Vasile Alecsandri

**Vasile Alecsandri** (n. 21 iulie 1821, undeva în ținutul Bacăului, Moldova — d. 22 august 1890, Mircești, județul Roman, România) a fost un poet, dramaturg, folclorist, om politic, ministru, diplomat, membru fondator al Academiei Române, creator al teatrului românesc și al literaturii dramatice în România, personalitate marcantă a Moldovei și apoi a României de-a lungul întregului secol al XIX-lea.

## Opera. Evoluție și tendințe

În 1843 apare, în *Albina Românească*, *Tatarul*, prima poezie care va face parte din ciclul *Doine și lăcrămioare*. Tot acum scrie poeziile *Baba Cloanța*, *Strunga*, *Doina*, *Hora*, *Crai nou*. În 1848 scrie poezia *Către români*, intitulată mai târziu *Deșteptarea României*.

În 1850, după o absență de aproape doi ani, Vasile Alecsandri se întoarce în țară; publică în revista *Bucovina* poeziile populare *Toma Alimoș*, *Blestemul*, *Șerb sărac*, *Mioara*, *Mihu Copilul*. Începe sa lucreze la ciclul Chirițelor cu *Chirița în Iași*. Aceasta va fi urmată de *Chirița în provincie* (1852), *Chirița în voiagiu* (1864) și *Chirița în balon* (1874). La Teatrul Național se joacă *Chirița în Iași sau Două fete ș-o neneacă*.

În 1852 apare volumul *Poezii poporale. Balade (Cântice bătrânești). Adunate și îndreptate de d. V. Alecsandri*. Tipărește primul volum de teatru *Repertoriul dramatic*, care conține piesele *Iorgu de la Sadagura*, *Iașii în carnaval*, *Peatra din casă*, *Chirița la Iași*, *Chirița în provincie*. În 1853 apare volumul *Poezii poporale. Balade adunate și îndreptate de V. Alecsandri*, partea a II-a. Publică la Paris primul volum de poezii originale: *Doine și lăcrimioare*. În 1856 apare în *Steaua Dunării*, revista lui Kogălniceanu, poezia *Hora Unirii*.

În 1874 publică *Boieri și ciocoi*, una dintre cele mai importante comedii, o frescă socială de dimensiuni considerabile. Tot în *Convorbiri literare* publică nuvela *Călătorie în Africa*. În 1875 se editează *Opere complete*, cuprinzând *Poezii* (I-III) și *Teatru* (IV). În 1876 se publică volumul *Proza*. În 1877, odată cu poezia *Balcanul și Carpatul* începe seria *Ostașilor noștri*. În 1878 apare volumul *Ostașii noștri*, închinat eroismului românilor în războiul din 1877. În 1881 apare ultimul volum din *Opere complete*, care cuprinde ciclurile *Legende nouă* și *Ostașii noștri*. Tot în anul 1881, cu prilejul încoronării regelui Carol I, Vasile Alecsandri a scris textul „Imnului regal român”.

În evoluția artistică a lui Alecsandri se pot distinge cel puțin trei momente, trei vârste aflate în deplină corelație cu epoca plină de transformări prin care trece societatea românească a acelor timpuri.

Debutul său stă sub semnul unui romantism tipic, entuziast, liric (*Buchetiera de la Florența*, *Doine și lăcrimioare*) dar și al unei necruțătoare critici a ridicolului social în piesa *Iorgu de la Sadagura* sau în ciclul "Chirițelor". Acest romantism tipic, caracteristic literaturii române din perioada pașoptistă, are în literatura lui Alecsandri cea mai înaltă măsură în *Balta albă* și în *Deșteptarea României* și, de cele mai multe ori se prelungește prin unele texte până după Unire.

O a doua etapă, așa-zisă de limpezire, de obiectivare a viziunii și a mijloacelor artistice, se poate observa începând cu prozele călătoriei în Africa și terminând cu expresia artistică matură din pasteluri și din unele legende.

