Brita Gabrielsdotter

Britas föräldrar var **Gabriel Löfqvist** född 1745 och död 1789 och **Karin Jonsdotter** född 1758 och död 1790.

Brita Gabrielsdotter växte upp i byn Ekeberg i Offerdals socken under slutet av 1700-talet och levde där fram till 1800-talets mitt. Hon kom att likt många andra kvinnor få ett hårt och arbetsamt liv som i hennes fall slutade med att hon blev fattighjon och fick gå på socknen under de sista åren av sitt liv. Under Britas levnadsår var Sverige inblandat i flertalet krig. Britas far Gabriel Löfqvist slogs mot ryssarna i Gustaf III:s ryska krig 1788–1790, och Britas make Daniel Jakoff slogs för ryssarna under finska kriget 1808–1809.

Britas historia är en berättelse om ett liv i fattigdom redan från tidig ålder. Hon föddes den 6 maj 1785. Föräldrarna var dragonen Gabriel Löfqvist från Ekeberg och pigan Karin Jonsdotter från Tångeråsen. Att soldater och pigor gifte sig med varandra var vanligt förekommande, då dessa ofta kom från samma samhällsskikt. I Sverige fanns det vid den här tiden fler än en halv miljon människor som levde i en torparfamilj vid den här tidpunkten.

Britas far Gabriel Löfqvist levde åren 1745–1789 och kom att arbeta som dragon under 22 år av sitt liv. Under det som kom att bli hans sista utkommendering var Gabriel förlagd i Vaxholm. Detta var under Gustav III:s ryska krig som pågick under åren 1788–1790. Gabriel hade mått väl under den första tiden i Vaxholm men under senvåren 1789 blev han sjuk och till slut fick han avsked och skickades hem. Efter hemkomsten blev han sängliggande, svag och med ymnigt flytande näsblod samt mållös. Han avled den 6 september endast fem dagar efter hemkomsten. Dödsorsaken angavs i dödboken vara näsblod. Att detta plötsliga dödsfall kom att påverka den lilla familjen hårt kan man nog förstå då det var männen och deras inkomst som stod för tryggheten under denna tid.

**Föräldralös vid fem års ålder**

Men problemen för den lilla familjen var inte över. Britas mor Karin Jonsdotter dog året efter sin make i lungsot efter att ha varit sängliggande i ett halvår. Karin var endast 32 år gammal när hon dog, och hon efterlämnade därmed en ensam liten femårig flicka att klara sig själv.

Att Britas tidiga levnadsår blev svårare än många andras är inte svårt att föreställa sig. Hon kom att via Offerdals sockens fattigvård utauktioneras till den som godtog minst ersättning från socknen för att ta hand om henne. Brita fick från tidiga barnår börja arbeta som piga för sitt uppehälle. Prosten i Offerdal, Olof Nordenström, har i protokollet vid husförhör skrivit: ”Brita läser försvarligt hufvudstycken i Lutheri Lilla Cateches och har någorlunda begrepp men är något svag i sinnet”. Man kan tycka att det är ett rätt så bryskt omdöme om en flicka som mist båda sina föräldrar vid tidig ålder och som nästintill sålts som billig arbetskraft via fattigvården.

År 1816, vid 31 års ålder, gifte sig Brita med **Daniel Jakoff.** Han var född i Livland (ungefär nuvarande Estland och Lettland) 1778 och hade kommit till Sverige som rysk krigsfånge under finska kriget 1808–1809. Det var i detta krig som Sverige förlorade Finland. Under kriget togs ett antal ryska krigsfångar, bland annat i slaget vid Lappo. Dessa fördes till Sverige och några blev kvar här efter krigsslutet.

**Ryssar tvingades konvertera**

Daniel Jakoff, eller Daniel Jacobsson som han kom att kalla sig, kom först till bonden Olof Ersson i Kösta i Alsen där han fick arbete som dräng. Därefter hamnade han på prästgården i Ede, Offerdal. Om man likt Daniel valde att stanna i Sverige efter freden i Fredrikshamn 1809 så var man som ryss tvungen att konvertera från den rysk-ortodoxa läran till den lutherska. Det får vi förmoda att Daniel gjorde, eftersom han gifte sig med Brita och de fick fem barn tillsammans. Mer om de ryska krigsfångarnas öde kan man läsa i Gustaf Lund bok *Ryska krigsfångar i Jämtland 1808*.

