Sly Raccoon

**Sly Raccoon** on ensimmäinen osa Sly-sarjaa, jossa mestarivarkaan roolissa hiiviskellään, näpistellään ja mätkitään. Itselle peli on varsin nostalginen, koska pelasin sen ensimmäisen kerran esiteininä läpi. Vaikka myöhemmät osat, etenkin Sly 2 saivat ihastumaan pelin luomaan universumiin, on ykkösosakin varsin pätevä loikinta.

## Varas varasta vastaan

Sly Cooper kuuluu mestarivarkaiden sukuun, jotka ovat jakaneet näpistelytaitojaan polvelta toiselle Thievius Raccoonus -nimisen kirjan muodossa. Ennen kuin Sly ehti oppia isältään ja kirjasta mitään, surmasi Fiendish Five -niminen rikollisjengi Slyn vanhemmat. Kukin heistä kahmaisi itselleen osan Sly-suvun mestarivarkaan kurssikirjasta. Orpokodissa Sly löysi tulevan Cooper-jenginsä kaksi muuta jäsentä, tietotekniikkanero Bentleyn sekä kaahailusta nauttivan pakokuskihippo Murrayn. Yhdessä he hioivat taitojansa, jotta he voisivat vihdoin varastaa Thievius Raccoonuksen takaisin.

Jokainen viidestä isosta kihosta ovat perustaneet rikollisimperiuminsa eri puolille maapalloa, joka tuo visuaalista vaihtelevuutta kenttiin. Pahiksien omat taustat, motiivit ja persoonallisuudet tuodaan esille heidän esittelyllä ennen alueelle saapumista, sekä heidän työhön tai Slyn nappaamiseen liittyvillä kuulutuksilla kenttien aikana. Yleisesti ottaen tuhotakseen jokaisen huippurikollisen rikollisorganisaatiot, on Slyn tehtävänä pihniä aboutrallaa seitsemän runsaalla vartioinnilla turvattua avainta, jotka avaavat tien isokihon luokse. Tämä on hyvä veruke jakaa jokainen alue lyhyisiin kenttiin.

Slyn nerokaveri Bentley tarjoaa kaikensorttista taustatietoa jokaisen avaimen saalistamista varten, sekä ohjeistaa mahdollisimman kivuttomaan keikassa onnistumiseen. Etenkin Slyn ja Bentleyn välinen yhteistyö ja dialogi pitävät yllä Slyn imagoa mestarivarkaana ja joka keikan eli kentän merkityksellisyyttä. Pakokuski Murray on jokseenkin osana kolmikkoa, mutta pelkurina ja kömpelönä hippona hän on liian eriarvoinen muun porukan kanssa ruutuajan puutteen lisäksi.

## Akrobaattitaituri Sly Cooper

Tasoloikinta tukee Slyn hahmoa tekemällä hänen loikintaosuuksista helposti kontrolloitavia. Hyppiminen tuntuu kevyeltä, sillä Sly voi vaihtaa hypyn suuntaa helposti tuplahypynkin aikana. Lisäksi kentät on ripoteltu täyteen kimaltelevia polkuja, köysiä ja koukkuja, joihin Sly voi mestarivarkaan elein tarrata pelkällä ympyränapin painalluksella. Tämä lisää variaatiota loikkimiseen tekemättä siitä tarpeettoman hankalaa. Toki hyvin harvassa mutta silti parissa tilanteessa Sly saattaa tarrata ihan muualle mihin pelaaja halusi. Hyppelyn lisäksi lisähaastetta tulee vihollisista ja laserhälyttimistä. Kun Sly kerran osuu valokeilaan tai laseriin, alkavat hälytykset huutamaan ja kaikki laserit muuttuvat tappaviksi. Tämä korostaa sniikkailun tarvetta, muttei rankaise liikaa virhearvioinnista. Sen sijaan taskulampuin liikkuvia vartijoita on välteltävä siihen asti, kunnes pääsee heidän selkänsä taakse iskemään. Osumia Slylla on yhtä monta kuin onnea tuovia hevosenkenkiäkin, mutta niitä ei ole kentät väärällään samalla tavalla kuin Mariolla sieniä.

Jokaisella rikollispomolla on oma hubworld, josta edetään esteratamaisiin kenttiin, jotka ovat putkijuoksupitoisia. Kenttien varrelle on ripoteltu vaihteleva määrä vihjepulloja, joiden avulla Sly voi avata kentän aikana löydettäviä kassakaappeja. Näistä Sly löytää myös Thievius Raccoonuksen sivuja, jotka opettavat hänelle uusia liikkeitä. Kaikki niistä eivät ole yhtä käyttökelpoisia, mutta ne palkitsevat saman tien pelaajaa pullojen keräämisen vaivasta, toisin kuin monet muut tasoloikat. Lisäkykyjä ovat esimerkiksi nopeutta lisäävä kuperkeikka, paikallaan pysyessä hetkellinen näkymättömyys sekä vedenkestävyys.

Kaikki Slyn kentät eivät suinkaan ole pyhitetty hyppelylle, vaan joukkoon mahtuu muutamia minipelejä, jotka tuovat peliin vähän variaatiota. Minipelit voivat olla esimerkiksi ykköspersoonasta toteutettua tykkiblästäilyä, kilpa-ajoa tai vaikka aikarajan puitteissa tehtävää esineiden keräilyä. Näiden viihdearvo vaihtelee varsin paljon, toisten ollessa tervetullutta pikkukivaa, kun taas osan saisi polttaa roviolla.

## Yhden illan juttu

Sly on tasoloikinnan nälkään varsin pätevä vaihtoehto, jossa kontrollit ovat helposti samaistuttavat ja sarjakuvamainen mestaririkollistarina tempaisee mukaansa. Varsinaisissa tasohyppelykentissä on annettu turvalaitteiden väistelystä huolimatta tilaa nopealle pikajuoksulle, johon kannustetaan kentän läpäistyäkin aikatriaaleilla. Peli ei myöskään ole kovin pitkä, joten se on pikaisesti nautittu. Se kenties onkin osittain Sly Raccoonin ongelma, sillä kentät ovat lyhyitä siitä huolimatta, että niistä pyritään puristamaan kaikki mehut irti keräiltävillä pulloilla ja aikatriaaleilla. Muutama hiukka tasoton minipeli on eksynyt ikävä kyllä joukkoon, kuten Haitilla sijaitsevassa rämeikössä voi todeta. Lisäksi Sly ei ole kovin haastava, vaikka kohdeyleisön eli kersat huomioon ottaen se ei vaikuta kuin omiin viihdearvoihin.