recursal/Fanatic-Fandom huggingface dataset:
Stina Tirén

**Gerda Emma Kristina STINA Tirén** föddes 25 oktober 1886 i Stockholm. Föräldrarna var konstnärerna **Johan Tirén** född 1853 i Själevad död 1911 och **Gerda Rydberg** född 1858 i Stockholm död 1928. Efter att paret gift sig 1884 bodde de i Oviken och i Penningby utanför Stockholm.

Stina syskon var **Nils** konstnär född 1885, **Karin** pianist och musiklärare född 1887 och **Eva** sångerska född 1890.

    Stina utbildades vid Konstakademien 1905-1910 och en kort tid vid Etsningsskolan. Hon gjorde studieresor ute i Europa till bla Tyskland, Frankrike och Italien. Tidigt målade hon porträtt, men sedan blev de jämtländska Oviksfjällen motiv i hennes realistiska naturscener.

Hon delade med brodern Nils en ateljé i familjens fäbodstuga i Östra Arådalen. Många motiv i hennes målningar är hämtade från Arådalens fjällmiljö och fjällhedar. Det sägs att hon fick mycket influens av fadern Johan Tiréns natur- och fjällmålningar.

Bland hennes verk märks Porträtt av min mor, Tallmyr, Zions söner och Skogstjärn

    Hon var representerad i Föreningen Svenska Konstnärinnors utställningar på Konstakademien 1911 och på Skånska konstmuseum i Lund 1912 samt Baltiska utställningen. Under 1920- och 1930-talen medverkade hon i Sveriges allmänna konstförenings utställningar på Liljevalchs konsthall. Tillsammans med sin bror och mor ställde hon ut på Konstnärshuset i Stockholm 1918. Vid en separatutställning på Konstakademien 1941 fyllde hon upp tre stora salar med serier av norrländska landskapsmotiv.

Stina medverkade som illustratör i årsboken Jämten och Barnbiblioteket Saga.

Hon deltog flitigt i den jämtländska konstlivet bla i Sällskapet för jämtländsk konstkulturs utställningar och Jämtlands läns konstförenings utställningar.

    Stina dog 5 december 1951 i Tirsta i Uppland.

*Text: Kerstin Ellert*

**Källor:**

Norrländsk uppslagsbok

Skriften Johan Tirén 1853-1911, Oviken 2011

Konzta : kring konsten i en stor provins Jämtland-Härjedalen, Östersund 2004

Konstnärslexikonet Amanda

Wikipedia
Gabriella Önstad

**Gabriella Önstad** föddes i Stockholm den 19 februari 1934. Föräldrarna var konstnären **Albert BERNHARD Önstad** född 25 juli 1895 på Norderön död 1981 i Nacka och textil- konstären **Hedvig HEJE Ringström** född 11 juni 1899 i Filipstad död 1985 i Nacka (båda dog på Norderön). Gabriella har en syster **Marie Charlotte** född 1931. Gabriella var gift första gången 1953-57 med konstnären **Jean Remy Derid** född 1933 i Paris. Andra gången 1974-1987 var hon gift med reklamtecknaren och bildläraren **Kjell Olofsson** född 1938 i Hörnefors. Med honom bodde hon på Frösön.

Gabriella har barnen J**ean PIERRE Bernard Derid** född 4 juni 1954 i Luleå och **FANNY Hedvig Maria Beata Önstad** född 22 maj 1974.

Gabriella var keramiker och konstnär.

Gabriella gick 5 år vid HKS i Stockholm och tog sin examen 1961. Under studietiden var hon bl.a. klasskamrat med Ulla Viotti, Bertil Vallien och Ulrika Hydman. 1974 tog hon examen vid Teckningslärarinstitutet.

Under perioden 1967-91 arbetade hon också som bildlärare. Detta för att ha en trygg och säker inkomst vid sidan om keramiken.

I en källarlokal på Hornsgatan i Östersund öppnade hon sin egen keramikverkstad 1963. År 1972 köpte hon en fastighet på Sommarslingan på Frösön och dit flyttades också verkstaden.

Gabriella tillverkade bruks- och prydnadsföremål i stengods. Hon har även gjort flera offentliga arbeten i Östersund. Bland dessa kan nämnas "Dricksfontän" på apoteket Hjorten, fondvägg "Jämtlands näringar" på Jämtlands Läns Folkbank, fondvägg i Försäkringskassans lokaler, "Trädet" på en vägg i Storsjöteatern, kors till Hornbergskyrkans sakristia, "Krusifix" i andaktsrummet på Östersunds lasarett, väggdekor till A4, utsmyckning i Torvallaskolans matsalsentré samt vid synmottagningen på Östersunds Lasarett.

Gabriella finns representerad på Jämtlands Läns Museum och har haft utställningar i Östersund, Stockholm och Västerås. Hon fick Acke Åslunds stipendium 1966, Statens Konstnärsstipendium 1980 och Östersunds stads kulturstipendium 1982.

Gabriella signerade sina föremål "Gabriella Önstad", "G. Önstad" eller "Gabriella Önstad Frösön".

        Gabriella lade ner sin verksamhet år 2000 och avled den 12 augusti 2015 på Frösön.

*Text: Eva Sundin*

Källor:

Wikipedia

signaturer.se

Konstwebben Östersund kommun

Norrländsk uppslagsbok

Den gamla släkten på Levälä av Pär-Erik Levlin. Sollentuna, 1997
Elin Katarina Rosdahl

**Elin Rosdahl**föddes 11 januari 1866 i Kristinehamn. Elin var ogift men hade en fosterdotter **Ebba Henrietta Munk**född i Folkerna, Avesta 7 mars 1890.

Elin var nr sju av åtta syskon födda mellan 1851 och 1868. Sex pojkar och två flickor. Pappan **Gustav Rosdahl**var född 1818 i Folkarne och dog 1889 och mamman var född 1829 och dog 1895. Hon var hemmafru. Elin bodde hemma längst och försörjde sig först som sömmerska. När mamman dött flyttade hon med sin fosterdotter och fotografbiträdet **Augusta Matilda Jansson**till gård 179, Gränsgatan/Kyrkgatan i Östersund.

Elin startade i samma hus den **Nya Fotografiateliern**(Firma Elin Rosdahl) i dec 1896. Fotografbitränden som arbetat i Elin Rosdahls ateljé: Matilda Jansson mellan 1899-1901 och Elsa Maria Rosdahl mellan 1907-1911.

Hon var verksam fram till 1923 då hon flyttade till Lidhult, Ljungby. En som senare tog över ateljén var Alma Persson 1930.

När visitkorten slog igenom ca 1860 innebar det en fotografisk revolution bland fotograferna. Det var inte ovanligt att en kvinna var fotograf och under 1800-talets andra hälft var ca en tredjedel av alla fotografer en kvinna. I Jämtland och främst Östersund fanns från 1880-talet och fram till ca 1930, 18 kvinnliga fotografer (Jämten 1992). Fotograf Oscar Olsson som var den mest kända av de manliga fotograferna anlitade ofta sina kvinnliga kolleger.

I porträttfynd på nätet finns över 600 porträtt tagna av Elin, det är foton som kommer från gamla släktfotoalbum. Elin var verksam över hela länet och även i närliggande län. På Jamtli bildarkiv finns 57 foton tagna av henne.

