Hyanus I av Tussarix

**Hyanus Dominque Léonide Kontrovers** (kronet **Hyanus I av Tussarix**) var keiser av Tussarix fra 4. mars 4104 til sin død, og erkehertug av Tuss gjennom samme tidsrom. Fram til kroningen tjenestegjorde han med tittelen hertug av Le Mendhoir, som da gikk til hans eldste sønn: Xavier. Som monark, bar han dessuten tittelen generalguvernør av Le Ryxân.

Han var sønn av Léopold I og Anette IV av Tussarix, og dermed broren til fjorten andre søsken – som alle enten døde i ung alder, eller giftet seg med jipsirske eller podarixiske høytstående adelsmenn for å sikre seg kontakter ved disse hoffene.

## ***Full tittel***

Som keiser av Tussarix, var Hyanus' fullstendige tittel: *Hyanus I, av Helios' nåde, keiser av Tussarix; erkehertug av Tuss, hertug av Pelirius.*

## ***Biografi***

### **Temming**

* Mørke

Som kongelig, er det ikke bare et privilegium, men mer en selvfølge at monarkene er eksperter innen sitt felt av temming; de er tillatt å bruke kreftene sine slik det passer dem, men er dermed pliktet å delta i konflikter på land og vann – da de skal overgå alle forventinger.

### **Liv som prins**

I en alder av 21, giftet han seg med Françoise Orange, som tok navnet Hélouïse ved kroningen, og ble dermed den andre til å bære det navnet – etter Hyanus' oldemor. Hyanus og Hélouïse fikk totalt syv barn: Xavier, Louis Mezélièr, Suzette, Léopold, et sett tvillingdøtre og en dødfødt sønn. Begge tvillingene døde av sykdom, men med syv års mellomrom.

### **Regjeringstid**

#### ***Attentatet i Versailles***

Huset Kontrovers demonstrerer makten sin gjerne ved militærparader, turneringer. Dette var årsaken til at familien dro til Versailles i desember 4103, hvor de oppholdt seg hele måneden. Dette var bakgrunnen for Pelirius-konspirasjonen, hvor en rekke nasjonalistiske rastiske adelsmenn og forrløper-opprørere angrep familien. Hertugdømmet Pelirius lå under keiser Léopold direkte styre, og konspiratørene ønsket et rent Rast – uten Tussarix i landet.

17. desember igangsatte konspiratørene angrepet. Hyanus var igjen i Palais Dominuqe med sin kone, og klargjorde seg til kveldens ball. Keiseren og keiserinnen, sammen med andre anstendige ledende adelsmenn i Tussarix, var i et flåterace i Versailles-bukta da en flodbølge inntraff. Den slukte alle båtene og skipene i racet, og keiser-familien omkom. Bølgen ødela dessuten store deler av Versailles.

Etter en lang etterforskning, kom det fram at attentatsmennene hadde kommet med skip fra Rast, og dratt like raskt som de kom. Personene gikk alle under aliaser, men hadde regnet med at alle medlemmene av huset Kontrovers var til stede. Det var derfor overraskende for hele nasjonen da Hyanus sto fram som overlevende av angrepet.

#### ***Kroning***

4. mars det følgende året ble Hyanus kronet keiser av Tussarix, etter en flere måneder lang sørgeperiode og søken etter de ansvarlige. I kjølvannet av kroningen, etablerte han og Tussarix' allierte en avtale som gikk ut på at de skulle beskytte hverandre om noen land angrep dem. Rast var langt ut i fiendtlig territorium, og avtalen forsikret Hyanus at når han møtte François II senere, ville et angrep på noen av den tussarixiske delegasjonen være en krigserklæring på tre nasjoner. En slik trussel fikk Arusius og Millinium til å reise bust – hvilket senere ville bli Trippelalliansen.

#### ***Møtet med kong François II og følgene***

*Utdypende artikkel: Ildtungene og Rasts lidtunger*

Attentatet på keiser Léopold I i desember 4103, startet den kalde krigen i Underverdenen. Hyanus' søsken var tvunget til å velge side i en eventuell konflikt, og kunne derfor ikke gjøre annet enn å be Hyanus om å være fornuftig i hans håndtering av den nasjonalistiske opprørergruppen fra Rast. Han møtte kongen av Rast på Yugotivitas, i møte med kongen der. Monarkene av Tussarix og Rast utarbeidet en avtale som gikk ut på at François skulle jakte og henrette Leopold og Anettes mordere, samt betale en skadeerstatning på opptil førti millioner daler. I tillegg skulle kongehuset kunne utplassere 40 agenter og diplomater for å fremme Tussarix' stemme og posisjon i Underverdenen.

Kong François II gikk på en *mildere* skadeerstatning og henrettelsen av nasjonalistene, men nektet så mange tussarixiske adelsmenn å infiltrere hoffet på oppdrag fra kongen. Avtalen ble senere endret til at Rast måtte betale 13 millioner daler, men måtte ta imot 24 tussarixere: 7 prester og én kardinal, 7 lavtstående adelsmenn og ett hoffmedlem, 7 oldermenn fra Le Ryxân og guvernøren. Alle disse fikk lov til å befinne seg på slottet ved alle mulige anledninger, i bytte mot at Hyanus frasa seg kontrollen av Pelirius til kongehuset i Rast. Hyanus godtok motvillig betingelsen, men ikke før han fikk guvernøren, Claude Herbault, til å plyndre alle viktige byer for deres verdisaker og dyktige temmere.