Cea de-a treia etapă îl face să revină spre teatru, cu o viziune în general romantică, viziune filtrată însă printr-un echilibru al sentimentelor, printr-o seninătate a înțelegerii care îl apropie de clasicism. Epoca în care trăiește Alecsandri este fundamental romantică, dar fără îndoială că a vorbi despre clasicism și romantism la modul concret (implicând așadar o conștiință și practică concretă), e o aventură la fel de mare ca aceea de a descoperi marile curente europene într-o literatură cu altă evoluție culturală și istorică decât cele din vestul Europei.

*După 1840, când psihologia romantică pătrunde mai adânc, poetul începe să sufere de ceea ce s-a numit <<sentimentul incomplenitudinii, dar, în aceeași măsură, suferă de teama de dezordine în lumea fizică și morală. Haosul îi provoacă viziuni negre. Lângă senzația de axfisie și dorința de expansiune stă, mereu, un treaz sentiment al ordinei, stă voință (la Grigore Alexandrescu, Heliade, mai ales) de a împăca elementele în <<sfadă>>.*

Marile convulsii istorice modelate de marile modele culturale imprimă începuturilor poeziei românești o configurație dialogică. Pe de-o parte revolta și idealurile, transfigurate în așa zisele *universuri compensative*: revoltă, erotică, sentimente ale individualului raportat la lume, tipic romantice, construite pe marile modele ale literaturii occidentale (Lamartine, Victor Hugo etc), iar pe de altă parte tentația de a imprima acestei mișcări de emancipare o ordine, o coerență, care nu putea fi găsită decât în marile modele ale literaturii clasice, adică în încercarea de a obiectiva viziunea și mijloacele artistice, inițial, iar mai apoi în luciditatea interogării lumii, în gustul contrastelor tragice născute de interacțiunea dintre epoci, de ruptura dintre ele.

### Autorul dramatic

În perioada 1878 - 1879, la conacul sau de la Mircești, scrie drama istorică romantică *Despot-Vodă*. Premiera a avut loc în octombie 1879 pe scena Teatrului Național din București. Piesa fusese citită în cenaclul Junimii din 8 mai 1879, printre auditori aflându-se Mihai Eminescu, Ioan Slavici, Ion Luca Caragiale. Pe data de 30 septembrie 1880, i s-a jucat drama *Despot Vodă*. La Montpellier este premiat pentru poezia *Cântecul gintei latine*. Scrie feeria națională *Sânziana și Pepelea*.

Începe să lucreze în 1882 la piesa *Fantâna Blanduziei*, pe care o va termina anul următor. Sunt celebre epistolele pe care Ion Ghica i le trimite. În 1884 piesa *Fântana Blanduziei* este reprezentată la Teatrul Național din București.

Scrie și citește în cenaclul Junimea drama *Ovidiu*. În 1885, Teatrul Național prezintă drama *Ovidiu* a lui Vasile Alecsandri.

În 1886, Titu Maiorescu a publicat în *Convorbiri literare* articolul *Poeți și critici*; acesta se încheie cu o privire sintetică asupra operei lui Alecsandri:

*„A lui liră multicoloră a răsunat la orice adiere ce s-a putut deștepta din mișcarea poporului nostru în mijlocia lui. În ce stă valoarea unică a lui Alecsandri? În această totalitate a acțiunilor sale literare“.*

### Volume de teatru. Comedii

* *Chirița în Iași sau două fete ș-o neneacă* (1850)
* *Chirița în provincie* (1855)
* *Chirița în voiagiu* (1865)
* *Chirița în balon* (1875)

### Volume de poezie

* *Pasteluri*, 1868
* *Poezii populare. Balade (Cântice bătrânești)*, 1852
* *Poezii populare. Balade adunate și îndreptate de V. Alecsandri*, partea a II-a, 1853
* *Doine și lăcrămioare*, 1853

### Proze

* *Istoria unui galben*
* *Suvenire din Italia. Buchetiera de la Florența*
* *Iașii în 1844*
* *Un salon din Iași*
* *Românii și poezia lor*
* *O primblare la munți*
* *Borsec*
* *Balta-albă*
* *Călătorie în Africa*.
* *Un episod din anul 1848*

