Darth Sordis (Sirryn Smordre)

## Kronológiai és politikai információk

### Hovatartozás

Sith Rend Jedi Rend Régi KöztársaságGalaktikus BirodalomEgyesült Sith BirodalomElső RendMandalóriaiakFüggetlen

### Tanítványok

Darth Mordeis Darth KallogDarth Kaard (Zekk)RozessAnakin SoloLord MalicosLord WrathDarth Talon

Darth Sordis nagy hatalmú, különös Sith Nagyúr és művész volt, aki beférkőzött a Jedi Tanács tagjai közé is Sirryn Smordre néven. Palpatine császár titkos gyermeke volt. Jellegzetes fizimiskája (különböző színű szemek, erőteljes, színpadias arcfestés, a narkotikumok iránti hírhedt megszállottsága és elmaradhatatlan sétapálcája) jócskán hozzájárult ahhoz, hogy az egyik legfelismerhetőbb publikus figurává válhasson úgy a holomédiában, mint a korabeli galaktikus történelemben.

A fivérével, Wenthar császárral való tiszteletlen bánásmódja miatt tiltólistára került az Egyesült Sith Birodalomban, pozíciójától és Sith címeitől megfosztották, és száműzték az ESB-ből. Ezután a sith titkosszolgálat által ráaggatott Renegát néven híresült el, mint a logikát látszólag félresöprő, szörnyű tömegpusztító atrocitásokkal operáló szektorközi terrorista. Ekkorra már az összes elismert állam területén elfogatási parancs volt érvényben ellene. Részben aktív holomédiabeli jelenlétének, részben megnyerő személyes vonzerejének köszönhetően a Peremvidék és a Magvilágok területén egyaránt számottevő követővel rendelkezett.

## Előtörténete

Mint a Régi Birodalom uralkodójának eltitkolt gyermeke, születése után a Sith Rend és Darth Sidious által felbérelt nevelőszülőkhöz került a Lorrd bolygóra, ahol eleinte nem volt tudatában a valódi származásának. A kis Sirryn magányosan cseperedett fel, a felnevelését csak anyagi érdekből elvállaló szüleitől nem részesülhetett igazi törődésben. Emiatt idejekorán önellátó és rendkívül öntudatos személyiséggé fejlődött, aki nem tűrte a külső befolyást. Első évei alatt gyakori látogatója volt egy élemedett korú, kedves gungan, aki egyszer a szülei tudta nélkül elvitte Sirrynt egy találkozóra, ahol vele egykorú, de testi fogyatékkal élő (hiányzó végtagok, különböző születési rendellenességek és természeti torzulások) gyermekek társaságába került. Életének későbbi elemzői szerint itt traumatizálódott, és innen ered későbbi, az amputációk és a kannibalizmus iránti borzalmas vonzódása. A lorrdi hatósági feljegyzések szerint a fizetett nevelők a rendőrök segítségével találtak rá a fiúra és a gunganra. Ez utóbbi beszámolójában csupán annyi állt, hogy ő tulajdoképpen inspirációnak szánta az egészséges gyereket szegény torzszülött neveltjei számára, akik Sirrynhez képest *maxiromlott, gotromba* defektes példányok.

Az eset miatt a szülők nem emeltek vádat, de soha többé nem engedélyezték Sirrynnek a barátkozást olyanokkal, akikre nem kapott előzetes engedélyt tőlük. A nehezen kezelhető, érzékeny fiút ez rendkívül rosszul érintette, és még a szokásosnál is zárkózottabbá vált. Számkivetett páriának nevezte magát, aki senkinek sem kellett. Frusztrációit ekkor fejezte ki legelőször morbid szobrok, kisplasztikák, festmények és duraplaszt épületmakettek formájában. Veleszületett Erőképességei művészeti ambícióival egyhuzamban bontakoztak ki. Osztálytársait rendszerint Sötét Oldali praktikákkal ijesztgette. Egy alkalommal saját maga által beismerten túl messzire ment: alig hétévesen szexuális rituálét hajott végre több kortársa szeme láttára, ahol a megidéződő, irányíthatatlan energiaáramlatok megölték az egyik gyereket. Mivel Sirryn rendkívül intenzív kapcsolatban állt az Erővel, a képességi skálán az ő erejével rendelkező, tapasztalatlan erőhasználó számára kifejezetten veszélyesnek bizonyult a képzetlenség. Az ügyet az Uralkodó ügynökei eltussolták, Sirrynt pedig a nevelői állandó házifogságra ítélték.

