recursal/Fanatic-Fandom huggingface dataset:
Farvaldr Sævine

**Farvaldr Sævine** (274 – 313) var guvernør av Sævine etter at hans far døde, med moren som rådgiver frem til hennes død. Han var gift med den tolv år yngre Druzella Lee, som han fikk tolv barn med – hvorav hans sønn Jehohanan er den eneste nevneverdige, da de andre enten døde som barn, ikke utrette store ting, eller ble skrevet ut av historien pga. skam.

Farvaldr var guvernør av Sævine fra 293 til sin død i 313, og da overtok hans sønn Jehohanan. Gjennom Farvaldrs styre, forholdt Sævines økonomi seg i balanse; den gjorde ikke store oppsving, men opplevde ei heller store nedganger.

Farvaldrs forhold med den unge Druzella ble ikke sett på som usunt i offentligheten, men han som skulle male ekteparet da de giftet seg framstilte Farvaldr som en mange år eldre mann som giftet seg med et barn. Ekteskapet deres var stilt som et far–datter-forhold, hvilket ikke bildgjorde Farvaldr. Han tok derfor flere elskere – mange av dem barn.
Charles de Saint-Nicaise

**Charles de Saint-Nicaise** var en tusarsk mestertyv fra Le Ryxân. Han var bosatt i slummen Saint-Jacques, men bar "Saint-Nicaise" for å la folk tro han var den egentlige herskeren av bydelen.

Han var en gammel forbryter som var yngste barn av fem. Han tok flere barn til seg på hans eldre dager; i bytte mot at de skulle finne verdisaker som han kunne selge til andre, ga han dem kost og losji. Blant disse barna var Anne le Potier. Han bodde i slummen av Saint-Jacques, og var ettersøkt av politiet. Det fantes derfor mange som ønsket å overrekke ham til myndighetene. Han klarte likevel alltid å slippe unna hvis loven banket på døren, og ble han tatt klarte hans medlemskap i Skvadronen å få ham ut av kinken.
Francoys de Lulan

**Francoys de Lulan** (født **Montsang**) (fl. 860 A.Æ.) var en tusarsk soldat og greve av Lulan. Han tjenestegjorde under kong Renaud I av Tuss, og ble skjenket grevetittelen etter navirantslaget ved Lulan. På ordre av enkedronning Claude, ble den forrige grevens sønner og hustru henrettet.

Aude de Lulan, grev Tanguise sin søster, ble etter henrettelsene utpekt som den neste grevinnen. En kvinne kunne imidlertid ikke arve et adelssete, og Aude sikret seg posisjonen som grevinne kun gjennom ekteskapet med Francoys. Hun ble bragt bort fra Dianas kloster, og gitt bort til Francoys – som på den måten ville holde oppsyn med henne på veiene av kongehsuet.

Til gjengjeld for ekteskapet, krevde Aude å beholde sitt eget navn – hvis ikke kom hun til å vende folket i Lulan mot den nye kongen, Hugues, og hans mor, Claude. Francoys – ivrig etter å få fred i grevskapet og ute av stand til å bekjempe en temmer – gikk med på det og kongen bifalt avgjørelsen. Navneskiftet ble sett på som svakhet fra det tusarske hoffet, især av enkedronningen, men som en vennlig gest av lularene.

Om Francoys fikk barn med Aude er ukjent, og hvem som arvet greve-tittelen etter ham er heller ikke kjent.

## ***Trivia***

1. *Francoys* er den franske middelalderformen av det engelske *Francis*, som betyr "franskmann", og har sitt endelige opphav fra den germanske stammen av frankere, som ble oppkalt etter en type spyd de brukte.
2. *Montsang* er sammensatt av de franske ordene *mont* "fjell, berg" og *sang* "blod".
Charlotte Herbault

**Charlotte Marguerite-Mathilde Herbault** (4053 – 4111) var en tussarixisk baronesse av Buléchamps, en stilling hun arvet da broren hennes døde uten å etterlate seg arvinger. Hennes eldre søster, Joëlle, døde allikevel før ham, og uten å etterlate seg annet enn en knust ektemann. Dermed gikk setet videre til Charlotte da både Gaston og Claude Herbault var borte.

Charlotte var gift med François Pelletier, som hadde tatt hennes navn da hun truet med å forlate ham. Ektefellen hennes var en overvektig ridder med en enorm formue – men hans uattraktive utseende hindret ham i å få noen maker. Hovedgrunnen til at Charlotte ønsket å beholde pikenavnet, var allikevel at huset ikke skulle forsvinne fra historiebøkene uten videre.

I en alder av 55 år, arvet hun setet som baronesse, og hadde posisjonen i nøyaktig tre år før hun døde av en hjerneblødning. Etter dette arvet sønnen hennes, Côme-Déodat, posisjonen som baron – og Charlottes ønske om å beholde Herbault-navnet ble oppfylt.
Afrodite

Denne artikkelen omhandler store avsløringer fra **{{{1}}}**.  Les videre på din egen risiko.

## Familieinformasjon

### Slektninger

* Vulcan (far)
* Aquila (mor)
* Arkimedes (bror)
* Diana (søster)
* Gaia (søster)
* Juno (søster)
* Mars (bror)
* Orcus (bror)
* Pandora (søster)
* Quirinius (bror)
* Kent (sønn)

**Afrodite** er vokteren av ild. Hun er datter av titanen Vulcan og gudinnen Aquila. Som en Elementvokter, var Afrodite én av ni individer som tok plassen som de nye gudene med fallet av Oldtidsgudene. Det var etter dette at vokterne skapte menneskene. Med skapelsen av Abbas og Sabba – de første menneskene på jorden – valgte Vokterne også å skape halvgudene Persofene og Heidos for å styre menneskene.

