Ričard Konte

"Pokušavam da vodim bezličan posao. Ubistva su vrlo lična. Jednom kada počnu, teško ih je zaustaviti"

- Konte kao g.Braun u filmu *"Velika kombinacija"*

**Ričard Konte**, rođen kao **Nikolas(o) Piter Konte** (24/03/1910, Džerzi Siti – 15/04/1975, Los Anđeles), bio je plodni američki glumac sa preko 100 filmova, počev od 1940-tih, pa do smrti. Kao na primer *"Okeanovih* *11*", originalni naravno, sa Frenkom Sinatrom , i ostalim "pacovima", i *"Plakaću sutra"*.

**Ričard** je rođen kao Nikolas Piter Konte u Džerzi Sitiju, Nju Džerzi, u porodici Italijana, Paskvalea Kontea, berberina, i Đulije, rođene Fina (ne mešati sa Đustina Fera), švalje, da da svi su oni sinovi šnajderki, i Al Kapone i imenjak Ričard Kastelano, i Ejb Vigoda. Završio je srednju školu V. L. Dikinson u istom gradu. I to je bilo to. Za tadašnje vreme to je bilo oho-ho.

Radio je kao kamiondžija, prodavac obuće, privatni poštar (tamo je to moguće, ne dostavljač, paketa, nego i pisama), kao i jedan od onih pevajućih konobara, što ti žele srećan rođendan i tako to. Tamo je i otkriven. Kada je pevao/konobarisao u Konektiket rizortu ,kao, navodno, čuli su ga glumci/ jevrejski producent Elija Kazan i Džon Garfild (Garfinkl), svi znamo da su Jevreji i Sicilijanci sklopili dogovor, pa je dobio ulogu prvo u mjuziklima a onda i na PRAVOJ sceni. Ti isti su mu pomogli i da "dobije" stipendiju za glumačku akademiju, neku tamo, nepoznatu, čisto da je završi. Završio je, naravno, kao prvi u klasi.

Debitovao je na sceni, u mjuziklu "Moje je srce u visoravnima" (1939) (ne znam kako su dočarali visoravni na sceni Brodveja) i u filmu *"Raj ograđen* *bodljikavom žicom"* iste godine. Za istu pozorišnu trupu je igrao i sledeće godine u mjuziklu "Noćna muzika" i "Zlatni dečak". Tada se još uvek zvao Nikolas.

U međuvremenu je otišao u rat, ali su ga brzo vratili, jer je imao problema sa okom. Ceo život je bio za Republikance. Bio je čak i deo kampanje za Dvajta Ajzenhauera za predsednika Amerike, pod kojim je služio u ratu. Po povratku iz rata potpisao je dugotrajni ugovor sa Tventiet Senčeri Foksom, i promenio ime u Ričard, bilo je nekako zvučnije. Odmah je snimio dva velika filma, dok su mu još sveže uspomene iz rata, ratne drame *"Purpurno* *srce**"* Luisa Majlstona (Loeba Milštajna) i *"Dnevnik iz Gvadal-kanala"*.

Nije bio glavna uloga, ali je bio upečatljiv. Snimio je još dva ratna filma do kraja rata, ratovao u studiju, *"Kapetan Edi"* biografski film o Ediju Rikenbekeru i *"Zvona za Adana"*, još manje uloge, neki tamo stereotipni arhetipni italijanski vojnik, ali je opet, zapao za oko producentima. Milštajn mu je u još jednom ratnom filmu ponovio duo sa Dejnom Endrjuzom (muško), ali ovaj put je bila mnogo veća uloga, u filmu *"Kao šetnja po suncu"* (1945), o Iskrcavanju na Siciliju, koje su organizovali neki od ljudi iz trilogije Kum, u stvarnom životu.

Videli su da ako nastavi da glumi u takvim filmovima, koji su snimani kao deo ratne propagande, da će završiti zaglavljen u večitoj ulozi vojnika, i to neprijateljskih, Fašista. Pa su rešili da mu daju ...druge uloge.... Mafijaša i ...slično.U film noaru. Odmah je dobio glavnu ulogu u filmu *"Pauk"* iz 1945. Film je, kao i mnogi drugi slične sadržine, malo detektivski krimić, malo nadnaravna bića,

malo golotinje, postao klasični "film B kategorije" ali kao i svi oni, kultni film. Dovoljno da ga pročuje a ne i obruka.