Länk till hennes fotografier i Jamtli bildarkiv: länk

I Kristinehamn där Elin Rosdahl var född fanns en fotograf Erik G Rådberg med egen atelje, som tog emot kvinnliga elever. Kanske gick Elin hos honom?

Hennes äldsta bror som var utbildad ingenjör hade flyttat till Östersund 1882 för ett jobb vid järnvägen. Strax därefter kom hennes yngsta bror till Östersund. Det flyttade 1887 från Östersund innan Elin flyttade dit. Kanske var det syskonen som lockade Elin till Östersund.

Hennes syster var Klara Rosdahl (1856-1939) som hade ateljé i Mjölby och Salbohed.

Hon var verksam fram till 1923 då hon flyttade till Lidhult, Ljungby.

Elin dog den 15 januari 1940 i Lidhult, Ljungby.

Eva Sundin 2014 0313 uppdaterad 2020.

Källor:

Alfta hembygdsförenings arkiv.

Eva Dahlman: Kvinnliga pionjärer osynliga i fotohistorien.

Förteckning över Sveriges fotografer. 1899 och 1911.

Jamtli bildarkiv.

Jämten ; 1992.

Rötters Porträttfynd.
Ingrid Telhammer

**Ingrid Johanna Pettersson** föddes den 10 augusti 1923 i Skön, Medelpad. Hennes föräldrar var **Frans Hjalmar Pettersson** född 26 oktober 1886 i Sundsvall död 1927 och **Nanny Elvira Johanna Ulrica Uhlin** född 24 januari 1883 på Alnön död 1938. Hennes syskon var **Stig Olof Hjalmar** född 1919 död 1920.

Ingrid flyttade till Brännkyrka, Stockholm 1938.

Hon gifte sig 28 mars 1948 med **Anders Edvard Telhammer** född 17 maj 1922 i Stockholm död 17 mars 1992 i Stockholm. Hon har barnen **Kristina Charlotte** född 1949 och **Anders Göran** född 1951.

Folkräkningar: 1960 och 1975 bodde hon i Sollefteå. 1985 bodde hon i Stockholm.

Hon var fil. dr. Hennes avhandling: "**Predikstolsmakare och predikstolskonst före 1777 i norra Hälsingland, Medelpad och Ångermanland"**. Skytteanska samfundet, 1978. 248 sidor.

Hon har undersökt och beskrivit kyrkor i Jämtlands län, byggnaderna och inredningarna, bla ”Ås kyrka” 1982, ”Storsjö kyrka” 1984, ”Rödöns kyrka” 1988 och ”Överhogdals kyrka” 1993.

    Hon gav ut **”Från syndaflod till himmelsfärd : Norrländska bildpredikningar under 1700-talet”**, Härnösand 1983. Den boken behandlar på ett övergripande sätt den norrländska kyrkokonsten (Arkiv för Norrländsk hembygdsforskning).

I Fornvårdaren 25, 1992 presenterade Ingrid ett material av stort jämtländskt intresse, **”Svenskt eller danskt : kyrklig inredningskonst i Jämtland 1520–1720"**. Hon redogör för kyrkohistoriska och allmänpolitiska förhållanden. Hon har undersökt och beskrivit kyrkorna under angiven period samt beskrivit föremål, kalkmålningar och porträtt för varje enskild kyrka.

I Jämten 1988 skrev hon artikeln **”Dopänglar”.**

Ingrid dog 14 augusti 1994 i Stockholm.

*Text: Kerstin Ellert*

**Källor:**

Lars Hambergs jämtlandsbibliografi

Kyrkböcker Skön och Stockholm
Inga Mattsson

**Inga Julia Mattsson** föddes den 31 december 1901 i Kyrkbyn, Hede. Hennes föräldrar var skomakaren och sadelmakaren **Olof Mattsson** född 21 januari 1875 i Sveg död 28 februari 1920 i Östersund och **Kristina Karlsdotter** född 15 augusti 1874 i Tännäs död 1949 i Östersund. Ingas syskon var **Karl Mattias** född 26 oktober 1902 död samma år i Hede, **Nils Mattias** född 1 augusti 1904 i Oviken död samma år i Oviken och **Karl Magnus** född 28 februari 1909 i Östersund död samma år i Östersund. Familjen bodde i Hede, Oviken, Brunflo, Frösön och Östersund.

Inga blev student 1923. Folkskollärarexamen i Stockholm 1924. Hon arbetade först som lärare i Bredkälen i Ström och Torråsen, från 1928 som folkskollärare i Östersund, bla i Odensala folkskola.

Hon skrev under pseudonymen ”Inga” barnböckerna:

”*Marja : en bild från lappbarnens värld”* 1935 och 1945

”*Per-Erik”* 1936

”*Fångarna på Trastholmen”* 1941.

*"Vägen går över Mobacka"* 1943

*"Träskeden"* 1944

*"Premieboken och andra barnberättelser"* 1946

*"Mormorsboken och andra berättelser"* 1947

Inga gifte sig den 22 december 1953 med **Nils Oskar Rodén** född den 10 juli 1897 i Eritrea, Östafrika död 1964 i Västervik.

Inga dog i Storvik, Ovansjö sn den 31 maj 1988.

*Text: Kerstin Ellert*

**Källor:**

Lars Hambergs jämtlandsbibliografi

Svenskt författarlexikon, Runeberg

Svenskt porträttarkiv

Sveriges dödskiva

Födelsebok Hede 1901

Församlingsböcker Hede, Oviken, Brunflo och Östersund

libris.kb.se
Adina Edin

**Adina Viola Sundgren** föddes den 27 mars 1897 i Högen, Sunne. Hennes mor var arbetskvinnan **Karolina Sundgren** född den 25 februari 1875 i Järvsö död 8 maj 1934 i Näverede. Fader okänd. Adina fick en bror **Per Sigfrid** den 15 februari 1905 i Digernäs, Sunne. Mamman flyttade 1912 med båda barnen till Östersund. Adina tog småskollärarexamen i Östersund 1916. Hon flyttade till Vattviken, Berg 1916 som lärarinna. Hon flyttade till Stugun 1918. Hon vidareutbildade sig sedan i nykterhetsundervisning, historia, hembygdskunskap, psykologi och pedagogik. Hon var ledamot av barnavårdsnämnden, sekreterare i Stugunkretsen av IOGT, bibliotekarie i centrala skolbiblioteket i Stugun, studieledare och ungdomsledare i Edsförbundet och styrelseledamot i Stuguns Röda korskrets.

Adina gifte sig den 24 juni 1920 med **Helmer Edin** född den 12 april 1891 i Stugun död 27 mars 1952 i Stugun. Hon fick dottern **Rut Ingegärd** född den 31 augusti 1921 i Stugun.

Adina var lärarinna i Näverede och Stugun, Adina har flitigt medverkat i hembygdsboken *”Stugukrönikan”* med åtskilliga bidrag under många år. Alla handlande om skilda förhållanden och människor i Näverede.

   Hon utgav 1970 *”När slutet är gott”*, en tidsskildring i gränslandet mellan roman och memoarbok. Hon återger här en serie minnesbilder från familjen, släkten och hembygden. Skildringen är självbiografisk och rymmer en rad personer, som är hämtade ur verkligheten. Av särskilt intresse är hennes redogörelse över ett möte med den vid tillfället föga kände författaren Hedenvind-Eriksson.