På et tidspunkt samlet Abbas og Sabba menneskene for å gjøre et opprør mot Persofene og Heidos. Krigen som bryter ut varer i 600 år, og Persofene dyrker en ny type mennesker: temmere. Da Persofene og Heisod møter Abbas og Sabba i slaget om Dol Erimar, blir de to førstnevnte drept av sistnevnte. Vokterne tar dette som en direkte overtredelse av de lovene som de har satt for menneskene, og bruker dermed kreftene sine til å drepe Abbas og Sabba. Vokterne bestemte seg for å overlate menneskene til seg selv, mens de selv skulle ta seg av problemer som var mer beregnet på det kosmiske og overnaturlige. Med tiden glemte menneskene disse årene. Afrodite ble ikke glemt – det samme med resten av Vokterne.

I dag blir Afrodite dyrket som guden av ild. At Afrodite tjenestegjør med denne rollen, gjør henne assosiert med livskraften i et individ, ødeleggelse, og renselse.

Ifølge mytologien skal også Afrodite en periode hatt et kjærlighetsforhold til et menneske. Dette forholdet resulterte i en sønn: Kent. Sønnen kunne ikke bli funnet, for Vokterne ville ha drept ham på flekken: en fare som vil true dem. Derfor valgte Afrodite å brenne sønnen sin, men som et produkt av en Vokter og et menneske hadde Kent den fordelen å ikke bli skadet av flammene. Afrodite valgte med sine evner, å gjøre sønnen immun mot brann og en evig flamme i kroppen. Han ville bli gjenfødt om igjen og om igjen. På denne måten kunne Afrodite se sønnen vokse opp om igjen og om igjen – men uten at sønnen husker noe av de tidligere livene.
Cadeyrn Gumarich

**Cadeyrn Gumarich** var en avalonsk baronett og et offer for lady Gumarich renkespill mot sin egen familie i perioden Imperiets 63. – 64. år.

## ***Biografi***

### **Tidlig liv**

Cadeyrn var en person man kan telle som overdrevent maskulin. Han prøvde å imponere alle kvinner han møtte på, og gikk til sengs med flere – mange kvinner var fra gaten. Cadeyrn var dessuten særdeles fascinert over hvordan mange prostituerte hadde råd til å kjøpe gift. Mange av dem brukte to gifter – én som ble brukt for å støte fra en eventuell graviditet, og en annen for å beskytte seg selv mot giftdrap utført av kunder som ønsket at de skulle forsvinne fort. Cadeyrn fikk vite fra en av hans favoritter at hun i flere år hadde tatt flere små doser med arsenikk for å forhindre giftmord. Cadeyrn besluttet å bruke samme metode – skjønt, hans motiver var å forhindre å bli forgiftet av søsknene sine. Han kjøpte flere gifter som han inntok med små doser, og som han økte gradvis.

### **Gumarich-mordene**

Da Aldegund Gumarich planla mordene på sine barn, visste hun at Cadeyrn ville være immun mot mange gifter, og måtte derfor være kreativ. Tvillingsøstrene var blitt myrdet med gift – sammen med en rekke andre politikere – mens den homofile sønnen hennes var blitt kvalt i sengen mens han delte seng med Widukind – og skylden var lagt på en vicomte. Hun satte derfor Widukind til å drepe Cadeyrn ute på en falkejakt. Oppdraget var enkelt: tirr hesten slik at den kaster Cadeyrn av, og knus eventuelt skallen hans med en stein.

Da falkejakten arrangert tok til, red de to brødrene i følge med noen av familiens private soldater. Da brødrene så en falk og skjøt den ned, ba Widukind soldatene om å hente den. De hadde stoppet ved en skråning, og Widukind gjorde som moren hadde fortalt ham. Hesten kastet imidlertid Cadeyrn mot en tornehekk. Blant tornene var en tresplint. Splinten boret seg gjennom Cadeyrns hode, men mannen overlevde utrolig nok – men forble som et barn. Lady Gumarich så ikke på Cadeyrn som noen trussel lenger, og fant ut at han ville uansett dø av en infeksjon fra såret.

### **Død**

Cadeyrn – som levde som et barn resten av sitt patetiske liv – vandret rundt i biblioteket og på rommet. En dag hadde Cadeyrn åpnet vinduene på rommet sitt og hoppet ut: foreldrene hadde ikke etterlatt ham en anstand, og med fornuften til et lite barn hadde Cadeyrn var det ingenting som hindret ham fra å hoppe fra tredje etasje og ned på gårdsplassen. Liket ble funnet av en skrikende tjenestepike.

## ***Trivia***

1. *Cadeyrn* kommer fra walisisk og er satt sammen av elementene *cad* "strid" og *teryn* "konge, monark". Navnet kan derfor oversettes til "stridskonge".
2. *Gumarich*er avledet av de germanske elementene *guma* som betyr "mann" og *ric* som betyr "makt, herkse".
Anne Sacheverell

**Anne Brianna Katherine Sacheverell** (født **Harden**)(2. mai 12, T.Æ. – 24. februar 71, T.Æ.) var en avalonsk baronett av Harden, og senere hertuginne av Bluerock. Anne var datter av Philip og Magdalene Harden, og dermed søster til Therese, Ira og Evie Harden.

Anne var født som yngste medlem av huset Harden. Hun var venninne av Symeon Sacheverell, sønn av hertugen og hertuginnen av Bluerock. Symeons far eide et slott i Harden, og Anne hadde blitt vist frem for ham og familien hans. Anne hadde vært 20 år da hun ble presentert for adelen, og Symeon hadde funnet henne tiltrekkende.

