Eredlúin

Földrajz

Eredlúin királysága a hajdani Birodalom területétől keletre, Angband-on, Malgabia északi részén, valamint két kissebb szigeten Gunda-n és az apró Imlandris-on helyezkedik el. A térképen vörös, arany(főváros: Tangorodrim) , sárga (tengeri felségterület) és zöld( fontosabb városok: Ered Ithil, Adua, Ancrath)  színnel jelölve.

Éghajlata főként hideg és óceáni, a Tangorodrim könyéki hegyek, az Őrület-hegyei, magasságuk miatt szinte egész évben hóval borítottak, és csupán a nyári évszakban olvadnak fel, ekkor is inkább csak a déli lejtők. Nyersanyagokban és temőföldekben is gazgad táj, ezért a lakosság egyaránt foglalkozik bányászattal és mezőgazdasággal.

Az ország közponja, az uralkodó állandó lakhelye, az Angband szigetén álló hatalmas erődváros,Tangorodrim. (jellemzését lásd lejjebb az ország történeténél).

Fontos kereskedelmi központja a fővárostól délre elhelyezkedő kikötőváros, Adua. Az Inkvizíció és a Bíróság központja.

A malgabiai területekkeleti részén terül el Ered Ithil, a tartomány központja. Itt székel az uralkodó egyik lefőbb segítője, Jalan Nocturno , Észak-Malgabia helytartója, akit a Boszorkányúr Fagyos Ökle néven is ismernek.

Gunda szigetén áll Ancrath, hatalmas városa. A sziget hatalmas erdeit kihasználva Aethernia egyik legnagyobb hajógyárának ad otthont, egyben a hadiflotta békeidei állomáshelye.

Történelem

A Széthullás után a területen különálló apró államok voltak, melyek folyamatosan egymással harcoltak. Vérrel festették Angband havas mezőit. A vátozást egy fiatal fiú hozta el, aki ékesszólásával és varázstudományával, melyek igazából csak illúzúk és nagyszabású bűvésztrükkök voltak, de az egyszerű népek behódoltatásához éppen elegendőnek bizonyultak. Mindez a játék kezdete előtt 20 évvel történt. Angband egyesítése után megalapította Eredlúint és felépítették a hatalmas erődöt Tangorodrimet és megkezdte uralkodását, mint Eredlúini Boszorkányúr.

Alig pár év alatt behódoltatták Észak-Malgabia népeit, valamint Gunda és Imlandris szigeteit. A szóbeszédektől való félelmükben több város és törzs vér nélül aldávetette magát a hódítóknak.

A legnagyobb csatára Gunda szigetén került sor, ahol maga a Boszorkányúr vezette az érkező sereget, és a sziget teljes eredeti lakosságát kiirtották, mivel azok a végsőkig ellenáltak. Több tízezer harcos esett el a csata 10 napja alatt mindkét oldalon. A partokon lángoló hajóroncsok százai, Ancrath körül és a városban hegyekben álltak a holttestek és a máglyákból felszálló korom feketére festette a havat a teljes szigeten.

Mindezek után az uralkodó szögre akasztotta kardját és újjáépítésbe kezdett teljes birodalmában. A vérrel és tetemekkel jóllakatott föld bőséges termést, a hegyek mélye pedig kincseket kezdett ontani. eljött a béke és a jólét kora.

A nép mely eredetileg még az uralkodó nevét is csupán félve merte kiejteni, istenként kezdte őt tisztelni.

656-ban Anna Noctruno átvette a hatalmat, miután a Boszorkányúr gyávaságáról és gyengeségéről tanúságot téve tehetetlen volt egy polgárháborúban, majd miután Lingó hadat üzent nekik eladta nekik a fél országot. Az uralkodót megölte, nejét és fiát száműzte a tengeren túlra, vallását pedig, amit az emberek többsége addigra amúgy is megtagadott betiltotta, üldözteti.

A betiltás után államvalássá a Boszorkányúr felbukkanása előtti, a szigeteken domináns vallást, azaz a valaizmust vezették be.

Vallása:

A valaizmusnak nincsenek élesen körülhatárolt tanításai, sem szent könyvei a vallás Erdeluin népi hagyományait is alakító kamikban, az istenségekben való hitre épül.