1979 publicerade hon *”Näverede, byn som kom till, blommade och nästan försvann”*, en duplicerad skildring om platsens nästan ofattbara förändring från av kraftverksruschen betingad tätort till glesbygd på nytt.

Adina dog den 28 februari 1988 i Knivsta, Stockholm.

*Text: Kerstin Ellert*

**Källor:**

Lars Hambergs jämtlandsbibliografi

Stugukrönikan

Sveriges dödbok

Födelsebok Sunne

Församlingsbok Sunne och Stugun

Folkräkningar 1900, 1910, 1940

Svenskt porträttarkiv, digitalt
Brita Fjellman

## Brita Sahlstedt Fjellman

**Brita Sahlstedt**föddes den 8 april 1826 i Östersund och hon dog den 8 oktober 1904 i Östersund.

Hon gifte sig den 24 september 1846 med **Anders Petter Fjellman** och fick barnen **Eulalia Inga Catharina**, gift med major Robert Södermark och **Erika Petronella** gift med apotekaren John Martin Tesch.

Brita är 20 år då hon gifter sig med Anders Petter i ett dubbelbröllop, då även hans syster Sara Emilia gifter sig med silversmeden N J Helldahl. De två familjerna lever nära varandra på samma gård. Britas far omkommer på 1830-talet och modern bodde hos Brita och Anders Petter fram till sin död 1892. Brita hade ett stort hushåll att ansvara för med de egna barnen, modern och där bodde även släktingen mamsell Perman.

Fjellmanska bostaden är ett stort hus på Köpmangatan 30 som Anders Petter låtit uppföra. Där finns bl a en sal som mäter 9 x 9 meter och som uthyres för diverse ändamål såsom fester, teater mm. Det stora hemmet var välmöblerat, vilket man kan utläsa av Anders Petters bouppteckning. Brita blev med tiden en rund liten gumma som gärna klädde sig i ljusa färger. Detta skall vara anledningen till att en ung läroverksadjunkt i brådskan och med omorgnade ögon hälsade artigt god morgon till en ko, i tron att det var fru Fjellman han mötte på gatan.

Det finns många foton på henne, bl a i vit krinolin.

Brita blir änka 1893 och bouppteckningen efter Anders Petter slutar på 300.000 kr, en ansenlig summa, minst sagt.

Brita, Anders Petter och hans syster Sara Emilia vilar alla i det Fjellmanska gravkapellet på norra begravningsplatsen.

*Uppgoftslämnare: Gunilla Nilsson Edler 2007.*

**Källa:** Uppsatsen ”Driftiga damer i dåtida Östersund”, 2000. Avsnittet om Inga och Britta Fjellman, skrivet av Gunilla Nilsson Edler.
Lina i Lycktorpet

## **Karolina LINA Eriksson "Lina i Lycktorpet"**

   **Karolina Dorotea Jonsson**, gift Eriksson föddes den 19 augusti 1894 i Finnsjövallen, Hammerdals socken. Lina är dotter till arbetaren **Jon Jonsson** född 1857 och **Anna Kristina Löfkvist** född 1863. Lina hade sju syskon.

Hon var 1916-1937 gift med **Nils Eugen Eriksson** född 1891. De fick barnen **Signe Katarina** 1916, **Harry Oliver** 1919 och **John Mauritz** 1923.

Lina är född i ett torp utanför Hammerdal. Hon började snida med sin vallkniv när hon som ung arbetade som vallpiga. Efter arbete på Jämtslöjd kom hon som lärling till Gusta Stenförädling i Brunflo

Hon var som skulptör autodidakt och arbetade huvudsakligen med trä. Hon medverkade i den Baltiska utställningen i Malmö 1914 med skurna schackpjäser, bland hennes andra arbeten märks skulpturer med kyrkliga motiv, krucifix, reliefer och sagomotiv. Hon ställde ut sina föremål via "Föreningen Jämtslöjd". För Vadstena kloster snidade hon en skulptur som föreställer den Heliga Birgitta.

Foto på statyn som Lina gjort av Heliga Birgitta i Vadstena kloster. Se länken.     Heliga Birgitta

På Sparbankshuset i Östersund sitter fyra ansiktsskulpturer: en jämtländsk kvinna och hennes man samt en samisk kvinna och hennes man som skulpterats av "Lina i Lycktorpet".

På Rådhusgatan 32 i Östersund finns en relief som Lina gjort. Det är en man i profil och två hästhuvuden och den är placerad ovanför porten.

Lina dog den 28 februari 1989 i Solna.

Begravning i Pingstkyrkan i Sollentuna.

**"Lina i Lycktorpet", 90-årig konstnär:**

*Text och foto: Hans Månsson. Artikeln publicerad i Tidningen Broderskap nr 30/1984*

– **Allt jag gjort har varit bibliskt på nå’t sätt … lite i moll. Och Gud har lett mig genom allting. Motgångarna och allt jag varit med om, det hakar i varann som en lång kedja. Och efteråt ser man ändå, att det var nog något som man måste igenom.**
– **Men man är väl inte här bara för att ha roligt, heller …**

Läs hela artikeln på länken

Lina i Lycktorpet eller som pdf .

Sammanställt av

*Kerstin Ellert*
Gölin Häll

**Gölin Jönsdotter** föddes den 1 december 1859 i Svedje i Åre, men familjen bodde då i Hårbörsta. Hennes föräldrar var landbonden **Jöns Jönsson** född 1927 och **Lisa Nilsdotter** född 1819. Hennes syskon var **Jöns** född 1854 och **Nils** född 1856. 1865 flyttade Gölin med sin familj till Handöl.

Hon gifte sig med arrendatorn **Hans Petter Häll** den 18 juni 1910. Petter föddes den 12 maj 1870 i Järbo, Gävleborg och han dog 23 januari 1917 i Bunnerviken. De bodde i Bunnerviken från de gifte sig 1910. Gölin bodde kvar i Bunnerviken till 1930 då hon flyttade till Handöl tillsammans med brodern Nils Jönsson född 1856. Hon bodde sedan kvar i Handöl hela sitt liv.

Mor Gölin städade i Handöls skola, först vid fyllda åttioett överlät hon detta till en yngre kraft.

Hon har varit mjölkleverantör till gamla Sylstationen. I flera somrar var hon där med sin bästa ko som betade i fjälldalarna.

Mor Gölin har genom sitt vänskapliga sätt, sitt goda humör och sin stora hjälpsamhet skaffat sig många goda vänner.

Mor Gölin var en god berättare. Hon var fylld av kulturhistoria. Hon berättade om fattigdomen förr då det var brist på mat. Hon for iväg till Norge med kol som man bytte till råg och korn. Hon berättade om sina möten med vargar då hon räddade sig upp på en foderstack och väntade ut vargarna. En gång mötte hon en varg på Ånnsjöns is. Gölin var en god skidlöperska så hon skidade ifrån vargen.

Hon hade 7 km att gå genom skogarna från Handöl innan hon kom till Enafors. Hon fick då vada över Enaälven.

Mellan Bunnerviken och Handöl fanns endast en kärrväg.

Gölin dog den 15 juni 1952 i Handöl.