Noen uker etter at Anne hadde blitt presentert for Avalons sosietet, ble hun kontaktet av Symeons kammertjener: Wyvern Clifford. Wyvern tok Anne til Castle Sacheverell, hvor Anne møtte Symeon. Symeon tok henne med seg til Duchy, hvor han tok med seg Anne til de offentlige badene. Kort tid etter episoden i Duchy, fridde Symeon til Anne – hvorpå hun godtok. Hun visste at dette ikke lå i hennes rett, men barnet under hennes hjerte måtte virke som å være født innenfor ekteskap. Det var selvsagt få som ikke tok notis av det hastig inngåtte ekteskapet, men ingen turde å si noe imot det. Ogden Sacheverell ble født i starten av det kommende året. Symeon var glad for å ha fått gutten som ble født, og ble like glad i sine tre neste sønner. Da svigerfaren døde, ble Symeon gjort til ny hertug av Bluerock; Anne ble gjort til hertuginne.

Anne levde et videre utsvevende liv lik andre hertuginner: fullt av intriger, familieidyll og luksus. Anne var ved enkelte anledninger i London og besøkte den høyere sosieteten.

Anne døde av høy alder som en 59 år gammel dame.

## ***Trivia***

1. *Anne* er den franske formen av *Anna*, som har sitt ultimate opphav fra det hebraiske *Hannah*, som betyr "hedre, begunstige".
2. *Brianna* er et feminint diminutiv av *Brian*, som har ukjent betydning. Det er ikke sikkert, men det er en mulighet for at det er relatert til de keltiske elementene *bre* og betyr "ås", eller en utvidet form "høytstående, nobel".
3. *Katherine* er en variant av *Katrina*, som er en kortform av *Katarina*. Dette navnet har opprinnelse som en latinsk form av greske *Αικατερινη (Aikaterine)*, som har usikker opprinnelse. Det har senere blitt assosiert med det greske ordet *καθαρος (katharos)*, "ren".
4. *Sacheverell* kommer fra et normansk stedsnavn.
Deanna Smith

**Deanna Smith** (ca. Imperiets 21. år – Ukjent) var det uekte barnet til Sævine Smith og en kvinne fra Winston.

Det er ingenting å vite om Deannas fortid. Det eneste som er sikkert er at hennes mor ble forført av Sævine og ble gravid med Deanna. På et tidspunkt ble imidlertid Deanna brakt med til Payne av faren, da moren hennes døde. På vegen opp hadde han allerede landet i Rockson og plukket opp Deannas halvsøster: Lavinia.

Mrs. Smith var ikke fornøyd med at Sævine tok med seg hans uekte barn til deres anstendige hus, og Deanna ble behandlet kjølig av Smith – likedan med halvsøsteren.

Senere tok Mrs. Smith Deanna og Lavinia til foreldrene hennes. Deannas far hadde hatt et drikkeproblem, og Mrs. Smith skulle nå ta et oppgjør med ektemannen sin. Den natten returnerte aldri stemoren, og Deanna og Lavinia måtte derfor selv bekrefte liket av faren da den tiden kom.

Deannas skjebne og videre liv er uviss.
Fader Dominik V

## Biografi

### Fødsel

ca. 100 T.Æ.
Nördlichen-Felder, Jipsir

### Livssyn

Proditorismen

**Dominik V** er en jipsirsk prest og massemorder. Han kom fra en beskjeden by i innlandet, og fant sin tro hos Gaias følgere i et kloster i Pastur. Her tjente han lydig under fader August II, før han sammen med Frederick Vantuss d.e. fikk myrdet presten.

## ***Biografi***

Som deltaker i mordet på jarl Vantuss i 140 T.Æ. sammen med Frederick. Som en gjengjeldelse for mordet, ville Frederick hjelpe Dominik med å drepe mannen som sto i veien for ham ved å komme seg opp og frem i geistlighetens rangstige på Jipsir.

Mens jarlen deltok på en messe, skulle Dominik være tilstede og utføre seremonien. Under hver seremoni skulle en prest ta personene i hånden. Dominik ga jarlen en lapp den dagen, hvor det sto at han skulle møte ham på gravlunden kort tid etter seremonien. Jarlen gjorde så. Etter å ha hatt en kort samtale om frelse, kom Frederick I frem og drepte sin far med en dolk. Presten fant en dolk selv fra foldene i kappen og dolket jarlen i magen. De to mennene drepte jarlen etter å ha dolket ham flere ganger.

Mordet på August II ble utført ved at Dominik arrangerte en bankett for prestene i klosteret. Dominik visste at for å ikke legge mistanken over på ham, hadde han fått forgiftet sin egen mat. Banketten var blitt forgiftet – ved hjelp av Frederick og Dominiks tjener – for å drepe alle medlemmene av klosteret. Dominik aktet å ta posisjonen som leder av klosteret og alle dets stillinger. Han lot imidlertid giftmordet bli dekket over med at han selv falt i en narkose som holdt ham i søvn for tre dager. Da folket i byen fikk greie på at alle prestene var myrdet, men at Dominik hadde overlevd mordet, ble han hyllet som en helgen. Med kongens velsignelse, ble også Dominik en slik, med tittelen: **Dominik den Udødelige**.

## ***Trivia***

1. *Dominik* er den sentraleuropeiske kortformen av det latinske *Dominicus*, som betyr "hører Herren".
2. *Herbert* er et vesteuropeisk navn som er avledet av de germanske navneelementene *hari* "hær" og *beraht* "klar, lys, blank".
3. the Germanic elements *hari* "army" and *beraht* "bright".
4. *Bauer* er det tyske ordet for "bonde".
Anne le Potier

## Biografi

### Fødsel

før 1360 A.Æ.
Le Ryxân, Tussarix

## Slekt

### Foreldre

Pierre le Potier (far)
Catherine le Potier (mor)

## Samfunssrolle

### Aliaser

Catherine Aucun
Mademoiselle Aucun

## Virkelighet

### Bøker

*Noble liv*

**Anne le Potier** var en tusarsk snikmorder og agent for kansler Armand du Ville Juno av Tussarix. Hun var mest kjent under dekknavnet **madmoiselle Aucun**, ofte sammen med navnet **Catherine** – da det var et populært navn på hennes tid. Anne kom fra en fattig familie med kontakter. Hennes far var pottemaker, akkurat som hans far før ham, og hennes mor var en kvinneforkjemper. På et tidspunkt ble begge foreldrene hennes innblandet i den store Comédie la Capitale-skandalen, og Anne sto på bar bakke sammen med sin bror Philippe.

