Új Timurida Birodalom

**ÚJ TIMURIDA BIRODALOM**

Főváros: Delhi

Államforma: Hibrid Monarchia

Államfő: Dzorig Mergen Nagykán

Hivatalos nyelvek: hindi, perzsa, arab, mongol

Beszélt nyelvek: még vagy 500 nyelvjárás

Etnikumok: perzsa, indo-árja, dravida
Vallások: hindu, muszlim, keresztény, szikh, buddhista

**Közigazgatás:**

- A birodalom tartományokra, azon belül megyékre van osztva Ezen területi egységek az azonos szinten mind egyenlőek és egyenlő módon képviselik magukat a Népgyűlésben.
- A birodalmi hierarchai szerint a legfőbb hatalom a Nagykáné. Élet és halál ura, szava megkérdőjelezhetetlen. Az ő feladata őrködni a birodalom sorsa felett. Legfőbb hatalomként bármibe belenyúlhat, de nem ez a doktrína, amit feladatköre elvár tőle. Az ő feladata nem a törvényhozás, vagy rendeletekkel való foglalatosság, hanem a birodalom felívelő útjának egyengetése. Az irányvonal felállítása és az ország vezetésének folyamatos ellenőrzése.
- Az ő segítsége a Káni Tanács (Bhávi Párisád). Ez olyan tudós főkből áll, akik megkérdőjelezhetetlen érdemeket értek el szakterületükön. Az ide való kinevezés egy élet munkájának megdicsőülése. Tudásukra pedig az uralkodó bármikor támaszkodhat.
- Ez alatt vannak a Minisztériumok (Diván). Ezek olyan közigazgatási egységek, amik egy fajta témakörben törvényalkotói, felügyelői jogkörökkel rendelkeznek. Tagságuk a káni tanács és az uralkodó kinevezései alapján történik szakmai szempontok alapján.
- A Népgyűlés a népképviselet. Ez egy hatalmas tanács, ahol a tartomány kormányzói (Rádzsputok) és az alájuk tartozó megyék képviselői (Pratinidik) vesznek részt. Ebben az állandó testületben tudnak felszólalni, kéréseiket, észrevételeiket a magasabb közigazgatási egységek felé eljuttatni. Mind a káni tanács, mind a divánok képviseltetik magukat a népgyűlésben.

**Haderő:**

A birodalom egyenlőre gazdasági felemelkedésben van és ez nem teszi lehetővé a nagy állandó hadsereg fenntartását, de Nagy Shagal tanai szerint bármikor készen kell állni, hogy a birodalomnak harcban is meg kell majd védenie magát. Ezt úgy kívánta elérni, hogy a régi szokásokkal ellentétben nem akart képzetlen újoncként behívott parasztokkal hadba vonulni, ami csak felesleges vérveszteséget jelent. Ezzel szemben általánossá tette a kiképzést, amit nyugati minta és keleti szellemiség alapján próbált elérni. Főleg militáns szikh szakértőket vett fel a hadügyi diván és a népszámlálásnak megfelelően bizonyos korosztályokat kiképzésnek vetnek alá. Ez egy alap képzés, nem törekszik a tökéletességre, nem befolyásolja annyira a kisemberek életét, hogy az a mezőgazdasági, ipari munka terhére legyen, viszont ilyen kiképzések aránylag rendszeresek, magújító jellegűek, haladnak a technikai fejlesztésekkel és az újabb doktrínákkal. Így létrehoznak egy a háborúban életképesebb embertömeget, akik magabiztosabban is bújnak adott esetben a mundérba.

**Gazdaság:**

Az ország elsődlegesen mezőgazdaságáról híres, de az utóbbi évtizedekben rohamosan fejlődött az ipar is. Nyugati mintájú rendszerek lettek bevezetve, gyárak nőttek ki a földből. Munkanélküliség szinte már nincs is, ami a hatalmas lélekszámot nézve nagy eredmény. Létbiztonság lett a birodalomban. Pont ahogy Nagy Shagal megígérte.

**Kereskedelem:**

Mivel a birodalom léte a szomszédjai szemében vagy szálka, vagy bosszú alapja, esetleg ma már reálisan irigység is belejátszik ebbe a képbe, így kereskedelem szempontjából messzebbre kell tekintenie. Az elsődleges pertneri lehetőségek Afrika és a gyarmatosító európai hatalmak felé fordítják az ország szemeit. Ez azonban még a jövő zenéje, Egyenlőre a birodalom még kényszerű belső gazdasági növekedésre van utalva.

