemaly.

Mohlo by se zdát, že jsme zaměnili historii za zeměpis, ale špinavá minulost banánů vůbec není minulostí. Možná jste o společnosti United Fruit neslyšeli, ale pravděpodobně jste viděli její etiketu v obchodech s potravinami nebo jste slyšeli o banánech Chiquita. Ze společnosti United Fruit Company se nakonec v roce 1984 stala společnost Chiquita Brands International, která je dodnes největším dodavatelem banánů v USA.  Banánové plantáže měly v podstatě obrovský vliv na nerovnoměrné rozdělení půdy a bohatství, což vedlo k rolnickým povstáním, represivním vojenským režimům a rostoucí ekonomické nerovnosti v Guatemale. O posledních 150 letech obchodu s banány by se daly napsat celé knihy, které by se četly jako politické thrillery. Takže s úrodnou půdou, politickou strukturou moci, vzestupem kolonialismu a Evropany, kteří sem vtrhli, aby založili plantáže... banány se otiskly do guatemalské historie. Páni! To vše jen z jednoho malého faktu o ovoci, které si můžete koupit v podstatě v každém obchodě na rohu v USA.

Říkal jsem vám, že zeměpis je složitý! A každý fakt má vlastně nějaký příběh. Ale vždycky se najdou další otázky. Například, pokud se zaměříme na environmentální část interakce mezi člověkem a prostředím, jaký je dopad těchto velkých plantáží na životní prostředí? A to je jen Guatemala. Co ostatní místa na světě, kde se banány pěstují - Kostarika, Panama a Dominikánská republika. Jaká je historie spojená s jejich vývozem banánů? A proto jen faktografie, kterou jste se naučili ve čtvrté třídě, sama o sobě není zeměpis.   Zeměpis je tento fakt a příběh, který ho doprovází. Právě jsme se podívali na geografii banánů, ale totéž jsme mohli udělat u čokolády.   Nebo údolí řeky Nil. Nebo tepelné ostrovy v oblasti Chicaga.   Země má tolik příběhů a zeměpis je tu od toho, aby je vyprávěl! Je jasné, že svět je složitý. Ale v geografii se snažíme dívat na celkový obraz - na souběh prostoru, místa a interakcí člověka a životního prostředí a na to, jak se překrývaly, aby nás přivedly až sem.

To je to, co dělá geografii prostorovou vědou - jde v ní o to, jak se věci liší od místa k místu, a ptáme se "proč právě tady?".  Žádná dvě místa nejsou stejná, ale když si klademe otázky, abychom se dozvěděli více o jednom místě, možná právě tím dokážeme vysvětlit, co se děje na jiném místě. Samozřejmě, že geografové budou dělat chyby, protože jsme zvědaví, nedokonalí a úžasní lidé. A bude ještě mnoho okamžiků, kdy nám rupne v bedně a uvědomíme si, že to, co jsme považovali jen za zajímavý fakt, má ve skutečnosti obrovské pozadí. Na Crash Course Geography pracuje celý tým, který se usilovně snaží vyhnout chybám, ale také víme, že když vyprávíme příběh, děláme určité předpoklady nebo musíme vynechat fakta, abychom měli jistotu, že v desetiminutovém videu je začátek, prostředek a konec. Takže až budeme procházet touto sérií a společně se učit, zkusme všichni přemýšlet o vzájemné propojenosti Země a jejích národů, ekonomik a historie.   A o tom, že banánová fakta mohou být mnohem složitější, než bychom čekali.

Díky tomu budeme všichni o něco přemýšlivější a zeměpisně uvědomělejší. Co je to tedy geografie? Je to mnohem víc než jen určování měst, zemí a hlavních měst na mapě. Geografové hledají souvislosti mezi fyzikálními procesy, které probíhají na povrchu Země (a také pod povrchem), a tím, jak lidé Zemi využívají a jak s ní komunikují. Příště se podíváme na jeden z nejužitečnějších nástrojů, které geografové používají: mapy. Mapy vyprávějí svůj vlastní příběh, a dokonce mohou být vytvořeny speciálně pro vyprávění určitého příběhu.