Saját tettétől megrendülve az alig hétéves gyerek lelke még tovább torzult, mígnem úgy döntött, érdemes kipróbálni, hogy milyen lehet szánt szándékkal gyilkosságot elkövetni. Némi bűntudattól kísérve meghívta a gungan torzszülöttjeinek egyikét, és beszöktette a házba. Majd megcsonkította és a húsát, a csontjait és a zsigereit egy kerámiabeton tálban kikeverve szobrot alkotott belőle. Életének ebben a szakaszában Sordis már tökéletesen értette, hogyha az alkotásai nem váltanak ki felfokozott érzéseket másokból, akkor semmit alkotott. Lankadatlanul folytatta a munkáját, állati, néha lorrdi koponyákból és más olyan, kevésbé szokványos anyagokból, amelyek használatát a normális illető obszcénnak és szörnyűségnek ítélt. Amikor buzgón mutogatni kezdte a munkáját másoknak, Sirrynt letartóztatták, és a Corporate Sector Authority rendőrbírói a Csillagvég Korrekciós Program keretein belül mentális gyógykezelésre ítélték.

A későbbi anarcho-terrorista itt ismerkedett meg a különféle illegális narkotikumokkal és bódító szerekkel, amelyekkel későbbi élete során is belsőséges kapcsolatot ápolt. A Csillagvég nehézsúlyú bűnözőinek és a valóban elmebeteg szinttársainak csapdájában autodidakta módon, kényszerből tanulta meg támadásra és dominanciára használni az Erőt. Néhány hónap leforgása alatt az őrizetes állomány hierarchiájában a legmagasabb helyet foglalta el. Börtöntársait azonmód a kiszolgálóivá és alattvalóivá tette, s hamarosan még az őrök is teljesítették kisebb-nagyobb óhajait. Már ekkor megmutatkoztak kialakulóban levő telepata képességei.

Ekkoriban látogatott el a Csillagvégbe a Corporate szektor egyik iparmágnását Darth Plagueis parancsára meggyilkolni érkező Palpatine, alias Darth Sidious, a Sith-rend Sötét Nagyura. Sidious titokban tartotta a gyermekeit, és maga is meglepődött, amikor a Lorrd helyett itt talált rá a fiára. Úgy ítélte meg, az ifjú Smordre lelke már eléggé felkészült az Erő Sötét Oldalának befogadására, ezért kiszabadította a fiát, és magával vitte, hogy Darth Maullal ellentétben, akit asszaszinnak és végrehajtónak képzett ki, igazi tanítványt faragjon belőle, aki egykor átveheti tőle a Sithek trónját. Visszavitte őt a Lorrdra, ahol Sordis a nevelőszülei megcsonkított maradványaiból kiképezte első valós értékű műalkotását, ami később Palpatine kancellár dolgozószobáját díszítette a Coruscanton.

Sidious elérkezettnek látta az időt, hogy Sith dinasztiát hozzon létre, ezért elhozatta Sordis fivérét, Wenthart a gondozóitól, és az egymásra találó testvérpárt a Remnicore-rendszerbe, az ősi Sith Birodalom egyik titkos bástyájának felszínére hozta, ami a két fivér otthonává vált az elkövetkező évtized során. Miközben Wenthart a későbbi Uralkodó maga képezte, Sordist egy ideig beadta a Jedi Rend kötelékébe, mint Sirryn Smordrét, a tehetséges, művészi hajlamokkal megáldott padawant. A meghamisított multú Sirrynt a Jedik némi szájhúzogatással bevették maguk közé. Később a Klónok Háborúja idején parancsnoki rangban harcolt a szeparatisták ellen, részben azért, hogy a háború tűzkeresztségén átesve kamatoztathassa kibontakozó képességeit, másrészt hogy felügyeljen a Jedi Renden belül annak a kvintesszenciális ténynek a titkokban maradására, hogy valójában mindkét oldalt titkos édesapja, a Palpatine főkancellár maszkját viselő Sith Lord, Darth Sidious irányította.

Innentől már csak akkor hallunk hiteles említést a legendás testvérpárosról, amikor már nagyhatalmú, brutális Sith Nagyurakként léptek ki a galaxis porondjára a Második Galaktikus Polgárháborút követő kaotikus időszakban, hogy játszóterükké tegyék a megtépázott ismert és ismeretlen rendszereket.

#### További információk

Kevesen tudják, de Sordis születésétől fogva (mások szerint önmagának gerjesztett) CIPA-rendellenességben szenvedett, így képtelen volt fizikai fájdalmat érezni. Ez azért érdekes, mert megmagyarázza a különleges képességeiből adódó trükkjeit, pontosabban azt, hogy miért nem halt bele olyan Erő-mutatványokba, mint a sejtszintű ön-metamorfózis vagy saját maga fényévekre való kivetítése.

**Szerepe az EGB idővonalban**

A Fejezetek alapján.