Philippe-Hugues l'Olonnais

**Philippe-Hugues l'Olonnais** var en pedofil tussarixisk guvernør av Ville Juno som etterfulgte guvernør William Joseph Quértiéer da denne døde av en hjerneblødning. Han tjenestegjorde under greven og grevinnen av Nivv som deres guvernør – og ikke noe mer. Han hadde håpet på et sete som deres sekretær, men den ble gitt til grevens svoger – men Philippe-Hugues ønsket fremdeles den plassen.

L'Olonnais hadde kommet til Ville Juno som en simpel kjøpmann. Hans familie kom fra Sami, Nivvs naboherredømme. Da han ankom Ville Juno, var det i Imperiets 163. år. Det hadde vært guvernørvalg året før; l'Olonnais hadde stilt til valg i Sami, men hadde blitt nektet på grunn av hans fortid.

Før valget hadde hertugen og hertuginnen hyret flere detektiver for å utføre en bakgrunnsundersøkelse av kandidatene. L'Olonnais's detektiv hadde funnet ut av den dype hemmeligheten. L'Olonnais hadde hatt flere utenomekteskapelige forhold til flere år yngre jenter, og hertugen hadde sett med avsky på dette. L'Olonnais sin familie hadde visst dette over lengre tid, men hadde ment at det ville gå over av seg selv. Hertuginnen av Sami hadde forvist hele familien fra sitt herredømme. Hertugen ville ha dem henrettet, men det var ingen lov som sa at det å være pedofil var en forbrytelse – allikevel var det ingen i samfunnet som aksepterte det.

I Nivv var det allikevel ingen som hadde hørt om l'Olonnais og hans forhistorie. Han og hans familie kjøpte en lagerbygning – og med nøye planlagt smugling – vokste de seg snart store i navn og formue. Folket trodde at dette bare var en familie fra Nivv som hadde fått et ess i boken fra Lykken. Familien fikk også snart tilslag på et større hus i det nordvestlige Ville Juno. Fra det nye huset deres, kunne familien snart drive med transaksjoner på tvers over hele grevskapet.

L'Olonnais ønsket allikevel å bli mer enn bare en simpel kjøpmann som ikke kom til å bli husket som annet enn en suksessfull kremmer. Første steg på veien var å bli bli oldermann i et laug. L'Olonnais hadde alltid hatt et øye for krukker, og hadde hatt dette som en tidsfordrivelse i Sami. Han begynte som lærling, men steg snart raskt i gradene, og han ble snart mester i pottemaker-lauget. Da l'Olonnais ble mester, brukte han lønnen sin til å kjøpe seg et pottemakerverksted. Han lagde krukker og vaser i alle type fasonger. Snart ble l'Olonnais en rik og mektig mann. Det var noen kunder fra det sørvestlige Nivv som kom med bestillinger, og én gang kom det en bestilling fra en adresse i Saint-Jacques de la Cité, Le Ryxân.

Da oldermannen av pottemakerne i Ville Juno døde, gikk de syv mesterne – deriblant l'Olonnais – sammen for å peke ut en ny oldermann. De som ønsket å bli oldermenn var l'Olonnais, monsieur LeFeron og madame Gasconge. De tre kandidatene hadde ikke muligheten til å stemme – da disse kunne stemme på seg selv. Etter et par dager var stemmene til de resterende mestrene talt opp, og l'Olonnais ble valgt til ny oldermann av pottemaker-lauget i Imperiets 159. år. Han tok på seg vervet som 31-åring.

L'Olonnais var nå – som oldermann av pottemaker-lauget – ett skritt nærmere jobben som sekretær for greven og grevinnen av Nivv. Alle visste at grevens sekretær sto nærmere ham enn hans egen kone og familie. Greven ville henvende seg til sin sekretær først som sist. L'Olonnais ønsket denne rollen mer enn noe annet. Hvis han ble sekretær, var han enda nærmere muligheten å bli guvernør av Ville Juno. Da l'Olonnais sendte en søknad til greven av Nivv for å be om muligheten til å bli sekretær, ble det besvart med at grevens egen livgarde sto på trappene. L'Olonnais håpet at greven ikke hadde oppdaget hans dypeste hemmelighet; men det hadde han. L'Olonnais ble satt i kasjotten, hvor han satt til Imperiets 174. år. Han hadde sittet i fangenskap i femten år, og bestemte seg for å flykte.