Hennes redning kom i form av hovedstadens nye guvernør, som tok henne inn som sin elskerinne. Hun lot hevnen vente i flere år før hun omsider tok livet av guvernøren. Mannen var ansett som et fjols av overklassen, og Anne ble snarere benådet enn dømt for sin forbrytelse. Det var likevel hennes drapsmetode som gjorde at hun ble tatt under vingene til Armand du Ville Juno: hun hadde plantet gift i små doser i guvernørens vin de siste månedene. Da han ble sengeliggende i nærmere tre uker, tok hun sjansen og myrdet ham ved å kvele ham. Hun ble tatt på fersken av en prostituert som guvernøren hadde kalt på, og hun drepte henne kort tid etterpå, men ble anholdt.

Armand lot henne gå på den betingelsen at hun skulle tjene ham. Hun ble sendt til hans kontakt i hovedstadens underverden: Charles de Saint-Nicaise. Her skulle hun tjene til livets opphold for å vende seg av med det livet hun hadde fått hos guvernøren. Og hun levde opp til forventingene. Hun ble med tiden brukt som kanslerens informatør, snikmorder og politiske spillebrikke ved hoffet.

Etter Mariekrigen, tok Édmound I og Catherine II hennes tjeneste i bruk for å jakte ned de gjenlevende medlemmene av Bedragersirkelen og politiske fiender.

## Biografi

### Temming

* Lys

Som en del av tredjestanden var ikke Anne tillat å drive med kreftene sine. Da hun imidlertid ble tatt under vingene til Armand du Ville Juno, lærte hun å bruke kreftene sine i oppdragene sine.

### Senere liv

Etter Mariekrigen hadde Anne opparbeidet seg en mektig posisjon i den kriminelle underverdenen av keiserriket. Hun hadde imidlertid valgt å bosette seg i et område som krevde at hun måtte tjene penger for å overleve: å leve i luksus passet henne ikke, og ved å gjøre snikmorderjobben sin hadde hun et vilt liv i tillegg.

## Trivia

1. *Anne* er den franske versjonen av *Anna*, som har sitt opphav i det internasjonale *Hannah*. *Hannah* har sitt utspring i det hebraiske חַנָּה (*Channah*), som betyr "ynde".
2. *Le Potier* er fransk og den bestemte formen for "pottemaker".
3. Hennes alias, Catherine Aucun, er bygget opp av *Catherine* som kan i siste instans bety "begge to", "tortur", "langt unna", "hundre" eller "ren", og *Aucun* som er fransk for "ingen".
Camille Robespierre

**Camille Robespierre** var en tussarixisk tredjestandsborger frem til hennes bror ble adlet. Camille var datter av en elvebreddsmann og en bankier. Camilles mor jobbet under den utenlandske jipsireren Wilhelm Stück, og faren som elvebreddsmann. Camille hadde tre eldre søsken, og ble tatt vare på av Maximilien da faren ble myrdet på en av sine ferder, og moren døde av tuberkulose. Maximilien fortsatte med foreldrenes virksomhet ved å jobbe under Wilhelm, frem til jipsireren ble myrdet. Etter dette flyttet Robespierres-søsknene til Le Ryxân. Maximilien skaffet dem snart jobber rundt omkring i byen innenfor forskjellige yrker, Camille fikk seg jobb som buntmaker i Saint-Jacques.

## ***Biografi***

### **Temming**

* Lyn

Camille viser lite av kreftene sine. Da Château de Tussarix blir angrepet for å avsette monarkene av Tussarix og deres hjelpere, velger imidlertid Camille å delta selv. På dette tidspunktet havner hun i kamp med flere soldater som hun dreper ved hjelp av lyn.

## ***Galleri***

**Camille Robespierre**
*Mademoiselle de République*
 (Rosetta Ingur)
## ***Trivia***

1. *Camille* er den franske formen av *Camilla*, som har sitt utspring fra *Camillus*, som trolig er av etruskisk opprinnelse og ukjent betydning. Det er sannsynligvis relatert til latinsk camillus "en ungdom ansatt i religiøse tjenester".
Apis

**Apis** var en soldat fra Eden under Vokterkrigen, og elskeren til hærføreren Brutus. Da han døde i slaget om Dol Erimar, ble han husket blant folket. Navnet og gjerningene hans ble husket videre gjennom århundrene, og ble til slutt tatt opp av den dypt religiøse Thales fra Avalon. Thales ga Apis et nytt liv i kulten sin, som tilba elementene, og dermed gudene – men hovedsakelig Apis.

Gjennom Thales' kult ble Apis dyrket som en kriger for menneskene. Han gikk hardt ut i en blodig krig, og viste samtidig til at det var greit med seksuelt samkvem mellom menn – og at det var et ideal for stolte krigere.
Floyrac Biblin

**Floyrac Biblin** (118, T.Æ. – 170, T.Æ.) var en soleilsk adelsmann og sandtemmer. Han var gift med Désirée Béziér, en kvinne han fikk fire barn med: Camille, Thérèse, Yves og Alexandre. Hans siste barn var oppkalt etter Floyracs far: Alexandre II, som igjen var oppkalt etter Floyracs farfar. Floyrac var grev Lointain etter farens død, en tittel han tok med stor alvorlighet.

Huset Biblin ble, på grunn av sine evner til å temme, sett på som urene av sosieteten i Soleil. Sultanen av Soleil hadde sågar forbydd selv en så viktig politisk familie som Biblin-ene fra å møte på Sultanatsdansen, en straff som ble pålagt familien på grunn av deres evne til å temme sand – en egenskap som ble sett ned på. En ble sett på som uren, ettersom det ikke fantes noen guddom for sand. Natur hadde Gaia, mørke hadde Orcus, osv.