Do kraja 40-ih dva filma je snimio pod braćom Mankiević (Jevreji), *"Negde u noći" i "Kuća puna* *stranaca"*,stranci su sinovi, braća Monéti, koji koriste pritvaranje oca (Emanuel Goldenberg, Jevreji koji glume Italijane i obratno Aleks Roko - Mo Grin) da mu preuzmu mafijašku imperiju, Vilijam Dajksel, Luta Adler i Efrem Cimbalist, takođe sva trojica Jevreji koji glume Italijane, a Konte je naravno jedini koji ostaje uz njega.

Pedesetih je potpisao za Universal Pikčers, gde je snimao film po romanu Džeka Londona. Oni nisu bili toliko strogi, puštali su ga na pozajmicu Vorner Bradersu (takođe Jevreji) i sa Semom Kecmanom (opet, Jevrej) u Kolumbija pikčersu (Jozefa Branta i braće Kon, to jest Džeka Volca ovde, onog što se budi sa konjskom glavom što mu je u krevet stavio Luka Brazi).

Sa svojim prijateljem Bilom Brojdijem ((( ))), koji mu je čak dao i da režira, snimio je desetak filmova, po dva godišnje. Dao mu je 1/4 profita od filmova. Brzo se obogatio. Tada je snimio i gorepomenutu *"Veliku* *kombinaciju",* gde je zamenio Džeka Palansa (Palahnjuka), to je onaj što glumi u *"Gradskim kaubojima"* sa Brunom Kirbijem (mladi Piter Klemenca) i *"Poverljivo iz Njujorka*", ne mešati sa *"Poverljivo iz LA"*, o Džoniju Stompanatu (s kojim je Ava Gardner varala muža Sinatru, često su mu nabijali rogove) i Mikiju Koenu, Al Kaponeovom jevrejskom zameniku. Filmovi su mu doneli i veliku slavu i velike pare.

Godine 1955. snima svoj najpoznatiji i najkontraverzniji film - "*Plakaću* *sutra*", još jedan biografski film, ali ovaj put ne o borbi prekaljenih ratnika, nego.... o borbi male devojčice Lilijan Rot (Rutštajn-Silberman), koju je majka Silverman terala da bude slavna i bogata, i time je gurnula u pedofilsko gnezdo Holivud gde je neki jevrejski producent, iako je i sama bila Jevrejka, silovao kada je imala samo 6-7 godina,

dok je pozirala, GOLA, za njihovu maskotu, devojčicu sa lampom, toliko infámije je skriveno u tom podrumu perverznjaka zvanom Holo-vud. Za koje nikada ne biste saznali da niste došli ovde. Na njoj (i na Riti Hejvort, i vrlo moguće Džudi Garland) je zasnovana Džuli, devojčica koju sistematski siluje i drži kao roba sadista, gorepomenuti Džek Volc. Više od 70 godina joj je trebalo da se oporavi. Postala je neizlečivi alkoholičar. Ta ista majka joj je dala alkohol, da se izbori sa situacijom.

**Ričard Konte** joj glumi muža, takođe alkoholičara, koji je bije. Film je snimljen u istoj onoj kući gde su sve tri bile sistematski silovane, MGM, onaj sa lavom što riče (Metro-Goldvin-Majer to jest Loew-Schmuel Gelbfisz-Lazar Meir, pogodili ste, Jevreji). A mi mislili srećne, pevaju Somewhere over the rainbow.

Sa istim režiserom, Danijelom (Šugar)Manom, hteo je još jednom da se oproba u režiji neke predstave, ali mu opet nije uspelo. Ali mu je snimio neki film sa Dinom Martinom.

Do kraja 60-ih je glumio u tuce filmova, neki od najznačajnijih su *"Pun života"* sa Džudi Holidej (pravo prezime Tojvim), komunistkinjom koja je živela u svingeraju sa poznatim kompozitorom Leonardom Bernštajnom i Adolfom Grinom i njegovom ženom Filis Nojman, i *"Braća Riko"* o tihom porodičnom čoveku za koga se ispostavi da je nekada bio visoki član Organizovanog kriminala, i u *"Ove besne* *godine"* sa Silvanom Mangano (partnerkom Rafa Valonea, koji ovde glumi Papu).

