Mister No

Mister No je u stripskom svetu nešto kao šveps među gaziranim
napicima, kao viski ili pivo među alkoholnim, kao masline, potpuno gorka
 kafa ili kozji sir. Nešto što zahteva da ipak malo porastete.

Kada naivnost Kapetana Mikija, Bleka Stene ili Komandanta Marka
postana odbojna, kada je povremena ezoterija Zagora nedovoljna, a kada
se otvara prostor za nešto realnije od strica Martija ili Dilana Doga,
dolazi vreme za Mister Noa.

Džeri Drejk je na površini antiheroj, kavgadžija. On psuje, pije, puši i
 zna da se pobije, a jedan je od retkih stripskih junaka koji često
izvuče deblji kraj. Ako ne to, onda svakako dobru masnicu ispod
oka. Problematičan karakter, poroci i niz "mana običnog čoveka" čine
Mister Noa jednim od najrealnijih likova iz Bonelijevog panteona. Taj
paket, uz Drejkov imidž, predstavlja idealnu podlogu za adolescentskog
idola. Karakterna crta koja ga čini primamljivim ovdašnjoj publici jeste
 i inat, koji je delom zaslužan za njegov nadimak. Mister Noom ga je
prvi nazvao japanski oficir Saiko, koji ga je mučio 1941. tokom rata.
Mučitelj je na svako pitanje dobijao isti odgovor - ne! Ipak, suštinu
Mister Noa i njegovog magnetizma čini istinska herojska crta, jasan,
buntovnički sistem vrednosti i čvrst, mada katkad iskrivljen, moralni
kompas. Mister No je heroj koji bi mogao da leži u svakom od nas,
ranjivi heroj koji nije veštački ogoljen, rafiniran i zaslađen.

Ispod Drejkove "kul" spoljašnjosti, koja uz zvuke sveprisutnog džeza
služi za avanture sa lepoticama, krije se zaštitnik slabijih, čovek
spreman da se žrtvuje, osoba sa jakim osećajem za pravdu, ali i
neverovatnim osećajem da bude na pogrešnom mestu u pogrešno
vreme. Mister No živi od pilotiranja svojim "pajperom" po Amazoniji,
prevozeći ljude i robu, koji u svakoj epizodi predstavljaju kartu za
neku novu nevolju i avanturu. To su uglavnom ljudi predstavljeni kao
naivni Amerikanci ili Evropljani, ali koji obično sa sobom nose mnogo
više od običnog prtljaga. I sam avion je veoma važan deo ikonografije
stripa, kao i ritual njegovog paljenja - posle neuspešnog verglanja,
sledi šut u komandnu tablu, koji uz sočnu psovku konačno pokreće
propeler. Tu je i stripska uzrečica - "Sto mu gromova" (u Srbiji) ili u
ostatku sveta "Judine mi krvi".

Kada nije za komandama svoje letelice, Mister No vreme obično provodi u
baru kod Paola Adolfa u društvu svog najboljeg prijatelja, Nemca Ota
Krugera. U Srbiji poznat isključivo kao Kruger, u ostatku sveta uglavnom
 kao "Ese-Ese", još jedan je lik koji "Mister Noa" čini neobičnim.
Kruger se tokom Drugog svetskog rata borio na strani nacista, ali ne
svojom voljom. Iako nije zaista bio "esesovac" (bio je deo afričkog
korpusa), Brazilci su mu nadenuli taj nadimak. Ljubav prema viskiju i
kasasi, flertovanju, ženama i psovkama deli sa Drejkom, koga često prati
 u avanturama i kafanskim tučama, kao i u borbi protiv nepravde.
Međutim, kao mnogo toga u stripu, i Kruger ispod brojnih klišea krije
nešto više. Osim nekih karakteristika rezervisanih za "stripske
pomoćnike", Nemac sa sobom donosi i jednu mračniju crtu, ne usamljenu u
serijalu. Drejkov prijatelj je daleko od nevinog vodonoše i naivnog
stripskog Sanča Panse, već služi i kao alat kojim se strip osvrće na
strahote nacističke Nemačke i Drugog svetskog rata i stavove jedne
generacije o svemu što je proživela. Generacijska je i priča o dolasku
Mister Noa u Manaus. Ona predstavlja beg čoveka koga je oštetio rat.
Drejk od "normalnosti" i Njujorka beži što je dalje moguće, jer posle
svega što je proživeo, sebe više ne vidi u "američkom snu".
Strip izdvaja i način na koji je oslikana Amazonija sa svim svojim
specifičnostima, običajima i lokalnim stanovništvom. Zasluge za
autentičnost idu samom Serđu Boneliju, koji je krajem šezdesetih
obilazio, kako je govorio, "jedno od poslednjih mesta za avanture na
našoj planeti". Iako je lik Mister Noa formirao prema jednom stvarnom
pilotu, "gringu" koga je upoznao u Meksiku, Boneli je priznao da je u
njega ugradio i veliki deo sebe. "Kada sam pisao Zagora, super sam se
provodio pelješeći skladišta svoje mašte. Međutim, za Mister Noa
koristio iskustva sa svojih putovanja po Amazoniji iz dana kada je
Manaus bio daleko od onoga što je danas. Mister No je tako postao mnogo
sličniji meni, mojoj ličnosti, mojim ambicijama i našem vremenu. To mi
je omogućilo da ga koristim kao ventli za lične manije, od džez muzike
do fenomena kulta pedesetih", rekao je pokojni Boneli....