*Text: Kerstin Ellert*

**Källa:**

Jämten ; 1946

Husförhör, födelse- och dödböcker i Åre
Ingeborg Staffansson

### **Ingeborg Staffansson Kråk-Imbör**

**Ingeborg Staffansson Berglund** föddes 12 maj 1856 i Ljusnedal. Hennes föräldrar var möbelsnickaren **Staffan Staffansson Berglund** född 23 juni 1831 i Ljusnedal död 5 december 1924 i Storsjö och **Gertrud Svensdotter** född 1823 i Storsjö död 1904. De gifte sig 1853. Ingeborgs syskon är **Sven Olofsson** född 1847 död 1923 (Gertruds son före äktenskapet), **Staffan Staffansson Berglund** född 1854 död 1948, **Ragnhild Staffansso**n född 1861 död 1865, **Johan Berglund** 1864 död 1903 och **Kristian Berglund** född 1868 utvandrade till Amerika.

Ingeborg bodde i Kråkhögen vid Storsjö kyrka. Hon var ogift.

Hon fick en son **Staffan Dahlberg** 25 maj 1881 i Storsjö. Ingen far angiven. Han dog 15 maj 1902 i lungsot i Storsjö.

Ingeborg var finsnickare, slöjdare, skräddare, klensmed, musiker (hon tillverkade fioler bla sin egen fiol). Ingeborg har bla tillverkat klaffbyråer, skrin, skedar och slevar.

Ingeborg dog 1924 i lungsot. I dödboken står hon som Ingeborg Berglund.

*Sammanställt av Kerstin Ellert 20230301*

**Källor:**

Boken "Härjedalsrokoko under två sekler", 2021. Artikel av Maj-Britt Andersson.

Folkräkningar

Husförhör Storsjö och Ljusnedal

Sveriges dödbok 1830 till 2020.
Sigrid Olofsdotter

Sigrid Olofsdotter föddes i Hållborgen, Revsund 3 november 1721, föräldrar bonden **Olof Jonsson** och hustru **Brita Jonsdotter.**

I dödboken 1800 står det Gamle bondeänkan. Hon blef christ. uppfostrad, uppfödd i tukt och herrens förmaning under sin barndoms och ungdoms tid. Sedan hon varit stadgad i christendoms och gemena hushållskunskaper blef hon med sin broders sluteligen Contracts Probstens i Luleå herr **Jonas Hollstens** och bonden i Börön **Jöns Olofssons** nögda begifvande **inskrifven för hemmanet och undfick orubbad besittningsrätt,** blev gift den 22 octobris 1745 med dåvarande dragon i Andviken sedan bonden i Hollborgen **Ifvar Hansson Andberg** och fick efter handen med honom 3 söner och 3 döttrar. Har hushållat väl utan njugghet, varit enka sedan 1770 den 16 februari, varit i senare åren något mehnför dock arbetsam, hon har lefvat christeligt och dog sluteln af ålderdom nögd.

Sigrid ägde hemmanet sedan flera år innan mannen flyttade dit då de gifte sig 1745. Hon ägde hemmanet även sedan hon gift sig. Mannen blev sedan ägare 1754 och Sigrid blev ägare igen när mannen dog 1870 och fram till 1884 då sonen Olof övertog gården sedan han gift sig.

Sigrids barn:

**Brita** född 1746, **Gertru** född 1747, **Olof** född 1749, **Hans** född 1751, **Sigrid** född 1753 (död efter 8 dagar) och **Jonas** född 1757.

Hon bodde sedan kvar i Hållborgen hos sonen Olof i Hållborgen tills hon dog 1800.

En av de få kvinnor på 1700-talet i Jämtland som fick möjlighet att som kvinna äga sitt hemman.

Tidigare bodde på gården**Bildhuggaren och bonden  Anders Olsson** i Hållborgen, Revsund. Han utförde 1691-1694 altaruppsättning, läktare och dopställ i Sunne kyrka, gjorde 1686 dopfunten i Mattmars kyrka, 1789 altartavlan i Ragunda gamla kyrka och trologen även altartavlan i Revsunds kyrka 1665 och altaruppsättningen i Undersåkers kyrka 1671. Anders Olsson var född 1622 och han dog 1694 i Hållborgen.

*Foto: Jesper Larsson, Länsstyrelen*

Norrgården, Hållborgen, Antesgården har tillhört samma släkt i många generationer. Bostadshuset, en parstuga i två våningar, är uppförd på 1700-talet med flyttades till sin nuvarande plats samt påbyggdes omkring 1846-48. Det är uppfört huvudsakligen i timmer med lockpanel. Ingången har spegelpardörrar och fönstren har foder med profilerade överliggare. Interiören är anmärkningsvärt ålderdomlig och välbevarad med målade tapeter, även med figurmotiv, i flera rum. Målningarna är utförda av en kringvandrande dalmålare. Även andra äldre inredningsdetaljer som spegeldörrar och kakelugnar finns bevarade. Vidare finns en timrad och rödfärgad bryggstuga från omkring 1880, uppförd i en och en halv våning, numera inredd till en modern bostad, samt ett timrat härbre från 1800-talets förra hälft. Byggnaderna har tegeltak. Byggnadsminnen 1983.

*Uppgiftslämnare: Kerstin Ellert*

Källor:
Revsunds kyrkböcker, mantalslängder för Hållborgen, Revsund.
Gerda Andersson

**Gerda Kristina Pettersson** var född i Gnarp 14 juli 1889 och uppvuxen i Forsa i Hälsingland. Hennes föräldrar var hovslagaren och maskinisten **Anders Pettersson** född 3 januari 1864 död 1958 och **Hulda Gustafva Rindfort** född 12 mars 1865 död 1946**.** Hennes syskon var **Ester Elisabeth** född 1887 död samma år, **Agnes Maria** född 1893 och **Ester Elisabeth** född 1898

I Hackås gifte hon sig den 3 november 1935 med **Anders CASPER Andersson** född 20 september 1896 i Hackås död 1971. Samtidigt köper Casper och Gerda en gård i Hov, Hackås.

Gerda var jordemor, barnmorska och bondmora.

Hon arbetade som barnmorska i Hackås mellan 1920 och 1945. När Gerda kom till Hackås bodde hon först i Billsta och sedan i det gamla Jakob Perssons affärshus innan hon gifte sig.

Vid sidan av yrket som barnmorska blev Gerda en duktig bondmora som tog ett stort ansvar för djuren på gården, som bestod av kor och hästar. Casper som hade travhästar och kreaturshandel på sitt program kunde dra iväg åt olika håll ibland och bli borta ett tag. Hennes ansvar måste ha känts tungt. Hon fick förlita sig på någon inlejd dagaman.

I början fanns inte taxi att tillgå när hon blev kallad till någon barnsäng. Första taxin i Hackås kom 1926. Det var dessutom väglöst land. Det var häst och släde eller trilla som gällde, också cykel och spark förstås. Näktens östra sida ingick i distriktet och då var det båt som gällde sommartid.

Det rådde fattigdom på 1920- och 30-talet. Gerda berättade att någon gång fick det vita barnmorskeförklädet offras för att svepa in den nye medborgaren i. En gång berättade hon om en familjefar som kom med häst och åkskrinda för att hämta barnmorskan. Gerda ville höra lite närmare hur det stod till med den blivande mamman. Mannen svarade – de ä hårda tag stundom.

1945 gick Gerda i pension och eftertråddes av Märta Karlsson från Grönviken. Säkerligen visste Gerda hur många barn hon hjälpt till världen. Det var många.

Gerda var respektabel och aktad. Hon fanns med både i kyrkliga och kommunala sammanhang.