Od serija u kojima je glumio, svakako je najpoznatija *"Nedodirljivi"* (o Al Kaponeu i Eliotu Nesu), i *"Zona* *sumraka",* *"Alfred Hičkok prikazuje"*, i *"Hapšenje i kazna"* (kao "Zločin i kazna", samo krimić).

Glumio je i Barabu u filmu o Isusu, ne mešati sa filmom Baraba, sa Entonijem Kvinom i gorepomenutima Palahnjukom i Silvanom Mangano, ali meni jedan od najzanimljivijih je svakako *"Sinanon"* a najzanimljiviji *"Uključite se za stravu"*, njegov ZOMBI film iz 1965.

Sa Dinom i Sinatrom je glumio ne samo u "Okeanovih 11", gde je doduše njegov lik umro, nego i u *"Napad na* *Kraljicu* (brod)" i *"Hotel"*. Kao i dva puta kao poručnik Dejv Santini

u *"Dama u cementu"*,mrtva dama i *"Toni Roum"*, kao Rim, ne mešati sa njegovim drugim filmovima, *"Plač* *grada"*, u kome se zove Martin Roum, kao Rim, "*Uspavani grad"* gde se zove Fred Rouen*, "Razgolićeni* *grad" i "Nasilni Rim",* mafijašku trilogiju.

Konačno je debitovao kao režiser-glumac 1968. filmom *"Operacija Ukršteni orlovi"*, snimljena sa našim glumcima - Radom Đuričin, Reljom Bašićem i Abdurahmanom Šaljom, i on je naš.

‐------------‐--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Konte je konačno dobio titulu Dona, iako mu prezime kaže Grof. Trebao je da bude Don Vito, biralo se između njega, Ernesta Borgnajna i Lorensa Olivijea, meni se lično najviše sviđa Konte, Ernest ima malo seljačku komedijašku facu, kao Burduš (za koga je takođe kolala priča da je pozvan na audiciju, verovatno su ih pomešali, debili), a Olivije me previše nervira, nadmena njuška. Branda niko nije hteo. Bio je previše naprasan. Za ulogu su razmatrani još i Orson Vels čak, i Entoni Kvin, koji je odmah posle toga snimio jedan od najglupljih mafijaških filmova ikada, *"Don je* *mrtav"* (u kome glume i Al Letijeri i Ejb Vigoda).

Ali ni uloga Emilija Barzinija mu nije loša (to je Vito Đenoveze u pravom životu, koji je ostao da vodi oiginalnu postavu prve Mafije u Americi braće Morelo (Vito Korleone i Teranova braća), koja se raspala na Pet porodica).

Toliko je upečatljivo odigrao ulogu Barzinija, da je još mnogo puta pozvan da zapečati ulogu mafijašā. *"Pakao* *ubijanja"* (1973), *"Velika porodica"* , u originalu "Poštovana porodica - Koza nostra" (1973), sa Simonetom Stefaneli, ovde Apolonijom,

*"Moj brat* Anastazija" (1973), (Anastazija je ovde Salvatore Tesio), *"Pit, Perla* i *Pol"* (1973), *"Nasilni profesionalci"* (1973),

"*Bez izlaza"* (1973), sa Alenom Delonom, *"Ana, kakvo osobito zadovoljstvo"* (1973), sve to za samo jednu godinu, i *"Prvo pucaj, pa onda...umri"* (1974) i *"Nasilni Rim"* (1975).

Osim onog filma o zombjima, glumio je još u tri horora, ima tu strašnu facu - *"Zlo oko",* erotski horor, "*Dnevnik* *ženskog ubice"* i *"Goli egzorcizam"*, takođe sve za jednu godinu (1975).

Bio je pobožan Katolik, bio je oženjen, takođe glumicom Rut Stori, ali nisu imali dece. Usvojili su Marka. Mark Konte, poznati urednik na filmu. Preko njega je posvojeni deda ragbiste Krisa Kontea. Bukvalno je snimao do smrti. Te godine kad je snimao 4 filma, 1975., tad je i umro. Od srčanog udara. I moždanog u isto vreme. Aprila 1975. Izdržao je 8 sati dok ga nisu reanimirali, ostao na intezivnoj nezi i umro 12 dana kasnije. Sahranjen je u Vestvud memorijal parku u Los Anđelesu.