Dette førte til stormen på La Germaine og massakrene i Pavlovna, hvilket fikk gjorde at de tussarixiske sendemennene *måtte* søke tilflukt på palasset til kong François. Flere måneder ut i sendemennenes stasjonering, var det flere hendelser som snart ville sendte Rast ut i en revolusjon. Roten til alt dette var en adelsmann ved navn Augustin Pierre Blanchard-Théotime. Sendemennene koblet snart Augustin Pierre til Pelirius-konspiratørene, og kort tid etter han og familiens henrettelse, kunne kong François og sendemennene fokusere helt og holdent om avtalen.

#### ***Feider med Regnbuens Bord***

Ekkoet av Ildtungenes herjinger på Rast, ville slå rot i Tussarix da sendemennene returnerte til keiserriket, og Hyanus var klar over det. Han angret allikevel ikke på å ha sendt en hel nasjon i fortapelse. Utbetalingene for skadeerstatningen kom løpende, men sakket med årene. Han, det podarixiske Kanselliet og kongen av Jipsir inngikk en avtale med Inqui, som gikk ut på at de skulle forsyne Imperiet med forsyninger i en eventuell konflikt, i bytte mot beskyttelse – både for kongehuset og landets ledende adelsmenn.

Regnbuens Bord prøvde å hindre Hyanus i å bygge opp mot en krig, så for å unngå en indre konflikt blant hoffet, etablerte han Høyeste Råd. Stillingen gav medlemslandenes overhoder mulighet til å overkjøre sine separate statsorganer, hvilket Regnbuens Bord fikk greie på; de godtok Rådets eksistens, men begrenset medlemmenes absolutte makt ved å gi dem en "full overkjøring" kun fem ganger gjennom deres regjeringstid.

Én av Hyanus' overkjøringer var å ruste militæret for en konflikt. Medlemmene av Høyeste Råd overkjørte også sine egne statsorganer ved å vedta en samlet og kontrollert annektering av Inqui, og utplassere soldater og skip der i tilfelle krig.

Bordet likte ikke keiserens krigshissing, og sto derfor bak flere sabotasjer på mange militæraksjoner. På denne måten ble blant annet annekteringen av Inqui mindre – og derfor mindre truende for landet selv og den nyetablerte alliansen mellom Rast, Arusius og Millinium. En annen sabotering som Bordet utførte, var å arrangere jordskjelv ved militærleirer, hvilket svekket Hyanus' ytre bilde.

### **Senere liv og ettermæle**

I en alder av 46, ble det klart for Bordet at keiseren ikke lenger var tilregnelig. Det virket dessuten som at han fattet mistanke for dem, for han hadde fått en venn av ett Bordsmedlem til å bli henrettet for en forbrytelse hun ikke hadde begått. De så etter en potensiell ny arving, og valget falt på monarkens yngste sønn: Léopold. Alle hans barn var blitt smittet av krigens ånd, og ville utvilsomt føre for en krig.

Hyanus ble forgiftet av sine egne trosfeller i Bordet, og under begravelsen ble keiserinnen og alle barna hans, utenom Léopold, myrdet av Bordet – sammen med en rekke andre krigshissende adelsmenn. Etter mordene på Hyanus' familie, tvang etterfølgeren hans at slektninger av de myrdete adelsmennene skulle sverge at de ikke ville føre for en krig mot de andre landene i Underverdenen. Dette ble utført ved at Bordet og Léopold II sperret adelsmennene inn i Le Ryxân, og tvang dem til å undertegne en traktat som fikk dem til å sverge på å ikke tvinge fram en konflikt mellom Imperiet og Trippelalliansen.

Léopold malte et bilde av Hyanus som krigshissende, og stemplet ham med tilnavnet **Hyanus Hevneren**. Blant dagens adelsmenn blir han husket som en mann som gjorde det rette i en nødens stund; andre mener han gjorde rett i å straffe Rast, men at han gjorde det for hardt.

## ***Galleri***

Voksen Hyanus
*L'emperur de Tussarix*
(Élisabet Roger)Hyanus som 16-åring
*Petit Soldat Royal*
(Élisabet Roger)Hyanus som 12-åring
*Le Dauphin*
(Élisabet Roger)
## ***Trivia***

1. *Hyanus* deler navnet sitt med titaten.
	* *Hyanus* er adaptert av *Hyacinthus*, den latiniserte formen av det greske *‘Υακινθος (Hyakinthos),* som er avledet av navnet av hyasintslekta (hyacinth), en planteslekt i aspargesfamilien.
	* En gresk legende forteller at Hyacinth ble myrdet av Apollo med et uhell, hvilket fikk en lilje å stige fra blodet hans.
	* Hyacinther også båret av flere helgener, da især av en 300-talls martyr, som var myrdet av sin bror Protus.
2. *Dominique* er et fransk feminin og maskulin navn, med sitt opphav fra *Dominic*, som kommer fra det senlatinske *Dominicus* "av Gud".
	* Navnet var opprinnelig gitt til barn født på en søndag.
3. *Léonide* er et fransk maskulin og feminin navn, avledet fra det greske *Leonidas,* som er satt sammen av elementene *λεων (leon)* "løve" og det patronymiske tillegget *ιδης (ides)*
	* Leonidas var en konge av Sparta gjennom 600-tallet f.Kr., som ofret livet og arméen sin for å beskytte Thermopylene fra perserne.
4. *Kontrovers*er et norsk synonym for "strid, tvist, uenighet".