Gerda avled den 1 maj 1961.

*Text: Kerstin Ellert*

**Källor:**

Intervju med Sven Karlsson

Kyrkböcker Hackås

Svenska barnmorskor, Stockholm 1940: Gerda Andersson, född Pettersson, Hackås. Gerda Kristina född 14/7 1889 i Gnarp, Gävleborgs län. Utexaminerad vid Barnmorskeläroanstalten i Stockholm 1912. Barnmorska i Hedesunda 1912–18, i Kallsedet 1918–1920, distriktsbarnmorska i Hackås och Näs från 1920. Medlem i Jämtlands läns barnmorskeförening, ledamot av barnavårdsnämnden. Hackås, tel 32 till Gerda.
Signhild Winnberg

**Märta Signhild Margareta Andersson** föddes den 14 februari 1913 på Frösön. Hennes föräldrar var torparen **Ivar Andersson** född 10 april 1886 och **Karin Gotilda Nilsson** född 8 januari 1890. Signhild hade syskonen **Astrid Eufemia Ingegärd** född 1910, **Anna Gunhild Götilda** född1912, **Nils Einar** född 1914, **Karl Bertil** född1915, **Ivar Sixten** född 1917, **Karin Olga Viola** född 1919, **Ruben Johannes** född 1923 och **Lars Edvin** född 1928.

Signhild gifte sig med **Erik GUNNAR Winnberg** 26 november 1933. Gunnar var född 30 maj 1912 i Östersund och dog på Frösön den 18 september 1985.

Signhild fick sonen **Sven Erik Winnberg** född 28 januari 1934.

          Signhild var grundaren av **Café Slalom** på Frösön. Caféet ägdes av Signild och Gunnar, paret bodde på övervåningen i samma hus. Signhild drev sitt anrika café på Frösön mellan år 1937–1997 och alla som växt upp på Frösön och Östersund minns caféet vid Ladängen och de billiga fikastunderna där. Chokladen med vispgrädde och de fina solstolarna med renskinn.

        2006 återuppstod Café Slalom på Jamtli med de gamla inventarierna som funnits i det ursprungliga caféet.

Signhilds 100-årskalas var på café Slalom på Jamtli. Systerdottern Anna-Lisa Fritsborn stod för kak- och tårtbak. Hon läste även upp telegram från Kungen och Silvia samt landshövding Britt Bolin. Café slalom var fyllt av godsaker, precis som förr i tiden.

Signhild dog på Frösön den 1 maj 2019. Signhild var då Östersunds kommuns äldsta invånare, hon blev 106 år. Hon bodde de sista åren av sitt liv på äldreboendet Västervik på Frösön.

Läs lite mer om hur Café Slalom kom till Jamtli. länk

*Text: Eva Sundin och Kerstin Ellert*

**Källor:**

Artikel av Gösta Olsson i Östersundsposten 14 november 2011.

Artikel av Jan Andersson i Länstidningen 16 februari 2013 "Signhild på café Slalom fyllde 100 år".

Jamtlijournalen

Den dolda staden

Dödsannons.

Husförhörslängder Frösön
Hildegard Löfbladh

## **Fotografen och författaren Hildegard Löfbladh**

**Hildegard Kristina Löfbladh** föddes 7 oktober 1880 i Hammarstrand, Ragunda socken och dog 29 maj 1960 i Hammarstrand.

Hon föddes som andra dotter till en bondson från Sättna som etablerat sig som färgare i Hammarstrand, vid sekelskiftet en populär brunnsort. Hon började tidigt skriva och blev uppmuntrad av brunnsgäster att skicka in noveller till tävlingar och vann även en del priser. Utbildade sig senare till fotograf genom praktikplats hos en hovfotograf i Stockholm.

Hildegard återvände till Hammarstrand efter ett par år och etablerade sig där som fotograf med egen atelje. Skrivandet fanns hela tiden med och 1918 utkom hennes första bok' *'***”Ur dunklet- kulturskisser från forna tiders Jämtland”**. Hennes mest uppmärksammade roman **”Herr Olovs Hustru”** utkom 1920 och en andra upplaga 1948. **”Lisken Kruskopps hämd”** utkom 1927, **”Han smider för byn”** 1941 och **krönikespelet ”Storforsens besegrare”** 1958. Hon var också en flitig skribent i ett flertal tidskrifter.

Hennes böcker har stort kulturhistoriskt värde då innehållet grundar sig på människor och livsöden tagna ur den jämtländska historien. Hon har forskat i arkiv och domböcker och även använt sig av de sagor och sägner som fortfarande fanns levande i bygderna. I hennes skrivande är det oftast kvinnorna som skildras och levandegörs.

Hildegard kom att stanna livet ut i Hammarstrand och förutom skrivandet arbetade hon som fotograf i 40 år.

Länk till foto på Jamtiis bildarkiv: länk

Tidskriften **”Hildegard Löfbladh – författare och fotograf”** utges av Hildegard Löfbladh Sällskapet. Sällskapet bildades 2001 som ideell förening. Sällskapet samlar in fotografoer ocg texter som finns bevarade.

Sommaren 2012 uppfördes teaterspelet **"Tre kvinnoöden i Ravund"** för första gången. Spelet bygger på tre mycket speciella kvinnor som levt i Ragunda och som återfinns i Hildegards böcker. Spelet har sedan spelats flera somrar.

Kvinnorna är Valborg Månsson Frisk, Lisken Kruskopp och prästfrun Karin Rahm.

*Foton från spelet: Kerstin Ellert*

*Hildegard Löfbladhs grav. Foto: Kerstin Ellert*

Nu finns ett nytryck av Hildegards bok **”Herr Olovs Hustru”** från 1920 att köpa. Boken kostar 135 kr eller 100 kr för Hildegard Löfbladh-sällskapets medlemmar.

Länk till Sällskapets facebooksida:  länk

Länk till Sällskapets hemsida: länk

*Uppgiftslämnare: Margareta Österberg, tidigare ordförande i Sällskapet. Hon avled 2020.*
Gertrud Wagenius

**Gertrud Margareta Wagenius** föddes 1 augusti 1779 i Ljusnedal. Hennes föräldrar var **Paul Svensson Wagenius** född 1727 i Lockne död 8 september 1792, brukspredikant i Ljusnedal och **Margaret Christina Biberg** född 29 november 1747 i Selånger död död 20 april 1817. Margareta gifte om sig den 2 april 1800 med Petrus Hofverberg.

Gertruds syskon var **Karl Fredrik** född 1772 död 1772, **Brita Stina** född 1773 död 1854, **Sven** född 1775 död 1841, **Karl** född 1776, **Katarina** född 1778 död 1782, **Johan** född 1784, **Pehr** född 1787 död 18784, **Karin** född 1788 död 1835 och **Olof** född 1788 död 1789. Det fanns alltså tio barn i familjen.

Gertrud gifte sig den 13 januari 1799 med **Wilhelm Samuel Huss** född 22 december 1757 i Härnösand död 29 september 1845 i Ljustorp. Prästvigd 1781

De fick barnen **Samuel** född 1799 död 1826, **Paul Wilhelm** född 1801 död 1857, **Brita Catharina** född 1802 död 1878, **Wilhelmina** född 1805 död 1871, **Sofia Margareta** född 1806, **Anna Maria** född 1808 död 1867 och **Carl Erik** född 1809 död 1831.