Brita och hennes make Daniel Jacobsson blev nu torpare i Ekeberg i Offerdal (Danieltorpet). De fick fem barn tillsammans, **döttrarna** **Karin, Brita och Efva samt sönerna Jacob och Gabriel.** Jacob och Gabriel var tvillingar men endast Jacob överlevde av sönerna. Torpet och den stuga som Britas familj levde i har beskrivits som ett uselt litet torp – till och med så uselt och ruttet att Offerdals fattigvård 1842 beslutade att det fattiga torparparet Brita och Daniel skulle få hjälp av sockenmännen via dagsverken, säd eller penningar att uppföra och inreda en ny stuga på sitt torp. Sockenstämman beslutade att stugan till ena hälften skulle vara fähus och till den andra boningsrum för torparen och hans folk.

**Blev änka och fattighjon**

1847 dog Daniel av ett slaganfall och Brita blev därmed änka. Vid bouppteckningen fanns inte mycket – fyra getter och ett får kunde räknas till det mest värdefulla. Brita blev i och med denna händelse utfattig men hankade sig ändå fram under en tid. 1851 gick det inte längre och beslut togs att torpet skulle återgå till ägaren av gården, Lars Ersson i Ekeberg.

Vidare beslutades av sockenstämman att torparänkan Brita Gabrielsdotter skulle bli fattighjon och få gå på socknen. Det betydde att hon helt enkelt fick flytta runt bland socknens gårdar enligt ett i förväg uppgjort schema, och att hennes uppehälle bekostades av fattigkassan i Offerdal.

**Den 20 januari 1860 avled torparänkan Brita Gabrielsson och ett långt och mödosamt liv var till ända.**

***Text: Alice Nilsson,** amatörsläktforskare och historieintresserad offerdaling.*

Artikeln av Alice Nilson om Brita Gabrielsdotter finns att läsa i Jämten ; 2023.

**Protokoll från den allmänna Sockenstämman med Offerdahls Sockenmän, den 4 september 1842.**

**Källa: Riksarkivet.**

Avskrift av ovanstående dokument:

Protokoll hållit vid allmän Sockenstämma med Offerdahls Sockenmän den 4 september 1842.

Tillfrågades Sockenmännen om de med dagsverken eller något sammanskott af säd, eller penningar vill hjelpa Torparen Daniel Jacobsson i Ekeberg till uppförande och inredande af en stugubyggnad på hans torp, emedan den gamla stugan var så ruttnad och förfallen, att den ej längre kunde bebos och han själv så fattig och af mindre arbetsförmåga icke kunde utan andras hjelp uppföra en ny.

Wid början af öfverläggningen härom tycktes Sockenmännen ej vara benägna att hwilja den begärda hjelpen. Lars Ersson i Ekeberg å hwilkens egor torpet till en del är beläget, ifrigt talade deremot, men sedan Sockenmännen en stund meddelat hwarandra sina tankar mot och med stadnade de i det beslut och medgifwande.

Att hemmansegare i Grötom, Becken, Almåsa, Ekeberg, Bångåsen och Söderåsen skulle med ett dagswerke hvardera på egen kost hwara behjelpliga till en sexknytt stugas upptimmrande och inredande. Att församlingens öfriga hammansåboer för samma ändamål skulle efter råd och lägenhet, lemna säd eller penningar. Hvilket sexmännen skulle inom en månad uppbära och till Daniel Jacobssons förmyndare Nils Andersson i Rise aflemna hvilken åtog sig att antingen sjelf eller någon annan skicklig man ombesörja stugans uppförande och inredande. Så att ena helften blifwa fähus och den andra boningsrum för torparen och hans folk.

P.Nordenmark

Upplästes och godkändes och underskrefs den 18 september 1842, betyga

Offerdahls Sockenmäns wegnar.

Jon Jönsson i Almåsa

Olof Andersson i Becken