Ettersom Biblin-ene ikke kunne finne aksept blant sosieteten, hadde Floyracs forfedre bestemt seg for å prioritere folket som var underkastet dem. Floyrac brakte denne tankegangen videre. Han så på hvordan andre adelsfamilier som satset på å tyne borgerne sine for hver eneste mynt – noe som brakte dem til bristepunktet. Å gjøre sådan, gjorde at folket døde i hopetall: Biblin-ene hadde knekket koden. Fremfor å tyne folket sitt, hjalp de dem. Floyrac gjorde dette ved å oppholde seg så lite som mulig på Château Vermeil de Toyoun, og mest mulig på landsbygdene eller i byene. Dette bidro til å øke kunnskapene om det virkelige, upriviligerte livet som preget sultanatet Soleil. Ved pengene han påla folket, hyret han inn forskere som kunne skape nyttige redskaper for bøndene ved innhøstingen og å oppbevare mat. Folket betalte for goder Floyrac ga dem. Dette gjorde at Biblin-ene ble en av de mest innflytelsesrike familiene i Soleil – men ingen "rene" aristokrater ville ha med dem å gjøre.

Det er allikevel dette som har lagt grobunn for de arrangerte ekteskapene. Når et medlem av huset Biblin skal ektes, lyser man dette ut. På denne måten kan adelsfamilier som ikke ser på sandtemming som urenhet, få sjansen til å giftes inn i i Biblin-klanen. Mange Bilin-er arrangerer allikevel en reise gjennom de viktigste byene for å finne en brud/brudgom. I Floyracs tilfelle, fant han Désirée på en slik tur. Alle barna hans ble ektet gjennom fattige adelsfamilier som så på Biblin-ene som en siste utvei for sine døtre.

Floyrac døde av sviktende hjerte i en alder av 52 år.
Brutus

Beatrice (søster)

**Brutus** var en general i Edens opprørere – en gruppe mennesker som kjempet mot Vokternes soldater. Han var sønn av Abbas og Sabba.

## ***Biografi***

Født av Abbas og Sabba, to skaperverk av Elementvokterne, arvet Brutus og hans søster – Beatrice – udødeligheten fra deres foreldre. De eldet, men prosessen stoppet ved 30 år – akkurat som med deres foreldre. Så lenge Brutus ikke forlot Eden, ville han ikke eldes. Den eneste måten Brutus kunne dø på var to måter: bli drept eller ta sitt eget liv.

Ved utbruddet av Vokterkrigen, var Brutus ikke sen med å begynne å rekruttere menn og kvinner til opprørerne. Hans søster, Beatrice, var elskeren til Hermes, men var lojal til sin familie. Hun hadde overoppsyn med dyrkingen av temmere, og kunne derfor påvirke enkelte til å slutte seg til opprørsgruppen. Brutus – som resten av familien og opprørerne – var takknemlige for denne gesten: Beatrices live hang i en tynn tråd når hun holdt på som dette. Hun aktet allikevel å sette livet på spill for å fjerne Persofene og Heidos fra sine posisjoner. Dette gjorde hun da også.

I år 3222, Første Æra, ble det holdt en begravelsesseremoni for Beatrice. Brutus var den som bar fakkelen til hennes hvilested og tente det. Asken hennes ble kastet ut i luften fra høyden av Thessalia, hvor Pythia ville hente henne. Kort tid etter søsterens død, valgte Brutus å iverksette et angrep på Unaberb. Etter seieren der, ble hans egen hær styrket med våpen og skip. Brutus brukte disse midlene til å lede flere angrep på Vokternes lojale fotsoldater. Etter seieren i Flynnbukten, sendte Vokterne Fenrisulven på Brutus. Brutus klarte allikevel å nedkjempe dyret, og tok halen som trofé. Han tok den hvite halen og satte den i hjelmen, som et uttrykk for spott og spe ovenfor Vokterne.

Etter slaget om Dol Erimar og i løpet av årene som fulgte, valgte Brutus – som så mange andre av Edens folk – å dra fra Eden og leve som normale mennesker. Temmerne – både de som hadde stått på Vokternes og opprørernes side – sluttet seg til dem. Hva som skjedde med ham etterpå, er usikkert. Han valgte mest sannsynlig å slå seg ned i Avalon eller Pan-Taka.

## ***Trivia***

1. Brutus har sitt navn fra den romerske hærføreren og senatoren, sønnen av Julius Cæsar
2. Brutus, som er løst basert på den *romerske* hærføreren, dreper Fenrisulven – en *norrøn* skaping – hvilket skaper en krysning mellom romersk og norrøn mytologi
	* Hendelsen med Brutus dreper et mektig dyr, er adaptert fra møtet Herkules hadde med løven fra Nemea
Castle Sacheverell

**Castle Sacheverell** er et slott lokalisert i Harden, et baroni i Bluerock, Avalon.

## ***Historie***

### **Andre Æra**

Bygget av arkitekten Morcant Nechtan i løpet av Andre Æra, Castle Sacheverell skulle tjene som bolig for huset Sacheverell. Det ble først bygget som et samfunnshus for byens borgere, men dette endret seg raskt da hertuginnen Earlene av Bluerock fikk en finger med i spillet.

I motsetning til byggingen av Duchy Palace, var ikke Earlene like glad for å krangle om rettigheter til folket. Bricius Chariovalda hadde fått sitt hus ved å innfri visse betingelser. Earlene nektet å gå med på det, og truet med å drepe arkitekten om han ikke godtok å gjøre arbeidet. Morcant Nechtan godtok selvfølgelig. Bygningen ble omgjort til Castle Sacheverell, og familien flyttet inn med én gang bygningen sto ferdig.

