Mademoiselle Basque

**Amélie-Louise Basque** (også omtalt som **mademoiselle Basque**) var en tredjestandsborger fra Tuss, Tussarix, Underverdenen. Hun bodde i Tussarix' hovedstad, Le Ryxân, Hun var datter av en slakter og en prostituert. Av faren lærte hun hvordan hun skulle drepe et dyr på en mer skånsom måte – men også på en mer brutal en. Av moren lære Basque hvordan hun skulle presse en ukjent etter et tilfeldig samleie; hun lærte også hvordan hun skulle smyge seg inn på festligheter som lå utenfor hennes rekkevidde – og på den måten få tilgang til de øvrige sirkler i samfunnet.

## Sosial informasjon

### Aliaser

Titler av hoffet * Kvinnen i tårnet
* Mademoiselle la Mort
 (Frøken Død)

Titler av folket

* Fanatikeren
* Damen på slottet
* Le Sanguinaire Basque
 (Den Blodtørstige Basque)

## ***Biografi***

### **Tidlig liv**

Som datter av en slakter og prostituert var det uungåelig at Basque havnet i de mer kriminelle sirklene av samfunnet. En slakter var verdsatt blant folket – like mye som en hushjelp – han bare var der, og gjorde som han fikk beskjed om. Basques mor var av det kaliber at hun var hjemme og tok seg av Basque om dagen, og var ute og fartet om natten. Basque brukte oppveksten på å sjarmere guttene på hennes egen alder, eller stjele fra rike kvinner i Bourgeoisie og Saint-Nicaise.

Som fjortenåring hadde formene hennes begynt å ta mer fasong på kroppen hennes. Hun valgte derfor å bruke skjønnheten sin til å manipulere de rundt henne. Dette bragte henne så høyt opp i det politiske og sosiale systemet som hoffet selv. Men lykken varte ikke evig. Etter en skandale hvor hun var innblandet sammen med en høyt sosialt rangert mann, ble mannen henrettet og hun selv satt i fengsel. I fengselet fikk Basque hun tilnavnet *Le Sanguinaire Basque* (no.: Den Blodtørstige Basque). Dette kallenavnet gikk ikke utenom de høyeste embetene av alle …

### **Mademoiselle la Mort**

I Imperiets 173. år ble hun løslatt – på ordre av monarken. Før Basque forlot fengselet, ankom mademoiselle d'Cour for å piffe henne opp for hoffet. Trass hennes alder var d'Cour monarkenes påkleder og syerske. Hun ga også Basque et raskt kurs i etikette. Etter dette tok de en drosje fra bydelen Bourgeoise til den nordlige bydelen Saint-Jacques de la Cité. På slottet ble Basque tatt imot av Madame Bel, statsminister av Tussarix. Statsministeren hadde ikke mye til overs for en kvinne som Basque – en kvinne som var av borgerlig stand og bare pyntet for anledningen.

I tronsalen til monarken satt Fros med sin hustru og deres barn. Fros utbredte seg i det lange og det brede med en tale som Basque beskriver i sine memoarer som "evig lang". Budskapet var i hovedsak at keiseren ønsket at Basque skulle tjene som hans forhørsrepresentant. Dette embete krevde at den som hadde denne rollen ville få en hvilken som helst tiltalt til å snakke. Ryktet om Basques brutalitet var derfor høyt verdsatt i monarkens øyne. Valget var dessuten enkelt: jobb for Fros, eller bli drept på stedet av statsministeren.

Det ble holdt en offisiell seremoni – i påsyn av Le Ryxâns øvrige sosietet – hvor Basque fikk tildelt tittelen mademoiselle la Mort, og dermed sitt virke. Hun ble også snart kjent i hele hovedstaden som en fanatiker av verste sort. Hun trodde ene og alene at Imperiet var de sanne lederne. Mange mente at hun bare trodde dette for å kunne ligge i monarkens seng. Den som imidlertid satte i gang dette ryktet, fikk snart et brev hvor det sto at han skulle møte på slottet: han skulle bli adlet. Mannen trådte opp foran slottet, og ble møtt av mademoiselle Basque – i forkledning som statsministeren. Basque ledet mannen til fangetårnet – med hjelpen av soldatene. Mannen så aldri dagslys igjen etter det.