Gertrud bodde med sin man och barnen i prästgården i Ljustorp 1808 till 1845 och uppfyllde alla krav som fanns på vad en prästfru skulle sköta om. Hon var väl ansedd och omtyckt.

Gertrud dog 22 januari 1859 i Ljustorp, Västernorrlands län. Hon bodde kvar i prästgården tillsammans med sin dotter **Wilhelmina** som var gift med kyrkoherden **Esbjörn Bergman,** hennes mans efterträdare. De hade inga egna barn, men en fosterdotter **Wilhelmina Helena** född 1838. Kvar i prästgården bodde även Gertruds dotter Sofia Margareta tills hon gifte sig 1856.

Läs om det gamla Prestbolet i Ljustorp

Läs om prästgården i Ljustorp

Kerstin Ellert 2023-02-02

**Källor:**

Härnösands stifts herdaminne del 1

Ljusnedals födelsebok C:1

Härnösands födelsebok C:1

Ljustorps kyrkböcker
Elisabeth Tirén

Hennes fullständiga namn var **Johanna ELISABETH Catharina Tirén**. Hon föddes den 10 april 1879 i Bergsbyn, Bergs socken.

Elisabeths föräldrar var kommissionslantmätaren **Johannes Tirén** född 1830 i Klasgården, Bergs socken, död 1919 och hans hustru **Elisabet Andersdotter** född 1837 i Johansgården, Bergs socken, död, 1907. De gifte sig 15 juni 1866. Elisabeths syster var **Martina Ottiliana Olivia** född 20 november 1867 i Bergs socken, död 1942.

1879 när Elisabeth föddes bodde familjen i Bergsbyn.

Elisabeth var ogift.

Elisabeths utbildning: 1930 i folkräkningen står det elementarutbildning, högre specialutbildning utan avläggande av studentexamen.

**Klasgården, Tiréns, Klockargården.** Historik: Fastigheten har varit i släktens ägo sedan 1540-talet och övertogs av Elisabeth och Martina efter fadern genom arv 1919. Areal: Total 405 har, därav 5 åker, 400 skog. Jordart/skog: Skogsbest.: Barrskog Byggnader: Mangårdsbyggnad uppförd på 1850- talet, renov. 1900. Härbre uppförd på 1700-talet, loge 1800, senare tillbyggt, stall o. ladugård uppförd 1902. Elisabeth bodde i Bergsbyn 2 1930 och 1940 tillsammans med sin syster. Båda står som hemmansägare. Elisabeth var hemmansägare i Bergsbyn 2:6 ensam i folkräkningarna 1950 till 1970.

På byn kallades Elisabeth för "Klasa". Hon och Martina levde på gården hela livet, med undantag för några kortare perioder då Elisabeth vistades i Stockholm. Hon vistades periodvis hos Nils och Maria Edén i Stockholm. Martina ägnade sig mest åt husliga sysslor, medan Elisabeth utbildade sig i bokföring och porslinsmåleri. Hon blev faktiskt prisbelönt på den stora utställningen i Östersund 1905.

Glass recept nerskrivet av Elisabeth Tirén kring sekelskiftet. Samma recept kan användas till både vanilj-, pistasch- och nötglass.

Gammal receptboken från Klasgården i Hoverberg, skriven av fröken Elisabeth Tirén kring år 1900. Här samlade hon ihop sina favoriter. Bland dem finns allt från klassiker som mazariner och pepparkakor till mer bortglömda bakverk som tapetkakor, cognacskransar, pariserbröd och nougatspån. Recept finns även på smultronpunsch, olika sorters glass och puddingar – kort sagt en väldig variation av smaker och idéer.

"Frönota" som finns kvar från familjen Tirén på Klasgården. På den tiden var det populärt att beställa fröer via postorder och just här är det Elisabeth Tirén, som skrivit ned både grönsaker, kryddor och blommor. De köpte man från Svensons Fröhandel i Stockholm, en av tidens mest ansedda firmor som dessutom var hovleverantör.

Elisabeth dog 1971.

*Text: Kerstin Ellert och Svante Tirén.*

Källor:

Födelseböcker och husförhörslängder i Bergs socken

Folkräkningarna 1880 till 1910, 1930 till 1970.

Material från Klasgården.
Ester Lindholm

**Ester Paulina Lindholm** föddes den 28 juni 1888 i Överammer, Ragunda. Hennes föräldrar var **Jonas Lindholm** född 15 mars 1852 och **Brita Kristina Ersdotter** född 23 november 1859. Hennes syskon var **Kristina Teresia** född 1882, **Mary** född 1885, **Erik Johan Birger** född 1890 och **Paul Teodor** född 1894.

Ester var ogift.

Ester var lärarinna med långvarig tjänstgöring i Hunge och Bräcke. Hon debuterade 1932 med en samling hembygdsdikter, utgivna i Hammarstrand, **”Där floden brusar”**. Samma år publicerades ännu en samling med titeln **”Jag hör hans röst”**. 1933 utkom minnesdikter, **”Snabba äro livets** **stunder”**. 1955 utkom Esters lilla memoarbok **”Det underliga livet” med underrubriken ”Verklighetsbilder”.**

Ester stod också som utgivare av Anna Erikssons (se densamma) diktsamling ”Skogsblommor av Karin”, publicerad 1932 i Hammarstrand.

Ester dog 22 maj 1977 i Hammarstrand.

*Text: Kerstin Ellert*

**Källor:**

Lars Hambergs jämtlandsbibliografi

Kyrkböcker i Ragunda och Bodsjö
Sigrid Edler

**Sigrid Karolina Henriksson** föddes den 16 februari 1913 i Anviken, Revsund. Hennes föräldrar var skogsarbetaren **Andreas Henriksson** född i Bräcke den 7 april 1880 död 1967 och **Elin Kristina Nilsdotter** född i Revsund 17 sept 1886 död 1956. De gifte sig 1909. Sigrids syskon var **Anna** född 1909, **Elin Linnéa** född 1911, **Per** född 1914, **Frida** (1918-19), **Nils Anders** född 1922 och **Hildur Kristina** född 1927.

Sigrid gifte sig 1935 med **Lars Edvin Edler** född den 25 juni 1903 i Sundsjö död 1981. De hade en adoptivson **Erik Göran** född 1939 i Östersund.

