Aldriona

## Lady Aldriona, Alvdis Torulfsdotter

Lady Aldriona var, vid den gamla erans slut, ledare för riddarordern The Brotherhood of the Black Rose. Hon stred vid Mordreds sida mot Arthur, trots att hon tjänat under Arthur i årtionden dessförinnan. Hon föll i slaget vid Camlann.

## Bakgrund

Lady Aldriona spenderade majoriteten av sitt liv vid Kung Arthurs hov, men föddes i det fjärran norr som dotter till en asatroende hövding.

#### Uppväxt och tidigt liv

Hövding Torulf av Granvik fick tre barn. Sonen Torbjörn, yngre sonen Fenrir, och dottern Alvdis. Torbjörn skulle ärva hövdingatiteln och de två yngre barnen nyttjades för att främja ätten på andra sätt. Fenrir var något av familjens svarta får och det bestämdes snabbt att han var ett dåligt inflytande på sin bror men framförallt sin syster. Han skickades ut i världen för att bli handelsresande och på så vis bringa rikedomar till ätten.

Alvdis skickades också bort, men till det mäktiga kungariket i söder. Vid femton års ålder anlände hon ensam till Kung Arthurs hov vid Camelot, med uppmaning om att finna sig en rik make som kunde bringa politisk makt till ätten.

#### Den första tiden vid hovet

Alvdis visste inte mycket om vad hon skulle förvänta sig av hovlivet, men hade läst och hört om sederna kring det runda bordet. Hon förväntade sig en plats fylld av nobla och ridderliga ädlingar, men möttes av ett hov lika fullt av intriger och ränksmidande som vilket annat hov som helst i världen. Hon fattade tidigt beslutet att dölja så mycket hon kunde om sitt förflutna. De kristna var i kraftig majoritet, så hon bar ett kors och talade aldrig om sina gudar. Hon tog sig också namnet Aldriona, för att det skulle smälta in bättre vid hovet än det nordiskt klingande Alvdis.

Den unga Dame Aldriona skaffade sig snabbt vänner vid hovet, men höll fast vid sin naiva tro att alla var goda och ärliga. Hon var inte direkt inblandad i någon politik, men gjorde sitt bästa för att vara snäll och trevlig mot alla hon mötte. Hon var omtyckt, men gjorde inget djupare avtryck i några av samtidens händelser och skeenden.

#### Den Svarta Rosens Brödraskap

En dag anlände Prins Mordred till en av Arthurs banketter. Dame Aldriona visste inte mer än att han var kungens son, hon hade varken hört rykten om detaljerna kring hans härkomst eller historierna om att han var ödesbunden att vara sin fars fiende. Allt hon såg var at konungens egen sån blev hånad och skrattad åt av nästan hela hovet. Hon hörde genast av sig till honom och uttryckte sin sympati och sitt stöd för den stackars illa behandlade prinsen. När han senare under banketten utlyste att han tänkte grunda en riddarorder, menad att skydda Englands gränser mot yttre hot, gav hon honom genast sitt stöd.

Aldrionas deltagande som medlem av den Svarta Rosens Brödraskap sågs som knappt mer än ett skämt. Hon var en ung lady med få förmågor utöver de som förväntades av henne, såsom konversationskonst, handarbete, och musik. Det blev också snabbt tydligt att hon var fullt övertygad att ordern var full av nobla riddare med nobla syften och metoder. Prinsen hade inte hjärta att förklara sanningen, men hon fick den skämtsamma hederstiteln "*Innocent Dame of the Brotherhood of the Black Rose*". Aldriona bar den med stolhet och förstod aldrig varför vissa tyckte att den lät så väldigt rolig.

Åren gick. Brödraskapet krigade på olika platser, bildade och bröt allianser. Medlemmar föll i strid eller gick förlorade på annat sätt. Aldriona själv var aldrig en aktiv medlem i mer än att stå upp som medlem när det skålades på banketter eller uttrycka sitt stöd och förhoppningar om seger när de andra riddarna skulle ut i fält. En dag försvann Mordred spårlöst. Ledarskapet föll till den riddare som var högst i rang efter prinsen; sir Xerxes. Något år senare försvann även han. Till slut fanns det bara en handfull medlemmar kvar, och när den senaste ledaren stupat och rullorna gicks igenom blev det tydlig att Aldriona, som trots allt varit med och grundad brödraskapet, nu var den kvarvarande med högst i rang. Hon la av titeln "*Innocent Dame"*, och klev helt oförberedd upp till rangen *Grand Master of the Brotherhood of the Black Rose.*