#### Proze din periodice

* *Satire și alte poetice compuneri de prințul Antioh Cantemir*
* *Melodiile românești*
* *Prietenii românilor*
* *Lamartine*
* *Alecu Russo*
* *Dridri*, (roman scris în 1869, publicat în 1873)
* *Din albumul unui bibliofil*
* *Vasile Porojan*
* *Margărita*, (nuvelă scrisă în 1870, din ea fiind publicată numai un mic episod în 1880)
* *Introducere la scrisorile lui Ion Ghica către Vasile Alecsandri*

### Drame

* *Cetatea Neamțului sau Sobiețchi și plăeșii români* (1857)
* *Lipitorile satelor* (1863)
* *Sgârcitul risipitor* (1863)
* *Despot Vodă*, dramă istorică (1880)
* *Fântâna Blanduziei* (1884)
* *Ovidiu* (1890)

### Prezență în antologii

* *Testament - Anthology of Modern Romanian Verse - Bilingual Edition (English/Romanian) / Testament - Antologie de Poezie Română Modernă - Ediție Bilingvă (Engleză/Română)* - (Daniel Ioniță, Editura Minerva 2012 - ISBN 978-973-21-0847-5)

## Vezi și

* Casa memorială Vasile Alecsandri de la Mircești
* Mausoleul lui Vasile Alecsandri
* Lista membrilor Academiei Române
* *O nuntă țărănească*

## Note

1. ↑ Eugen Simion, Dimineața poeților, Cartea Românească, p.11

## Bibliografie

* Charles Drouhet, *Vasile Alecsandri și scriitorii francezi*, 1924
* E. Rădulescu Pogoneanu, *Viața lui Vasile Alecsandri*, 1940
* G. C. Nicolescu, *Viața lui Vasile Alecsandri*, 1962; ed.rev. 1965, 1975
* Alexandru Ciorănescu, *Vasile Alecsandri*, New York, 1973
* I. Roman, *Vasile Alecsandri. Orientari si repere*, 1973
* Doina Curticăpeanu, *Vasile Alecsandri, prozator*, 1977
* Alexandru Piru, *Introducere în opera lui Vasile Alecsandri*, 1978
* Emil Ghițulescu, *Vasile Alecsandri*, 1979
* Paul Cornea, *Regula jocului*, 1980
* Mircea Ghițulescu, *Alecsandri și dublul său*, 1980
* Eugen Simion, *Dimineața poeților*, Cartea Românească, 1980
* Mircea Zaciu, Marian Papahagi, Aurel Sasu, *Dicționarul scriitorilor români*, vol. I, București, 1995

## Legături externe

La Wikisursă există texte originale legate de **Vasile Alecsandri**

* CTITORI AI ROMĂNIEI/150 de ani de la Unirea Principatelor Române, 10 ianuarie 2009, *Jurnalul Național*
* Bardul de la Mircești, un revoluționar optimist, 28 aprilie 2011, Clara Margineanu, *Jurnalul Național*
* Inedit - "Dragul meu prieten Vasile" (prietenia Mihail Kogalniceanu - Vasile Alecsandri), 8 octombrie 2006, Costin Anghel, Mihai Stirbu, *Jurnalul Național*
* Jurnalul unei iubiri, 15 aprilie 2008, Sidonia Silian, *Jurnalul Național*
* Valori ale culturii naționale: Vasile Alecsandri - 188 ani de la nașterea sa, 21 iulie 2009, *Amos News*
* Vasile Alecsandri - un poet al Unirii, 22 august 2009, Adrian Agachi, *Ziarul Lumina*
* O vizită pe ulița conului Vasile Alecsandri, 21 noiembrie 2007, Ion Mitican, *Ziarul Lumina*

***Imagini***

* Imagini cu Vasile Alecsandri la bătrânețe

Format:Vasile Alecsandri
Format:Revoluționari români la 1848
Format:Membri fondatori ai Academiei Române
Format:Informații bibliotecare

Sursa: https://ro.wikipedia.org/wiki/Vasile\_Alecsandri