Sigrid föddes i Anviken Revsund där hon växte upp i ett hem där musiken hade sin självklara plats. Föräldrarna, Kristina och Andreas spelade fiol, liksom morfar Nils Petter Nilsson och en farbror. Sigrid började att spela fiol på gehör i åttaårsåldern och ganska snart gjorde hon andra stämmor till de låtar som brodern Pelle född 1914 spelade. Han var den av de sex syskonen som först började spela. Han hade börjat spela redan i sexårsåldern då han smög med tassande steg in i salen för att tjuvlåna "Lindahlsfioln". Sigrid hade alltid intalats det opassande i att flickor spelade fiol, så hon hade bestämt sig för att sluta den dag hon fyllde tolv år. När hon nådde den åldern hade hennes far gjort henne en fiol och uppmuntrad av detta fortsatte hon spela. Den musicerande syskonskaran utökades 1922 med Anders och 1927 med Hildur. Sigrid, Anders och Hildur bildade tillsamman med Tage Eriksson och Ture Normalm **Släktbandet.**

       1922 vara Sigrid och Pelle på en spelmanstävling i Gällö. De var för unga att delta i själva tävlingen men fick istället publikens pris (man lät hatten gå runt) som uppgick till mellan 40 och 50 kronor. Medan första priset i tävlingen var 15 kr. Under ett helt spelmansliv får man naturligtvis många episoder att minnas, ett som etsat sig in är detta: "Vi hade en granne, Greta Lundqvist, som drev ett pensionat där Pelle och jag ibland underhöll gästerna. Hon var aktiv inom Barnens Dag-rörelsen och en gång övertalade hon våra föräldrar att låta oss följa med till Östersund och spela. Vi gick på gatorna å´ spela å´ de´ blev så mycke folk att polisen kom å´ sa att vi inte fick stå så länge på samma ställe. Sen fick vi spela från en öppen bil me´ ballonger i alla möjliga färger. De va´ nå nytt att få åka bil. Vi tjänade en del pengar på spelningen trots att merparten lades i Barnens Dagbössorna. Folk kastade upp pengar i den öppna bilen och skrek att de unga spelmännen skulle ha pengarna. Pelle passa på å´ köpte karameller för en hel krona, å´ de va mycke de på den tiden. När han kom hem fick han stryk av sina avundsjuka skolkamrater och jag blev retad för mina nya galoscher. Vi grät båda två när vi kom hem från skolan den dan.

Sigrid Edler var även aktiv som körsångare i Sundsjökören hela livet. Fiol spelade hon till livets slut 2004. Många av hennes låtar har upptecknats av H E Sundström.

Sigrid Edler dog den 19 juli 2004 i Sundsjö.

*Text Eva Sundin*

**Källor**

Kyrkböcker Revsund och Sundsjö.

Spelkvinnor i Jämtland 1994, H E Sundström, Jämtl. Läns museum.

Sundsjö Årskrönika ; 2004
Ingeborg Hansson

**Ingeborg Amalia Eugenia Johansson** föddes den 8 september 1893 i Norderåsen, Häggenås. Hennes föräldrar var sergeanten **Karl Teodor Johansson** född den 17 november 1856 i Östersund död 1938 i Östersund och **Ingeborg Nilsdotter** född 8 februari 1851 i Häggenås död 14 mars 1924 i Östersund. Hennes syskon var **Karl Ivar Nestor** född 6 september 1884 i Östersund och **Osvald Ingemar** född 3 november 1887 på Frösön. Pappan fick den 6 maj 1925 i Östersund ett trolovningsbarn **Karl Arne**, ett halvsyskon till Hilma.

Ingeborg gifte sig den 16 juli 1928 med lantbrukaren **Hans Petter Hansson** född 22 september 1894 i Häggenås. De fick dottern **Elise Ingeborg** född den 11 september 1929.

Ingeborg var småskollärarinna i Norderåsen sedan 1918. Hon tog examen 1915 i Östersund. Var först lärare i Gåxsjö-Nyland och Kakuåsen-Lomåsen. Hon vidareutbildade sig i hembygdskunskap, teckning, slöjd, nykterhetsundervisning och pedagogik.

Hon utkom 1944 med en samling komedier, *”Hælda ta våndera mæ sköj å ælvoru : Tie komeija för tri persona”.* Ett försök att bevara den dialekt som en gång talades i Häggenås socken.

1957 utgav hon i Östersund *”Knutan å äfsinga : Tie komeija på häggenåsmål”*.

Inslagen i hennes utgåvor har ursprungligen skrivits för amatörer i skilda föreningar i Häggenås.

Ingeborg dog den 3 oktober 1970 i Östersund.

*Text: Kerstin Ellert*

**Källor:**

Lars Hambergs jämtlandsbibliografi

Svenskt författarlexikon, projekt Runeberg.

Sveriges dödbok

Folkräkningar 1900, 1910 och 1940

Församlingsbok Östersund 1914-1937

Svenskt porträttarkiv digitalt
Maud Mattsson

**Maud Anna Maria Åslund Mattsson** är född den 16 mars 1947 i Söderhamn, Hälsingland och bor nu i Häggsjönäs-Njarka. 1977 gifte Maud sig med renskötaren **Mattias Mattson**. Hon har **barnen Johan Henrik, Anna Helena och Per Gustaf.**

Efter nio års äktenskap 1986 lade Maud Mattson grunden till **”Njarka sameläger”**, ”Njarka” är sydsamiska och betyder ”udde uti sjön”. ”Njarka” ligger på en udde i Häggsjön i västra Jämtland.

Ofta är det Maud, som möter vid entrén.

Maud vill berätta en annan historiebeskrivning – den sydsamiska. Hon vill visa på den levande historia och den tillgång, som renskötande samer utgör i dag. Hon lyckades med att få köpa marken ute på udden av ett skogsbolag och sedan följde intensiva månader av byggande och sommaren 1986 slogs dörrarna sedan upp för ”Njarka” – en samisk boplats att visa för turister. Hit är alla välkomna, barn som gammal, enskilt eller i grupp.

*Foto: Kerstin Ellert*

Maud visar besökarna de olika byggnaderna och bjuder på kokkaffe, Egen matsäck kan man äta i grillkåtan. Maud berättar om den samiska vardagen och hur renskötsel bedrivs. Hon berättar om växter som växer där och som används av samerna till olika ändamål, bl.a. kvanne som är c-vitaminrik och som används både som föda och medicin, bl.a. torkad till ”godis”.

*Foto: Kerstin Ellert*

I samelägret visas olika sysslor från en samisk vardag bla hur man bereder renskinn. Du kan också testa att kasta lasso! I den stora åttkantiga kåtan finns en utställning av sameslöjd med spåtrummor, kåsor och fina knivar gjorda i sydsamisk tradition.
Maud Mattsons pedagogiska upplägg är enkelt och stimulerat till att lära sig mer om sydsamisk kultur.

*Grillkåtan. Foto: Kerstin Ellert*

I Njarkas tre kåtor på udden finns det vedkamin och ett litet gasolkök. Den som bor i kåta har fritt inträde till Njarka samt tillgång till bastu, båt, kanot och fiskekort till viken. Möjlighet att lösa kort även till en större del av sjön.

*Foto: Kerstin Ellert*

**Njarka Sameläger tilldelades NCK:s pedagogiska pris 2013.**
Priset, som skapats för att belöna insatser inom området kulturarv och lärande, delades i år ut för sjunde gången. Så här löd deras motivering:
Mottagandet sker långt bortom uppvisningar av samedräkter och exploatering av urbefolkningar. Istället möter man en vardag där äkta och varma människor berättar och delar med sig av sina erfarenheter, sin historia och sina tankar. På ett inkluderande sätt får besökaren förståelse för tankemönster och grundläggande etiska värderingar som ligger till grund för samisk kultur och samiska traditioner. Berättelser, t ex om björkens användbarhet i allt från bark till sav, ger ett perspektiv på hur människan är en liten del av ett stort kretslopp. Begreppet hållbar utveckling får en djup och betydelsefull innebörd genom de tankar som förs fram kring respekt för miljö, djur och människor.

*Uppgiftslämnare: Kerstin Ellert*
Ingegerd Suwe Eriksson

**Ingegerd Suwe** föddes den 30 mars 1910 i Östersund och hon dog den 19 februari 1991 i Östersund. Hon gifte sig 5 augusti 1945 i Östersund med **Erik Adolf LEONtius Eriksson** född 3 mars 1884 i Mattmar. Mannen var bankdirektör.  Paret fick inga barn.

