A hettita nyelv nyelvtana

A hettita nyelv nyelvtana igen konzervatív verbális rendszerrel és gazdag főnévragozással rendelkezik. A nyelv ékírással íródott és a legkorábbi dokumentált indoeurópai nyelvként tartják számon.

## Főnév- és melléknévragozás

A nominális rendszer a következő nyelvtani eseteket tartalmazza: alanyeset (*nominativus*), tárgyeset (*accusativus*), *ergativus* eset (másképpen *jelölt alany*), birtokos eset (*genitivus*), részes-helyhatározói eset (*dativus-locativus*), határozói eset (*ablativus*), *allativus* (másképpen *directivus*) eset, megszólító eset (*vocativus*) és eszközhatározói eset (*instrumentalis*). A rendszer két nyelvtani számot (egyes és többes szám), illetve két nyelvtani nemet (közös- (élő) és semleges nyelvtani nem (élettelen)) különböztet meg. A nyelvtani nemek közötti különbségtétel meglehetősen kezdetleges volt, általában csak a *nominativus* esetében tettek különbséget, de előfordult, hogy a kutatók ugyanazon főnevet mindkét nyelvtani nemben dokumentálták. A melléknevek és a névmások élőségének, számának és esetének jelölése a főnevek paradigmáját (ragozási sorát) követi.

A ragozás alapsémáját az alábbi táblázat tartalmazza, amely szinte minden főnévre és melléknévre érvényes.

## Igeragozás

Más, korábban dokumentált indoeurópai nyelvekkel (például az ógöröggel vagy a szanszkrittal) összehasonlítva a hettita nyelv igerendszere morfológiailag viszonylag egyszerűnek tekinthető. A ragozásukat tekintve az igék két osztályba sorolhatók: *mi*-ragozás és *ḫi*-ragozás. A nyelvben két igenem (aktív és mediopasszív), két igemód (kijelentő és felszólító), két igeaspektus (perfektív és imperfektív), illetve két igeidő (jelen és praeteritum) létezik.

Ezenkívül az igerendszerben két *infinitivus* (főnévi igenév), egy deverbális (igéből képzett) főnév, egy szupinum és egy *participium* (melléknévi igenév) is megjelenik.

Az alapvető igeragok a következők:

Igenévi igealakok
 Deverbális főnév | *-war* (gen. *-waš*)

Az Ⅰ-es halmazba tartozó ragok az irányadóak; a Ⅱ-es halmazba tartozó ragokat elsősorban egyszótagú, tőhangváltáson átesett, *mi*-ragozású igék, az Ⅰb halmazba tartozó ragokat pedig az *-u* végződésű szótövek kapják.

## Mondattan

A hettita egy fejvégű szintagmaszerkezetű, részleges (osztott) ergativitású nyelv, amely az alany-tárgy-ige (SOV) szórendet követi.

A hettita nyelv mondattanára jellemző az anatóliai nyelvekben is megfigyelhető az a figyelemre méltó sajátosság, miszerint a mondatok vagy tagmondatok kezdete rendszerint mondatokat összekötő partikulákból, illetve előrevetett vagy topikalizált alakokból áll, amelyekhez kötött szórendű klitikumok "lánca" kapcsolódik.

## Fordítás

Ez a szócikk részben vagy egészben a Hittite Grammar című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.

## Jegyzetek

1. ↑ a magyar nyelvben az igék szótári alakjához járul, azonban gyakran hasonul az ige szóvégi mássalhangzójához (*-s*, *-sz*, *-z*)
2. ↑ igéből képzett főnév
3. ↑ az *-ātar* és az *-ānn-* az elvont főnév képzője, ami egyaránt lehet denominális (főnévből képzett) és deverbális (igéből képzett)
4. ↑ főnévi igenév
5. ↑ a főnévi igenév egyik fajtája
6. ↑ melléknévi igenév (bár a *participium* valamivel tágabb fogalmat jelöl)
7. ↑ Minden olyan igealak, amely valamiféle befejezetlenségre utal: fokozatos ('Ő könyvet **olvas**.' vagyis épp most), folyamatos ('A vizsgájára **készül**.' vagyis ő egy tanuló), habituális ('Minden nap gyalog jártam dolgozni.' vagyis sétálni **szoktam**), ismétlődő ('**Újra és újra** elolvasta azt a könyvet.'), disztributív (sok alannyal, vagy tárggyal ismétlődő cselekvés; 'Becsukta a könyveket, **egyiket a másik után**.') és "hirtelen kezdődő" cselekvés (állapotváltozást ('A fák **rügyezni kezdtek**.') vagy cselekvés kezdetét jelző ('A férfi **futni kezdett**.')) ige. A magyar nyelvben az igeszemléletek kifejezője elsősorban az igekötők megléte vagy hiánya: *ír* (befejezetlen/folyamatos) *megír* (befejezett).
8. ↑ A hettita nyelvben a participiumok nem esnek át tőhangváltáson, és a mássalhangzós szavak ragozását követik.
9. ↑ "Részleges vagy osztott ergativitásról (split ergativity) általában akkor beszélnek, ha egy olyan nyelvben, mely alapjában morfológiailag és (legalább részben) szintaktikailag is ergatív szerkezeteket használ, bizonyos körülmények között mégis nominatív sémák vagy eljárások figyelhetők meg." (
Havas, Ferenc (2011). A prenominativitás. Elmélet és alkalmazása az uráli nyelvekre. p. 43. Budapest: Eötvös Loránd Tudományegyetem BTK. )