#### Ledarskapet

Vid det här laget var nog inte Aldriona längre lika naiv som hon brukat och hon hade nog mer insikt i hur hennes nya order faktiskt arbetade. Men trots detta valde hon att starta sitt ledarskap med de förväntningar hon alltid haft på dem. De skulle nu tvingas bli den hederliga och ridderliga order som hon en gång i tiden trott dem vara. Dame Aldriona visste redan från början att det fanns en risk att hon skulle sluta som en symbolisk ledare med officerare under sig som fortsatte göra precis vad de ville utan hennes vetskap. Därför sökte hon genast hjälp från betrodda vänner såsom Prins Edward, Kung Richard, och Kung Coneall, vilka hjälpte henne lära sig allt hon behövde veta om ledarskap, militär taktik, och annat nödvändigt för att leda en riddarorder.

För att ytterligare förbättra sin utbildning, såväl som försäkra sig om att hennes nya regler efterlevdes, kom Aldriona i samråd med sin unga väpnare Lucy på en plan. De förklädde sig bägge två till pojkar och utgav sig för att vara de nya rekryterna Phillip och Eric. I den förklädnaden fick de båda träna med vapen, till häst, och annan praktisk kunskap en riddare behöver, och Aldriona kunde försäkra sig om att rapporterna hon fick om hur livet inom Svarta Rosen såg ut var sanningsenliga.

Att förbjuda sina riddare att plundra eller utnyttja lokalbefolkning hade en bieffekt i form av att mycket av orderns inkomster i form av både mat och pengar ströps. Ganska snart blev det tydligt att om de skulle klara sig alls behövdes en ny inkomstkälla. Aldriona satte siktet på staden Jorvik med omkringliggande land. Den hade någon generation tillbaka invaderats och tagits över av daner. Nu skulle Jorvik befrias och återföras under Arthurs styre, men i Aldrionas och Svarta Rosens händer. Slaget om Jorvik blev Aldrionas första stora militära seger och staden fick sedan det mer angliserade namnet York. Därefter tog hon sig titeln Lady Aldriona, Protector of York. Perioden efter övertagandet präglades av attacker mot civilbefolkningen av daner som gömde sig i skogarna för att bränna åkrar, förgifta brunnar, och försöka se till att Aldriona inte kunde hålla landet. Även efter att de drivits ut attackerades området flera gånger i försök att ta tillbaka det, men Aldriona gick segrande varje gång.

The Brotherhood of the Black Rose fortsatte med sitt arbete att försvara England och dess gränser. Nästintill aldrig skickade de trupper till korståg eller andra fjärran krig. Ett märkbart undantag är Aldrionas personliga inblandande i konflikterna kring Greve Vlad av Transylvanien. Efter att ha besökt hans hov på festligheter och själv bevittnat hans grymhet mot de som stod under honom lovade hon att en dag se till att han förlorade sin makt. Inte alltför långt därefter var det andra som reste sig mot honom. Han blev tillfångatagen och skulle föras inför rätta. Aldriona reste själv till rättegången i Winchester för att vittna mot honom och uttryckte stor besvikelse att han dömdes till livstids husarrest istället för döden. Med sig tillbaka tog hon med sig några av hans tjänstefolk och andra offer, vilkas ättlingar än i dag lever i Craven.

#### Slutet

Sju år efter sitt försvinnande dök Mordred upp igen. Efter samtal med Aldriona om hur hon lett hans riddarorder fattade han beslutet att hon fick behålla sin titel och sitt ansvar. Han skulle istället bära titeln *Warlord of the Brotherhood of the Black Rose*, och ha sista ordet i beslut gällande krig och konflikter. Aldriona fick hålla kvar fullt ansvar för allt annat praktiskt och administrativt arbete, samt fatta beslut om krig vid behov i hans frånvaro. Efter detta försvann han igen under många år.

En dag anlände ett brev till Aldriona, förseglat med ett svart sigill med en ros. Brevet var från Mordred, där han förklarade sin plan att vända sig mot sin far, Kung Arthur, och störta honom. Han åberopade den trohetsed Aldriona en gång i tiden svurit till honom, och krävde att hon skulle samla sina trupper för att stå vid hans sida mot Arthur. Aldriona ställdes inför valet att antingen stå fast vid heder och lojalitet, och därför hedra sin ed till Mordred men ses som en förrädare och bli fiende till både vänner och allierade, eller att välja att bryta sin ed och gå emot alla de ridderliga regler hon i så många är kämpat för att upprätthålla. Hon valde sin heder, och lämnade Camelot tillsammans med Svarta Rosen.