### **Revolusjon**

I starten av revolusjonen hadde Basque fremdeles mye makt. Etter angrepet på Quéven-Névez ble det snart funnet to personer som var ansvarlig for et komplott mot keiseren: Ruben Goldstein og Honoré Le Crotoy. De ble begge bragt til hovedstaden, sammen med snikmorderne Anders, Rikk, Silver, Lucy og Jennifer. Snikmorderne ble henrettet – etter at de hadde nektet å gi informasjonen til Basque – mens Ruben og Le Crotoy ble satt til lengre avhør. Folket trengte å vite at ikke engang snikmordere kunne velte Fros – Ruben og Le Crotoy var mindre viktige for offentligheten (men livsviktige for Imperiet). Etter henrettelsen av snikmorderne – Fros hadde bivånet avstraffelsen – hadde monarken returnert til slottet, hvor han brøt sammen i tårer. Han hadde ingen som kunne støtte seg lenger, og paven prøvde å trøste ham. Basque entret salen og fortalte at Ruben og Le Crotoy ønsket å snakke ut. De hadde gitt etter for torturen. Etter avhøret ble Ruben og Le Crotoy bragt til fangecellene. Her skulle de vente på sin rettergang – og senere henrettelse.

Mot slutten av monarkiets tid, hadde mademoiselle Basque fremdeles mye makt, men da Robespierre kom til makten med et statskupp – støttet av Opprørerne – ble Basque satt på porten. Ingen av søsknene Robespierre ønsket å bruke slike metoder som Basque praktiserte. Kvinnen levde sine siste år på et vertshus. Hun prøvde å egge til opprør mot Robespierre flere ganger – og hver gang hadde hun så vidt unnsluppet med livet i behold. Den siste gangen hadde hun stått på et bord i vertshuset og ropt at Robespierre var en tyrann og måtte styrtes. To av de tilstedeværende var Madame le Bouchère – en av Robespierres støttespillere – og Tusarius Bonjour – kaptein i Robespierres garde. De var begge omringet av leiesoldater for å blende inn i mengden. Le Bouchère ga ordre til Tusarius at han skulle anholde Basque for å opptre som en kontrarevolusjonær. Kapteinen reiste seg fra bordet sammen med to av leiesoldatene og gikk mot plassen hvor Basque sto. Basque så Tusarius og gikk ned fra bordet. Hun hadde en heftig diskusjon med ham. Folkene i vertshuset sto i en sirkel rundt henne og kapteinen da Basque utbrøt: "Robespierre hevder han skal gjøre landet bedre, men han gjør det verre! Han formørker det og sender det til et dypere mørke enn nasjonen vil stå ovenfor!" Med disse ordene tok Tusarius en pisk og slo den mot Basque mens han sa: "Madame le Bouchère anklager deg for å puste til motstand av Republikken, *le bat*ârd! Du skal bøtlegges *hardt* for det!" Med de ordene snertet Tusarius pisken over Basque igjen. Leiesoldatene holdt Basque mot en stolpe mens kapteinen gjorde det han ønsket. Tusarius pisket Basque flere ganger. Kapteinen ba leiesoldatene å kle av Basque, og det gjorde de. Naken som et barn, ble den en gang så fryktede Kvinnen i tårnet pisket nær døden. Da Tusarius mente det var nok, ba han leiesoldatene bringe henne til vognen utenfor. Madame le Bouchère fulgte etter, sammen med resten av leiesoldatene.

Mademoiselle Basque tilbrakte resten av revolusjonen – og livet – på galehus.

## ***Trivia***

1. Mademoiselle Basques siste leveår er inspirert av Theroigne de Mericourt