Under den avalonske arvefølgekrigen, fungerte Castle Sacheverell som base for de konservative lederne av de avalonske storhusene, samt deres vasaller. Våpen til hærene ble skapt i Harden og lagret i Castle Sacheverell. Arvefølgekrigen endte med en traktat i Castle Sacheverell, og seremonien ble malt – som nå henger i forhallen.

Ved utbruddet av det avalonske opprøret ca 1500 år senere, var huset Sacheverell ett av fire storhus som sto i spissen i sør, og nedkjempet de rebelske troppene. Castle Sacheverell tjente som hovedkvarter for troppene, og under opprøret tok palasset sin plass som et militært hjerte.

### **Tredje Æra**

Da Imperiet tok over Avalon, tjenestegjorde huset som ambassade for alle av Imperiets ministre og politikere av alle stillinger. Familien selv hadde kjøpt seg en bolig i London, hvor de satt i politiske og samfunnsadministrative seter. Sacheverell-en som fremdeles bodde i slottet da familien først flyttet til hovedstaden, var en mann ved navn Marmaduke Sacheverell. Han fikk barn som førte videre kontrollen av bygningen.

Ved utgangen av Imperiets regime, ble Castle Sacheverell angrepet av opprørere. Imperiets representanter og medlememr av huset Sacheverell, ble drept eller tatt til fange. Maleriene og verdisakene ble ranet av innbyggerne. På senere ordrer av Morsand, skulle Castle Sacheverells interiør – av det som var igjen – selges på svartebørsen; opprørerne lot deretter huset forfalle og råtne. Avalons myndigheter nektet allikevel å la et hus med slik historie forfalle, men ville ikke at andre skulle bruke slottet for uærlige hensikter. Slottet ble derfor gjort til sykehus.
Elsa Zübeck I

**Elsa I Zübeck-Vantuss** var produktet av kong Otto von Jipsir og dronning Karlietta. Hun var deres tredje, og var også resultatet av et ekteskap som ble bygget på kjærlighet – ulikt mange andre kongelige ekteskap. Det konservative Jipsir krevde derimot en mannlig arving, og dermed kunne ikke Elsa få tronen.

Elsa døde allerede som trettenåring, grunnet høy feber. Otto hedret henne ved å oppkalle sin fjerde datter (som han fikk med Monika von die Westen-Felder) etter henne, i håp om at Elsa II skulle få et lengre liv.
Avalon

Denne artikkelen omhandler store avsløringer fra **{{{1}}}**.  Les videre på din egen risiko.

## Statlig informasjon

### Valgspråk

*"Avalon lever og hersker, til hav og til lands"*

### Språk

Gammel avalsk (utdødd)
Avalsk (morsmål)
Tussisk (andrespråk)

### Styreform

Enevelde
(forhenværende)
Oligarki
(forhenværende)
Republikk
 (nåværende)

### Nasjonale ledere

Monark av Avalon (forhenværende)
Visekonge av Avalon (nåværende)

### Valuta

Riksloner
(opphevet, ca. 1350, A.Æ. – ca. 5, T.Æ.)
Daler
(opphevet, ca. 5, T.Æ. – ca. 190, T.Æ.)
Violer
(ca. 190, T.Æ. – nåtid, F.Æ.)

**Avalon** er en nasjon i Oververdenen, og er stedet hvor store deler av *Elementene* utspiller seg. Avalon er Imperiets fotfeste i Oververdenen, men har før sin tid som koloni hersket eneveldig over havene, hvor kongeriket har strukket seg til Soleil og Pan-Taka. Under Imperiet er nasjonen ledet av visekonge Petronius.

Kjente avalonske innbyggere er Kent Sparrow, Flin Enigma, Morsand, Emily Class, Kendall, Delayahu Braidenbecker og den avalonsk-soleilske Noah Reid.

## ***Historie***

### **Første Æra**

Skapt med den knuste ryggraden og fingertuppene til Ane, stammer Avalon – som de andre nasjonene i Oververdenen – fra en kroppsdel av en gudinne som mistet sitt liv til sine foreldres vrede av å se de to verdenene knyttes sammen etter samleie mellom Ane og hennes elsker, som resulterte i Aquila.

## ***Trivia***

1. Avalon har navnet sitt fra øyen som Kong Arthur  ble bragt til for å lege sine sår etter slaget om Camlann
Fleurienne d'Arvin

**Fleurienne d'Arvin** (fl. 606 A.Æ. – 610 A.Æ.) var en tusarsk adelskvinne og antatt elskerinne av dronning Lucienne I av Tuss, hustru av kong Pierrick.

Det er antatt Fleurienne kom fra samme landområde som Lucienne, da hun sto dronningen så nær ved hennes tid hos Valois-hoffet. Dronningen ble gift med Pierrick på grunn av hennes grevskaps militære fordel; hun fikk flere barn med kongen, men ekteskapet var ikke lykkelig. For å avsprede seg selv arrangerte Lucienne flere selskaper sammen med kvinner ved hoffet, noe kongen ikke satte pris på.

Pierrick hadde dronningen under konstant oppsikt, og fikk Fleurienne bannlyst fra hoffet og sendt i kloster. Om dette var dumdristighet eller mistanke om dronningens seksualitet er aldri blitt bekreftet – men at hun nøt kvinners selskap før ekteskapet var en allmenn kjent i hennes egne trakter.

## ***Trivia***

1. *Fleurienne* er adaptert av det franske kvinnenavnet *Fleur* "blomst".
Adélaïde Lévêque

**Adélaïde Françoise Béatrice Lévêque** (31. juli 882 A.Æ. – 19. mars 961 A.Æ.) var en zarsk fystinne og tidligere dronning. Hun var datter av Marie Catherine og Gauthier av Zarax, og dermed søsteren til blant annet Lothaire Lévêque og et ukjent antall søsken. Hun var gift med Gérard Poslain, som hun fikk syv barn med.