Aldriona vann flera segrar åt Mordred i kriget som kom. Till slut stupade hon på samma ställe som Mordred själv så väl som Arthur; slaget vid Camlann. Hennes order upplöstes, hennes fosterson skickades i hemlighet att växa upp hos en gammal allierad, och York föll i nya händer. Hon är i dag ihågkommen av de flesta som en förrädare som övergav Arthur trots lång trohet i hans tjänst.

## Familj

Aldriona kom från en liten släkt, och trots det ursprungliga syftet med hennes närvaro vid Camelot gifte hon sig aldrig. Hon lämnade ingen arvinge efter sig.

#### Bröderna

Aldriona hade hela sitt liv ett ansträngt förhållande till sin äldre bror, Torbjörn. Han tog över hövdingatiteln efter deras fars död och ville gärna se sig som förmer än sina syskon. När Aldriona väl tagit över Brotherhood of the Black Rose bröt hon kontakten med Torbjörn helt. Hennes andre bror Fenrir upprätthöll hon en nära relation till hela sitt liv. Fenrir var den som uppmuntrade Aldriona att vara stolt över sitt ursprung och efter det var hon öppen med sin tro inför hela hovet.

#### Tearlach

Aldriona blev en dag uppsökt av en irländsk kvinna som hade med sig ett litet barn. Barnet förklarade kvinnan var Fenrirs oäkta son och att han vägrat ta något ansvar för barnet. Kvinnan undrade nu vad Aldriona, som vid det här laget hade både makt och inflytande, skulle göra åt saken. Det hela slutade med en överenskommelse där Aldriona tog emot pojken, Tearlach, som fosterson. Han spenderade somrarna i Irland med sin mor, och vintrarna i Camelot och sedermera York med Aldriona. Hon såg pojken som sin egen och var bestämd att han skulle bli riddare och inte luras iväg att bli sjöfarare och pirat som sin far.

#### Tidiga förlovningar

Under sin första tid vid Camelot hann Aldriona förlova sig två gånger med riddare vars namn fallit i glömska. En av dem antingen försvann eller stupade i strid innan äktenskapet, och den andra övergav henne för en annan riddare som han förälskat sig i. Ingen av dem verkar ha lämnat några djupare avtryck i Aldrionas liv.

#### Prins Edward

Edward, Black Prince of Wales, var en nära vän till Aldriona under många år. Han var en av hennes närmsta och hon förlitade på sig under sin första tid som ledare för Svarta Rosen. De hade en intensiv romans och stod redo att gifta sig. Som officerare i både the Free Forces och the Royal Crusader Corps skickades Edward ofta bort på krigståg i fjärran länder. Så även det år de skulle gifta sig. Sex månader senare återvände Edward i sällskap med en av sina barndomsvänner, Joan. De hade stött på varandra för första gången på åratal ute i fält. Nu väntade Joan Edwards barn. Aldriona bröt förlovningen genast. Hon gjorde sitt bästa för att hålla god stämning med Edward, då han fortfarande var en nära och viktig politisk allierad, men efter den dagen var hon av den bestämda åsikten att hon klarade sig bättre själv och inte behövde någon make.

#### Prins Faulter av Manx

Många år senare fattade Prins Faulter tycke för Lady Aldriona. Istället för att försöka uppvakta henne gick han till Fenrir, hennes bror, för att försöka förhandla om en trolovning. Fenrir, väl medveten om att hans syster aldrig skulle låta honom fatta sådana beslut i hennes namn, gick med på förhandlingarna som ett skämt. Bland annat mottog han ön Sylt i utbyte mot sin systers hand i äktenskap. Faulter, övertygad om att förhandlingarna var både avslutade och på riktigt, annonserade ut sitt kommande äktenskap till Aldriona. Hon skrattade ut honom, tillsammans med sin bror, och förklarade att ville han gifta sig med henne så var det henne han behövde övertyga, inte Fenrir.

Faulter hade senare svårt att få tillbaka sin ö från Fenrir och fortsatte att hävda att han var Aldrionas trolovade, även om de med tiden blev vänner och det hela mer och mer ett skämt från alla inblandade. Sista gången de sågs var vid diplomatiska samtal som föll samman och resulterade i ett av många slag mellan Mordreds och Arthurs trupper, kort innan Aldrionas död.

## Påståenden och Rykten

* Tearlach adopterades i hemlighet och var verkligen Aldrionas ättling, vilket innebär att hennes ätt kanske lever än.
* Aldriona var aldrig trogen Arthur utan spionerade åt Mordred under alla hans år av frånvaro från hovet.
* Aldriona gick bara till Mordreds sida i hopp om att få honom att ändra sig och inte längre anfalla Arthur, men misslyckades.