A középpontjában a misztikus kamik igazsághoz vezető útja és azok igazságos akarata áll. A kamik természete meghaladja az emberi elme képességeit ezért a hétköznapi emberek által nem teljesen megismerhetőek: „*A kamikat nem lehet megérteni; csak érezni és imádni tudjuk őket. Viszont ezt is csak azzal a feltétellel, ha visszatérünk a természethez és összhangban élünk vele.*” Csak az igaz hívők ismerhetik meg őket, mégpedig a hit által, ugyanis az emberek is szentek, mivel a kamik gyermekei. A kamik meghallgatják az emberi imákat és válaszolnak rájuk, akaratukat (makoto) is kimutatják, amellyel vezérlik az embereket. Azok, akik együttműködnek velük és az ő akaratukkal összhangban élnek, megszerezhetik egy kami védelmét és segítségét. Rossz kamik nem léteznek, azaz a valaizmusból hiányzik a gonosz fogalma, minden kami jóságos, segíteni akaró és kegyes.

A helyes életvitel a valaizmus szerint a *makoto no kokoro* („az igazság szíve”), ami az őszinteség, a tiszta szív és a becsület összességét jelenti, azaz azt, hogy az ember becsületesen igyekezzék a lehető legtöbbet teljesíteni az általa választott munkában és emberi kapcsolataiban. A *makoto no kokoro* a legfontosabb erény, ami minden erény felett áll, és bár a többi erény sem elhanyagolandó (például az engedelmesség, a gyermeki ragaszkodás, a szeretet, a hűség stb.), a legfontosabb és legelső célja az embernek a *makoto no kokoro* keresése. Ugyanis ennek elérése hozza felszínre a többi erényt is.

A valaizmusban ismeretlen fogalom az *eredendő bűn*, úgy az embert, mint a varázslényeket eredendően isteni lénynek tekinti. A valóságban azonban az emberek és varázslények szent természete nem mutatkozik meg, megtisztulási szertartások, folyamatok során azonban lehetőségük nyílik eltávolítani a tudatot fedő tisztátalanságokat. A valaizmus az embereket nem elszigetelt, magányos léleknek, hanem egy ősi folytonosság tovább vivőjének, az elődök és leszármazottak közti összekötő láncszemnek tekinti.

A további jellegzetessége az is, hogy az eredluini népet a többi nép felé helyezi, magasabb rangúnak tartja.

**Etika**

A valaizmusnak nincsenek erkölcsi előírásai, az emberek vele született, ösztönös jóérzéssel születnek, így mindenkinek a saját feladata, hogy megérezze, mi a jó és mi a rossz, vagy mi helyes és mi nem. A valaista ember számára a legnagyobb erény a királynőnek, az elöljárónak vagy a munkaadónak való engedelmesség és a munkafeladatok minél eredményesebb teljesítése. A bűn fogalma is eltér a nyugati világban ismeretes bűnfogalomtól: csak az számít bűnnek, ami káros a közösségre, csak az bűnös, aki vét a közösség ellen. A valaizmus kizárólag az evilági érvényesülés, boldogulás céljait szolgálja, a hívei nem sokat törődnek a túlvilági jutalommal vagy büntetéssel.

**Valaista „istenek”**

A valaista istenek a *kamik*, ez a megnevezés azonban nem a nyugati világban ismert transzcendens istenséget takar, hanem egy kami a legszélesebb értelemben lehet bármi, ami rendkívüli, s ami félelemmel vegyes áhítatot vagy tiszteletet vált ki. Következésképpen rendkívül változatos kamik léteznek, melyek a világ minden egyes élő és élettelen dolgában laknak. A kamik száma meghaladja a nyolcmilliót, összességüket *Jaojorozu no Kami*nak (nyolcmillió kami) szokták nevezni.

A legismertebb és leghatalmasabbnak tartott kami a Nap kamija, Amatersu Okami. További ismertebb kamik *Izanagi és Izanami*, az ősszülők; a *Szenninek*ből, a hegyekben lakó halhatatlan szellemekből körülbelül 500 ismeretes, képesek különböző állatokon repülni és a halandók álmaiba behatolni; *Szeibo* istennő, akinek egy 1000 évente termő barackkertje van, s aki eszik ezekből a barackokból, örök életet nyerhet; *Toboszaku* kami, neki sikerült ellopnia három barackot Szeibo kertjéből, általában öreg emberként jelenítik meg, aki barackot tart a kezében; Gama-Szennin mindenféle varázserejű szerek tudora, képes állandóan megfiatalodni, valamint *Csokaro*, az utazó, aki egy varázstökkel rendelkezik, amelybe ha belefújt, egy ló jött ki belőle.