Som den siste dronningen av Zarax etter samlingen av Tussarix, beholdt hun livet ved å gifte seg med en alliert av keiseren: han visste hvor utspekulert Adélaïde var, og satte hans allierte, markien av Eédéma, til å holde et øye med henne. Markien kom fra en lang linje med mannsdominerende skikkelser, og det skapte konflikt i Adélaïdes husholdning – men forhindret henne fra å konspirere mot keiseren.

## ***Biografi***

### **Temming**

* Natur

Som monark, bar ikke Adélaïde noen form for restriksjoner i hva hun kunne bruke kreftene sine til. Hun ble imidlertid stilt kravet om å bruke dem mot utenlandske trusler.

## ***Trivia***

1. *Adélaïde* er den franske formen av *Adelaide*, som kommer av det germanske *Adalheidis* og betyr "edel karakter".
2. *Françoise* er den feminine franske formen av *Francis*, som betyr "franskmann", og har sitt endelige opphav fra den germanske stammen av frankere, som ble oppkalt etter en type spyd de brukte.
3. *Béatrice* er den franske kvinnefromen av det senlatinske *Viator* "oppdager, reisende". *Beatrice* var et vanlig navn blant de tidlig kristne, og skrivemåten ble endret med assosiasjon til det latinske *beatus* "velsignet, glad".
4. *Lévêque* er adaptert av uttalen på det franske *Paulette*, som betyr "liten" eller "ydmyk" på latin.
Anne-Vallery Ewald

**Anne-Vallery "Annie" Ewald** (483 – 514) var en avalonsk prinsesse av Flynn. Hun var den fjerde datteren av kong Farvaldr II og dronning Juliana I av Flynn, og dermed også søsteren til Theodora, Juliana Theodora, Catherine og Henrietta Ewald.

Som fjerde barnet og en kvinne, hadde Annie fra liten til ingen sjanse å kapre tronen. Foreldrene hennes prøvde å lage en sønn, men det ble bare døtre – og Annie ble dermed den eldre søsteren til nok en jente. Derfor, da faren vedtok i 512 – med innflytelse fra den tjuetre år gamle May Leutguard II – at kvinner kunne arve både kongelige og adelige seter, handlet Annies eldstesøster. Søstrene ble enige om å igangsette en konspirasjon for å overta tronen, og regjere over Flynn i et samkongedømme. Catherine var lederen deres, da hun var eldst, og fikk kontaktet en snikmorder ved navn Ira Colton for å utføre mordet på de to eldre søstrene deres.

Theodora og Juliana avslørte i mellomtiden konspirasjonen, og akkurat som sine forfedre Felix og Elena Ewald, ble Annie og de andre søstrene tilkalt til Villa Ewald av faren. Han hadde tredoblet det Ewald-søstrene betalte Ira, og fikk dem fanget. Ira brakte konspiratør-søstrene til hovedstaden, hvor de alle ble brent på bål – på ordre av Theodora og Juliana, hvilket ga dem tilnavnet Blodsild-søstrene.
Eulalia III av Flynn

**Eulalia III av Flynn** (født **Pearl Levy**) (ca. 275 – 309) var en avalonsk dronning av Flynn før Nerseus I samlet Avalon. Hun var den andre konen til Herleifr I av Flynn, og moren av Ewald-tvillingene Vincent og Leopoldina. Hun var datter av to tjenere ved hoffet, og tjente som dronningens hoffdame – og tok hennes dronning-navn da hun selv ble gemalinne av Herleifr. Hun er en fjern slektning av Theodora I.

Som dronningens hoffdame, var Eulalias oppgave å varte henne opp. Dette gjorde henne ofte innblandet med dronningen og hennes affærer, men også kongens: han brukte Eulalia til å spionere på dronningen – se om hun drev med noe som ikke sømmet seg. Dette utviklet seg snart til et ensides kjærlighetsforhold fra kongens side, og han fridde til Eulalia kort tid etter at konen hans forlot ham etter Blodkrone-attentatet.

Som kongens kone, brukte hun tiden på å eliminere potensielle elskere av ham – og forsikre seg om at hun var den eneste han hadde i kikkerten. Hun fødte snart Ewald-tvillingene, som begge ønsket seg et liv borte fra det intrigefulle og konspiratoriske Flynn, og dro østover. Eulalia visste det ikke da, men de to kom til å legge grobunn for de problematiske borggrevene i øst.
Frances Tennyson

**Frances Tennyson** (født **Livingstone**) (ca. 400 – ca. 450) var en avalonsk dame, som var gift med grunnleggeren av huset Tennyson: Chester. Sammen fikk de to barn: Ulm og Severin. Hun var datter av Ascelin og Berenice Livingstone, og dermed søsteren til Aodhán Livingstone.

Frances levde store deler av livet sitt på hoffet, som datteren av et rådsmedlem. Hun ble på et tidspunkt kjent med gutten Chester, som hun utviklet et forhold til. Som voksen, giftet Frances seg med Chester, og de fikk to barn som hun tok med seg ut på landet for å oppdra. Broren hennes var medlem av Rådet da faren døde på mystisk vis.

På et tidspunkt ble Frances oppmerksom på ektemannens affærer med kongen av Flynn. Ektemannen og kongen fjernet medlemmer av Rådet, for å innsette nye som fulgte mer radikale retninger. Frances fikk senere greie på at kongen prøvde å utnytte ektemannen hennes for penger for å ikke la det komme ut at en adelsmann fjernet medlemmer av Rådet. Frances rådet ham å skrive til dronningen, hvilket han også gjorde.
Avelina Bráchos

**Avelina Scholastica Bráchos** (23. februar 1316 A.Æ. – 19. april 1331 A.Æ.) var en tittersk prinsesse og tvillingsøster av kong Nerseus I av Avalon, og var dermed datter av Nerseus og Boudicca Bráchos.
Hun var smart og viste tidlig en interesse for krigføring, og spor av høyt intellekt.