Fadern var tandläkaren **Karl Gustaf Adolf Suwe** född 1875 i Undersåker och modern var **Selma Emmy Matilda Wennerström** född 1877 i Östersund. Ingegerds syskon: Margot född 1904, Gösta född 1906, Torsten född 1908 och Anna-Lisa född 1911.

**Ingegerds utbildning:** Hon var lektor och språklärare på gymnasiet i Östersund.

1929 juni: Studentexamen

1929 september: skriver in sig vid Universitetet i Uppsala och Norrlands Nation

1930 oktober: studier i Frankrike, Lyceet i Noirt, Poitier

1931: Stenografi 40 timmar

1932 sommarkurs i Heidelberg, Tyskland

1932 september: filosofie kandidat i romanska, engelska och slaviska språk

1932 oktober: Herrmods korrespondenskurs i Svensk handelskorrespondens

1933 april: filosofie magister

1934 olika ”kontorskurser” på Hermods korrespondens

1933-36: anställd som stenograf vid Svenska Tändsticks AB i Jönköping lön 375:-/mån

1935-36 lärare i spanska för anställda vid Husqvarna vapenfabrik

1936-39 anställd som stenograf och korrespondent vid Svenska Diamantborrningar AB

1939 -40 fransk statsstipendiat Institution Pantheon Paris

1941 Licentiatexamen i romanska språk

1942 Filosofie doktor i romanska språk

1944 maj: pedagogiskt provår, betyg i undervisningsskyldighet mm

1944-47: Lektor i Luleå

1947 augusti: Lektor i Östersund

1957 juli: kurs i engelska i London

1958 augusti: American studies i Uppsala

1960 sommarkurs engelska i Edinburgh

1963 nov. Lektor i franska Östersund

1979 betyg i fysik vid komvux i Östersund

Det finns 37 kapslar hos Landsarkivet i Östersund om Ingerd Suwe Eriksson, där kan man följa hennes liv genom brevväxling med släkt och vänner. Hon dokumenterade sitt liv noggrant, allt finns inklistrat i pärmar såsom middagsgäster, menyer, bordsplaceringar, teaterprogram, biljetter av olika slag. Hon levde ett rikt socialt och kulturellt liv med sin man som var 26 år äldre än henne.

Hon hjälpte sina systrar som hade det besvärligt på olika sätt i sina liv.

Längtan och saknad kommer till uttryck i de många brev som bankdirektören Leon Eriksson på 1940-talet skrev till sin nyblivna hustru: På Landsarkivet i Östersund finns en stor samling brev till Ingegerd Suwe-Eriksson från hennes make Leontius (kallad Leon) Eriksson. När paret gifte sig år 1945 var han 61 år och hon var 35. Periodvis vistades makarna på olika håll och de talade ofta med varandra i telefon. Men han skrev också till henne varje dag, ibland två brev om dagen. I Leons brev blandas kärleksförklaringar med kommentarer om vardagliga händelser i privatlivet och affärsverksamheten.

*Uppgiftslämnare: Eva Eklund*
Juliana Jonsson "Spel-Julla"

**Juliana Jonasdotter** föddes den 7 november 1843 i Boggsjö, Sundsjö. Hennes föräldrar var gästgifvaren **Jonas Nilsson** född den 15 mars 1795 i Boggsjö och **Kerstin Olofsdotter** född den 13 januari 1801 i Boggsjö. Julianas syskon var **Catharina** född 1822, **Nils** född 1825, **Märta** född 1827, **Olof** född 1829, **Margareta** född 1831, **Ingrid Kristina** född 1833, **Jonas** född 1835 och **Johannes** född 1837.

1866 gifte Juliana sig med **Jöns Jonsson** född den 3 juli 1831 i Hovdsjö, Nyhem död den 10 juni 1881 i Linehäll Brunflo.

De fick barnen **Anna Kristina** född 1868 och **Nils Jonas** född 1872. Efter mannens död, 1881 fick Juliana en oä son 1884, **Johan Viktor Julius Olander**.

Julia var spelkvinna.

Spelmansparet Jöns och Juliana Jonsson, var båda storspelare på fiol. Jöns var inte mer än 13 år, då han spelade på sitt första bröllop. Familjen bodde till att börja med i Boggsjö, men 1880 flyttade de till Linehäll i Brunflo där Jöns Jonsson var bonde. Hustrun Juliana blev av folket omdöpt till "Julla". Makarna kom att bli berömda vida omkring för sitt skickliga fiolspel.

De var flitigt engagerade, inte blott vid bröllop, som vid den här tiden räckte i flera dagar, utan även vid dansgillen, familjesamkväm och vid högtidigare tillfällen. Jöns dog dock redan vid 49 års ålder 1881. Om hustrun "Julla" berättas att hon även på ålderns dar kunde ta fram fiolen och spela någon låt. Julianas yngste son Johan övertog gården i Linehäll och där fick Juliana bo kvar tills hon dog av "ålderdom" 1923.

Julia avled den 7 januari 1923 i Linehäll Brunflo.

H E Sundström har upptecknat en Vals efter "Spel-Julla" , den finns inspelad på Youtube av Ingevalds Spelmän -- Spel Julla Vals. Länk.

*Text: Eva Sundin*

**Källor:**

Kyrkböcker Brunflo och Sundsjö

Spelkvinnor av H E Sundström och Jämtlands läns museum, 1994
Inga Fjellman

## Inga (Injäld) Persdotter Fjellman

**Inga Persdotter** föddes den 5 juli 1787 eller 1788 i Vallen, Sta, Duved. Hon dog den 17 juli 1842 i Östersund.

1805, 18 år gammal, flyttar hon till Offerdal och arbetar som piga i prästgården. Hon har ändrat förnamnet till Inga och efternamnet till **Stalin**, vilket finns i släkten och påminner om rötterna i byn Staa i Duved.

1821-1823 var hon hushållerska hos magistern vid Frösö Trivialskola, Georg Bergman.

Hon gifter sig 1823 med **Eric Fjellman**, som är sju år yngre. Han kommer från Tullingsås och har lärt sig till färgare och startat verksamhet i Östersund. Tre barn föds i äktenskapet. Hon får barnen **Anders Petter** 1824, **Sara Emilia** 1825 och **Erika Kristina** 1827. 1833 dör Eric i smittkoppor som härjar i staden. Hans grav finns på norra begravningsplatsen.

Änkan Inga driver rörelsen vidare och omnämns som en av stadens driftigaste kvinnor. Sonen Anders Petter övertar verksamheten och Inga dör 1842. Hon får då sitt vilorum vid gamla kyrkan, men makarnas gravstenar är identiska till form och storlek. Släkten Fjellman är ofta omnämnd i Östersunds tidiga historia, framförallt männen Eric och sonen Anders Petter. Men kvinnornas, Ingas och Britas liv rymmer mycket intressanta detaljer.

Anders Petter gifter sig med Brita och mer finns att läsa om henne under namnet Brita Fjellman.

*Uppgiftslämnare: Gunilla Nilsson Edler 2007*

Källa: Uppsatsen ”Driftiga damer i dåtida Östersund”, 2000. Avsnittet om Inga och Britta Fjellman, skrivet av Gunilla Nilsson Edler.