Timur Lenk halála után a trónöröklési kérdések miatt birodalma több darabra hullott. A legtovább fennmaradó és nagyon sokáig virágzó, bár sok intrikával, vérrel, háborúval átszőtt utódállama, a Mogul birodalom lett. Miután a Közép Ázsiai magterületek elvesztek a fővárossal, Szamarkanddal együtt, Timur leszármazottja, Bábur hozta létre ezt az egységet először Agrai központtal. Az India északi részén felálló államalakulat nemzedékek és nagy uralkodók vezetése alatt a kínai császár, vagy a leggazdagabb európai uralkodók gazdagságával vetekedő birodalommá vált. Olyan hatalmas szultánok alatt formálódott ez a kétpólusú világ, mint Humájun, vagy Nagy Akbar. Timur hagyatéka sem ment pocsékba, a birodalom virágzása alatt a mogul dinasztia kultúrális, művészeti, tudományos szempontból is világítótoronnyá vált nem csak a régióban, de világviszonylatban is. Az állandó ellentétet a vallási kettős pólus alkotta. A muszlim perzsa hatás nyugatról és az Indiában amúgy is jelenlévő hindu kultúra és vallás. A perzsa hadurak és a hindu rádzsput hercegek ellentétéről és az uralkodó köztük való egyensúlyozásáról szólt a birodalom léte. A 18. századra fogyott ki a dinasztia a tehetséges uralkodókból és ezután a hatalmas óriás lassú hanyatlásnak indult. Közben már a főváros Delhibe költözött. Az európai és perzsa befolyás elharapózott és a 19. század első etapjában a birodalom több részre szakadt. Ezt a káoszt használta ki. Az európaiak kínai befolyása, valamint az európai nagy háborúk változásokat indítottak el a térségben is, ami egy Perzsa belső háború alkalmával elhozta az időt a nagy változásra.

1815 után:

Ezt a nagy változás II Bahadur idejében jött el, aki botrányos külpolitikával a saját fejére hozta a káoszt.Bahadúrt a trónkövetelők kihasználták, gyenge jelleme miatt megindulhatott a verseny a trónért. A perzsáknak a saját gondjuk miatt nem volt lehetőségük ide koncentrálni, így kiegyenlített volt a helyzet. Ebben a káoszban lépett színre a dinasztia oldalágáról származó, mongol gondolatiságban nevelt Bordzsigid Gokh Shagal. Az akkor fiatal, potens uralkodójelölt külföldi országokban nevelkedett. Bejárta a fél világot, tanult, figyelt és eddigre határozott elképzelései voltak, hogy hogyan tudná felemelni ismét Timur hagyatékát. A hindu hercegek segítségét kérte. Nem ígért könnyelműen, nem a muszlim világ kiszorítását ígérte, hanem egyenlő bánásmódot, szabad vallásgyakorlást, egységes jogokat muszlim és hindu között. A karizmája meggyőzte a rendre és biztonságra vágyó indiaiakat, de nem mindenkit. Tudta, hogy elég nagy koalíció maradt India szerte, akik nem akarják elveszteni a vezető pozícióikat, velük kiegyezett békés úton, így a kemény falat, a birodalom nyugati részét uraló szunni hadurak ellen fordulhatott. A hadszíntéren sem bizonyult gyengének, mintha Timur szelleme járta volna át. Kíméletlenül, gyorsan csapott le. Nem foglalkozott a háború addig megkövesedett szabályaival, ő diktálta a szabályokat és a tempót. Amikor elérte reális célkitűzéseit és a hadurak által bevont iráni uralkodó Fath Ali sah féltve a kiharcolt békét, engedett és békét kötve területeket adott Shagalnak. Ezzel az új uralkodó, akinek neve ravasz rókát jelent, megkezdhette a rendteremtést. Az új állam kezdeti időszaka nem volt vérmentes. Nagy tisztogatások voltak a vezetésben. Az új uralkodó könyörtelenül rendet rakott a birodalmában. Ez volt számára az első és legfontosabb, hogy működőképes államalakulatot hozzon létre. Nem hazudott az őket támogatóknak. Ígéretéhez híven vallásszabadságot hirdetett. Békés egymás mellett élést a birodalom népeinek. Szigorú, de igazságos törvényeket hozott és gőzerővel formálta újjá az immár Új Timurida Birodalom névre hallgató ország közigazgatását, haderejét, törvénykezését. Mongol hagyomány szerint a legfőbb értéknek a tehetséget és a produktumot jelölte meg. Véres keménységgel üldözte a korrupciót és nepotizmust. Szociális reformokat léptetett érvénybe, fejlesztette a mezőgazdaságot, az ipart, nagy pénzeket fektetett az oktatásba, egészségügybe. Mindent elővett amit nyugaton látott és jónak talált, ezt pedig ötvözni akarta a keleti kultúrával és gondolkozásmóddal. A köznép számára a véres bevezető után mégis egy két lábon járó szentté vált. Kidolgozott egy hibrid államigazgatási formát, amiben nincsen öröklés, csak rátermettség. Fejlesztette, de nem bonyolította a bürokráciát. Amikor úgy érezte, hogy álma kezd valóra válni, ő maga járt példával elöl és mivel kora miatt már úgy érezte, hogy nem tudja ellátni maradéktalanul a feladatát, önként mondott le az uralkodói hatalomról egy tehetséges ifjút megjelölve utódjául, akit mind a káni tanács, mind a képviselői gyűlés egyhangulag megválasztott.
Az elmúlt három évben azóta a volt Dzsajpuri képviselőből lett közgazdász uralkodik a birodalomban és viszi tovább Shagal terveit és álmait. Az ország kezd kilábalni a szegénységből és elmaradottságból. A külpolitikában is egyre intenzívebben akar részt venni, de nem felejtik, hogy Timur álma és az őket megillető hely a világban nem korlátozódik a mostani birodalmi területekre. Irán is túlélte a nehéz időket és kölcsönös elszámolni valójuk van, valamint a hindu világ és a mogul birodalom öröksége is várja az országot, ahogy a közép ázsiai népek timuri hagyatéka ugyencsak.