Mislite da smo nabrojali skoro pa sve njegove filmove..... pa varate se, čovek je izgarao na poslu, tako je to kad dugujete Mafiji/jevrejskim producentima:

(Ne terajte me da linkujem sve ove, staviću jednostavno link na Filmografija Ričarda Kontea)

Toni u Raju ograđenom bodljikavom žicom (1939)

kapetan Dejvis u Dnevniku iz GvadalKanala (1943)

poručnik Anđelo Kaneli u Purpurnom srcu (1944)

redov Bartek u Kapetanu Ediju (1945)

fašistički redov Nikolo u Zvonima za Adana (1945)

redov Rivera u Kao šetnja po suncu (1945)

Kris Konlon u Pauku (1945)

Mel Filips u Negde u noći (1946), o gubitku pamćenja

Pol Klermont u Drugoj ljubavi (1947)

Martin Roum u Plaču grada (1948), o dva najbolja druga na suprotnoj strani zakona

Fred Rouen u Uspavanom gradu (1950), o kokainu

Maks Moneti u Kući punoj stranaca (1949)

Bil Saton u Vrtlogu (1950), o hipnozi

Leri O'Brajan u Holivudska priča, ne mešati sa sličnima, (1951)

Bruno Felkin, mafiozo, u Divlja plima (1951)

Felipe Rivera u Borcu (1952), po romanu Džeka Londona

Džena Morela, ne mešati sa braćom Morelo, u Jahačima osvete (1952)

Kejsi (Casey, ne K.C.) Mejo u Plavoj gardeniji Frica Langa, (1953) Gardenija je pesma Neta Kinga Kola

Krito Damú/Omar bin Kalif u Pustinjskoj legiji (1953)

Prorok Naum, svetac iz današnjeg Iraka u Robovima Vavilona (1953)

Piter Vels u Maski prašine (1954), o trkačkim automobilima

gospodin Braun u Velikoj kombinaciji (1955)

Nik Magelan u Poverljivo iz Njujorka (1955)

Džoni Denton u Velikoj dojavi (1955)

Bil Loklin u Malom crvenom majmunu (1955)

Džon Gilmor u Bengaziju (1955)

poručnik Tom Flegler u Nultoj meti (1955), o Severnoj Koreji

Toni Bardeman u Plakaću sutra (1955)

Nik Roko u Pun života (1956)

Edi Riko u Braći Riko (1957)

Majkl u Ove besne godine (1957), gde zavodi 16-godišnju devojčicu, on tada ima 47 godina

Ajra Bauer/Erni Siger u Nedodirljivima (1959)

kaplar Majlo Trubi u Došli su u Korduru (1959)

Entoni Bergdorf u Okeanovih 11 (1960)

samog sebe u Pepeu (1960)

Fil Kliford u Razgolićenom gradu (1962)

Lenard Ešli u Ko je spavao u mom krevetu (1963), još jednom da Dinom Martinom

Pol Danél u Hapšenje i kazna (1964)

Rajd Kimbl u Sinanon (1965)

Toni Moreno (umesto Toni Romano), sa Sinatrom u Napad na kraljicu (1966)

Duperé u Hotelu (1967)

poručnik Dejv Santini u Toniju Roumu (1967) i Dama u cementu (1968)

poručnik (ali vojni) Bredford u jugoslovenskom filmu Operacija Ukršteni orlovi (1967), sa Abdurahmanom Šaljom, to je onaj stari deda iz filma Posle kiše sa Radetom Šerbedžijom

Don Emilio Barzini u Kumu (1972)

Don Korasko u Bosu (1973)

Don Antonio Markezi u Časna familija Koza nostra (1973), sa glumicom koja glumi Apoloniju Viteli, gde se zove slično - sinjora Vitale

Alberta Anastaziju (Tesia) u Moj brat Anastazija (1973)

Padula u Nasilnim profesionalcima (1973)

Nik Gusto u Bez izlaza (1973)

Macanti u Prvo pucaj, pa onda...umri (1974)

doktor Stoun u Zlom oku (1975)

advokat Sartori u Nasilnom Rimu (1975) i

egzorcista u Egzorcisti III: Urlik iz tame (1975), originalni naziv Urlo dale tenebre

I ovo nije ni trećina

Link: Mubi Konte