Додаток A

Перший додаток до третього тому книги Володар перснів Дж. Р. Р. Толкіна.

В *Додатку А* наведені Аннали Королів та Правителів. Додаток містить історичну довідку про події в Середзем’ї перед Війною Персня. Основний зміст зосереджений на людських королівствах Нуменор, Ґондор і Роган, а також на Ґномах із роду Дуріна. Крім того, в додатку наводиться частина сказання про Араґорна й Арвен.

## Зміст

### **АННАЛИ КОРОЛІВ І ПРАВИТЕЛІВ**

Тут коротко зазначено про що піде мова у наступних додатках. *Обсяг легенд, історій і традиційних вірувань, що їх можна віднайти в тих джерелах, доволі великий. Тож тут подано лише вибрані фрагменти, істотно скорочені у багатьох місцях. Головна їхня мета – висвітлити перебіг Війни за Перстень та її витоки, а також заповнити деякі прогалини основної розповіді.*

### І. НУМЕНОРСЬКІ КОРОЛІ

#### Нуменор

В додатку міститься коротка інформація про події Першої епохи, що передували заснуванню королівства Нуменор: створення Феанором Сильмарилів, Вихід Нольдорів у Середзем'я, Війна з Мелькором, прихід едайнів та коротка інформація про шлюбні союзи між ельдарами та едайнами: Берена та Лутієн, а також Туора та Ідріль.

Крім того, коротко розповідається про Еаренділа та Ельвінґ і їхніх синів Ельроса й Ельронда. Наприкінці Першої Епохи валари надали Напівельфам право незворотно вибрати, до котрого з родів їм належати довіку. Ельронд вирішив залишитись ельфом і став хранителем премудрості. Тим часом Ельрос обрав рід людський і залишився з едайнами: єдине, що йому було подаровано, – це довгий вік, значно довший, аніж у звичайних людей.

Далі мова йде про заснування Нуменора і перелік імен його Королів і Королев. Після скорочено оповідається про причини падіння королівства, порятунок Вірних і заснування ними Арнору та Ґондору.

Розділ закінчується Війною Останнього Союзу та падінням Саурона.

#### Королівства у вигнанні

##### Північна династія, Ісільдурові спадкоємці

Перелік спадкоємців Ісільдура від часів Арнору та аж до Араґорна II Елессара (з наведеними датами смерті кожного)

##### Південна династія, Анаріонові спадкоємці

Перелік спадкоємців Анаріона (всі Королі Ґондору з наведеними датами смерті кожного), а також імена та дати смерті кожного із Намісників і Намісників-Правителів.

#### Еріадор, Арнор та Ісільдурові спадкоємці

Тут наведено коротку інформацію про Еріадор та Арнор (територію від Імлистих Гір до Синіх, обмежену на півдні Сіряницею та Ґландуїном, що впадає в неї вище від Тарбада).

##### Королівство Півночі та дунедайни

Наведено розповідь про історію королівства Арнор і його подальший поділ на Артедайн, Рудаур і Кардолан, а також про поразку Північного Королівства у війні проти Анґмару та дунедайнів Півночі.

##### Ґондор та нащадки Анаріона

Наведено розповідь про історію королівства Ґондор, постійні війни з корінними народами та кілька слів про кожного з правителів. Також розповідається про долю останнього Короля Ґондору і як влада в країні перейшла до Намісників-Правителів.

###### Намісники

Історія намісників Ґондору, їхні імена та заслуги перед королівством.

#### Частина сказання про Араґорна й Арвен

Розділ скорочено розповідає про історію кохання Араґорна та Арвен, їхнє знайомство, розвиток стосунків та про остаточний вибір Арвен. Згадується і про матір Араґорна, Ґільрен.

### ІІ. Дім Еорла

Історія Еорла Юного та заснування королівства Роган.

#### Королі Марки

##### Перша династія

Стислі дані про Королів Марки першої династії, від Еорла Юного і до Гельма Молоторукого.

##### Друга династія

Стислі дані про Королів Марки другої династії, від Фреалафа і до Теодена.

##### Третя династія

Історія народження та становлення першого Короля Марки третьої династії, Еомера.

### ІІІ. Народ Дуріна

Про походження ґномів та предка всіх королів Довгобородих. Рід Дуріна Безсмертного та історія заснування ґномських королівств. Також наводиться частина розповіді про зустріч Торіна Дубощита з Ґандальфом і їхній подальший Похід до Еребору.

## Особливості написання

Закінчивши книгу в 1948 році, Толкін ще більше розширив Додаток А перед публікацією приблизно в 1950 році. Сталося це всупереч тому, що пану Мілтону Уолдмену сам Толкін говорив про те, що спробує скоротити обсяг книги.

## Джерела

1. ↑ Wayne G. Hammond and Christina Scull (eds), *The Lord of the Rings: A Reader's Companion*, p. xxx