Vitamin D

Vitamin D (kalciferol, „vitaminom sunca“) obuhvata grupu sekosteroida rastvorljivih u mastima, a dva najvažnija oblika u kojima se javlja su vitamin D2 (ili ergokalciferol) i vitamin D3 (ili kolekarciferol). Vitamin D, koji se sintetiše u organizmu kao posledica izlaganja suncu, ili se unosi putem hrane i vitaminskih dodataka, biološki je inertan, a aktivira se u telu nakon određenih hemijskih reakcija.

center

Vitamin D je veoma važan za metabolizam kalcijuma i fosfora, jer podstiče resorpciju ovih minerala iz creva i omogućava njihovo deponovanje u kostima. Neophodan je za pravilan rast kostiju i zuba i za dobar rad mišića i nervnog tkiva. Vitamin D se stvara u koži prilikom sunčanja, dok se potrebe za dodatnim količinama vitamina D obezbeđuju iz hrane. Dobri izvori su: riblje ulje, morska riba, buter, jaja (žumance).

Nedostatak vitamina D prouzrokuje demineralizaciju kostiju koja se kod dece manifestuje kao rahitis, a kod odraslih osoba kao osteomalacija. Za lečenje rahitisa se koristi rastvor vitamina D u ulju, koji se daje oralno ili intramuskularno.

Grupa vitamina D obuhvata 7 vitamina koji se međusobno razlikuju u strukturi bočnog lanca u položaju 17. Ali kad se govori o vitaminu D u užem smislu misli se na smesu vitamina D2 (ergokalciferol) i D3 (kolekalciferol). Ergosterol (provitamin ergokalciferola) je biljnog porekla, dok je 7-dehidrokolesterol (provitamin kolekalciferola). Najčešće su to beli kristali. Vitamin D praktično je nerastvorljiv u vodi, ali se rastvara u alkoholu , hloroformu, etru i u biljnim uljima. Nije stabilan u kristaličnom stanju pa ga često nalazimo u uljanim rastvorima koji su stabilni.

Vitamin D se u telu može sintetisati u koži pod uticajem ultraljubičasth zraka iz provitamina D, ali se može unositi i hranom. Najviše ga ima u ribljem ulju i mesu, mleku i mlečnim prozvodima i žumancetu. Dnevni zahtevi za vitaminom D relativno su mali i odrasli ga nadoknađuju izlaganjem suncu ili hranom. Preporučena dnevna količina (RDA) iznosi 5 - 10 μg.

Primarna uloga vitamina D je održavanje homeostaze i konstantne koncentracije kalcijuma i fosfata u plazmi. Potiče njihovu apsorpciju iz probavnog trakta. Doprinosi jačim kostima i zdravim zubima, te je vrlo učinkovit u razvoju dece.

Nedostatak vitamina D ogleda se klinički hipokalcijemijom, hipofosfatemijom ili opštom demineralizacijom kosti, bolovima u kostima, spontanim frakturama i slabošću mišića. To je uzrokovano nedovoljnom resorpcijom kalcijuma i fosfata. Tako može doći i do bolesti koja se zove rahitis. To je metabolička bolest kostiju. Kosti postaju mekane i naginju deformacijama dok zubi postaju defektni. Najčešća je kod dece pa je njima najviše potrebno vitamina D. Kod odraslih se javlja retko.

Primenom velikih doza vitamina D dolazi do poremećaja u metabolizmu kalcijuma, pa su prvi simptomi hipervitaminoze vezani uz hiperkalcijemiju. To su umor, probavne smetnje, gubitak težine, anemija pa i depresija. Dolazi i do dodatnog taloženja kalcijuma u bubrezima i gušterači. U prevelikim dozama smatra se najtoksičnijim vitaminom.

## Sinteza

**Vitamin D3**

Vitamin D3 se sintetiše iz 7-dehidrokolesterola, derivata holesterola, koji se zatim fotolizira ultraljubičastim zracima. Produkt je provitamin D3. Provitamin D3 tada spontano izomerizuje u vitamin D3. Vitamin D3 (kolekalciferol) se hidroksiluje u jetri u 25-hidroksikolekalciferol (kalcidiol) i skladišti dok ne zatreba. 25-hidroksikolekalciferol se kasnije hidroksiluje u bubrezima u glavni biološki aktivni oblik 1,25-dihidroksikolekalciferol (kalcitriol).

Preuzeto sa:
https://sh.wikipedia.org/wiki/Vitamin\_D