Austin Rackley

Austin Amerikában, 1815

### Előzmények

A Vadnyugat legmeghatározóbb emberei az aranyásók vagy aranymosók voltak. Először 1797-ben találtak aranyat Kaliforniában, aminek köszönhetően több ezren nyomultak be a Vadnyugatra.

Egy történet szerint egy hideg januári reggelen James Marshall, aki Kalifornia északi részén, a Sierra Nevada lábainál egy épülő fűrészmalom ácsolását végezte, a hulladékürítő vályúban egy csillogó kavicsot pillantott meg. Felkapta, odaszaladt a gazdájához és a többi munkáshoz: *-Úristen! Aranyat találtam!*

Bár kezdetben próbálták eltitkolni, a hír gyorsan kiszivárgott. Az év végén a Sierrában már több mint 6000 ember mosott aranyat. A következő év végén megindult a "kilencvennyolcasok" hatalmas áradata. Ekkora már több mint 10 000 ember mosott aranyat a közeli partok mentén.

Az aranyásók sorsa kemény volt. Mindennap 20-21 órát robotoltak egy szitával. A bányásztáborok kezdetleges lakóhelyek voltak, de nem volt bennük fejetlenség. Eleinte minden ember őrizetlenül hagyhatta a holmiját, miközben dolgozott. Ahogy azonban nőtt a versengés és fokozódott a gazdagodási vágy, valamint fellépett a konkurencia, az aranyásók védőőrséget szerveztek. Az aranyásók egészen az ausztráliai aranylázig ide jöttek meggazdagodni.

### Élete

Austin egy ötgyermekes kispolgári családban született Richmondban. Anyja fonóként, apja ácsként dolgozott a külvárosban. Testvérei korán meghaltak, egyedül ő élte meg a 14. születésnapját.

Szülei halála után, 17 évesen hajóinasnak állt, a Lamantin nevű teafűszer szállító vitorláson szolgált tíz évig. Bejárta Indiát, Dél-Afrikát, utazásai során eljutott Hollandiába, Angliába, Franciaországba és Belgiumba, megtanult hindiül, franciául és egy kicsit afrikaansiul is.

A kaliforniai aranyláz hatására felhagyott a hajózással és félretett vagyonából ő is nyugatra utazott a megfelelő eszközök beszerzése után. Egy 300 főt számláló karavánhoz csatlakozott 1798 áprilisában, majd a középnyugati territóriumokon és Sziklás-hegységen átjutva októberben érkezett meg úticéljához. A telet egy szegényes viskóban vészelte át nehéz körülmények között, azonban a helyi indiánok segítségével megtanult alkalmazkodni a sivár viszonyokhoz. 1799 tavaszán sikeresen aranyat talált, összesen közel negyed kilogramm nyers nemesfémet sikerült öszegyűjtenie. Az érceket még Kaliforiában eladta és a pénzből visszautazott Richmondba.

Ám a városi életet nem élvezte, kalandot keresett. 1802-ben Európába utazott és beállt Napóleon seregébe, ahol a hadnagyi rangig jutott. A hadvezér 1804-es császárrá koronázásakor kiábrándult a vezérből, dezertált majd Angliába utazott, s 1806-ig Napóleon ellen harcolt. Itt megismerkedett egy fiataé nővel, Naomi Jenningsel, aki az Egyesült Földre készült egyetemi tanulmányai megkezdéséhez. Rackley beleszeretett Naomibe és 1807-ben végleg letelepedtek Dániában. Rackley az Egyesült Föld hadseregében szolgált, a Skandinávia ellen folytatott háborúban egy kiseb partizánezredet vezetett győzelemre. 1815 decemberében szolgálataiért Becsületrenddel tüntették ki.

Watt elnök halála és a kibontakozó politikai válság mélyen feldühítette, ezért független jelöltként jelölte magát az 1816-os elnökválasztáson.

### Személyisége

Becsületes, kalandvágyó, határozott személy. Csendes, zárkózott, csak szükség esetén beszél, szivarozik és nem veti meg a whiskeyt. A politikusokat nem szívleli, az Egyesült Föld vezetőit túl puhánynak gondolja, Byron nyílt biszexualitását gyakran támadja. Igazi macsó, "kemény ember", akinek nehéz a közelébe férkőzni, de barátai egy hűséges és elkötelezett, mélyen hívő emberként ismerik.

Elkötelezett republikánus, tagadhatatlanul jenki és a szabad fegyverviselés lelkes támogatója.