## ***Biografi***

### **Temming**

* Vind

Ulikt resten av familien sin, var ikke Nerseus en temmer. Hvorfor dette skjedde er usikkert, men man antar at det var fordi tvillingsøsteren Avelina arvet samme kraft dobbelt opp: det ville nemlig forklare hennes evne til å temme fra tidlig alder.

### **Tidlig liv**

Født og oppvokst i kongefamilien Bráchos, var Avelina den yngre men mektigere søsteren av kronprinsbarnene. Mens broren
Elsa-Elena Gregorius

**Elsa-Elena Gregorius** (født **Fiennes**) (ca. 185 – ca. 240) var en avalonsk dame av Streisand og konen til Julius Gregorius, som hun fikk fem barn med, hvorav sønnen Symeon Gregorius gjorde seg kjent. Ettersom Elsa-Elena ikke var en Gregorius fra fødselen av, er hun en indirekte ane av Gaius, Cassius, Magnus og Dinah Gregorius.

Da hun ble født, var det ikke noen grunn til å tro at Elsa-Elena kom til å overleve barndommen: hun led av hemofili og kunne dø når som helst av bare en liten skramme. Allikevel klarte foreldrene å kontakte en blodtemmer som kunne dempe skadene som kom med skader som hun påførte seg.

I voksen alder giftet hun seg med Julius Gregorius og fikk blant annet sønnen Symeon, som senere ble kronprinsens prylegutt. Julius ønsket ikke sønnen å entre politikken, men Elsa-Elena var av adelig rang fra fødselen av og en mektig kvinne. Å gifte seg med en fra de lavere, sosiale lag, var nedverdigende. Sønnen skulle sikre en god posisjon for henne i de senere årene. Planen fungerte, da sønnen ble adlet til greve av Olwyn-upon-Streisand – og Elsa-Elena ble gjort til enkegrevinne, da ektemannen allerede var død da sønnen ble adlet.
Berenice Artaxerxes

**Berenice Artaxerxes** (476 – 502) var en avalonsk dame av Acre. Hun var den yngste datteren av Ovidius og Leopoldina Artaxerxes, og dermed søsteren til Lucius og Peony Artaxerxes.

Født med over ti år mellomrom fra de eldste søsknene, var Berenice resultatet av et vellykket barn etter flere spontanaborter og dødfødsler. Hun var dermed arving til Acre hvis de eldre søsknene døde uten arvinger – hvilket også skjedde. Artaxerxes-familien hadde vært lojale støttespillere av kongehuset Ewald under kong Symeon Is ekspansjoner, men denne tiltroen ble sveket da de satt med stor gjeld uten å få mer land som et resultat av krigen.

Oppslukt av hevn, sluttet Berenices eldre søsken seg til Colton-konspirasjonen, i et forsøk på å velte kongehuset. Berenice visste ikke om dette, men fikk kjenne på konsekvensene av den mislykkede konspirasjonen. Den dasittende kongen, Farvaldr II, skjenket sin agent, Ira Colton, Acre hvis hun sørget for at Berenice ble tatt av dage. Berenice giftet seg ikke, ettersom hun ikke fant en kvinnelig elsker, og ble myrdet uten å etterlate seg arvinger.

Huset Artaxerxes stoppet med henne.
Delayahu Braidenbecker

Denne artikkelen omhandler store avsløringer fra **{{{1}}}**.  Les videre på din egen risiko.

## Biografi

### Fødsel

ca. 160, T.Æ.
 Cadwallader, Avalon

## Virkelighet

### Bøker

*Håpets land*
 *Veien videre*
 *Isens rike*
 *Slitte marker*
 *Tauet brenner*

**Delayahu Huxley Braidenbecker**, bedre kjent under kortformen **Del Braiden**, er en avalonsk opprører og vicomte av Blarwen Cross. Han er sønn av to ukjente adelspersoner, men har nevnt at han har en bror ved navn Meinrad. Han snakker dessuten ofte om en kvinnelig velgjører i Tittensor, som han er hemmelig forlovet med.

I år 178 i Tredje Æra ble Del, Kendall og Noah Reid sendt til Flynn for å gjøre et eksempel av baron Flin Enigma av Whiterock. Flins familie var en ynkelig imperialistisk klan, men var allikevel noen av Imperiets viktigste kontakter i det nordlige Avalon. Allikevel stakk bondegutten Kent Sparrow kjepper i hjulene: dette gjorde at Del og Noah måtte improvisere, og Kendall måtte ta en sjanse da Sparrow-henrettelsen brått tok slutt. Mens Noah startet opprøret, var det Del som sto nærmest porten, klar til å forlate borgen på hestekjerre til lady Cromwell. De tre bragte Kent med seg til et opprørsk vertshus, hvor verten ga dem klær og skyss et stykke på veien.

Med dette var Dels reiser et faktum …

## ***Biografi***

### **Tidlig liv**

Født og oppvokst i Cadwallader-området i Avalon, er lite å vite om hans adelige bakgrunnen. Foreldrene hans er ukjente, da begge av dem er døde – og han ikke har snakket om dem før. I historiske arkiver strekker allikevel Braidenbecker-linjen seg langt tilbake: til ca. 3500, A.Æ. Det er med dette ganske trygt å anta at én av foreldrene til Del – mest sannsynlig moren – var bastarden til den forhenværende greven av Blarwen Cross, og tok hans navn da den gamle greven døde uten arvinger.

En slik bakgrunn gjorde ikke Del til en særlig ettertraktet ungkar, selv ikke som han var neste i rekken til grevskapet etter broren Meinrad. På et tidspunkt har han blitt elskeren til en lady Bull fra Fermone, Tittensor. De er hemmelig forlovet, da Del ikke har brakt ut forlovelsen i lyset. Bulls foreldre ønsker henne dessuten til å giftes bort med en adelsmann som står nært til huset Sacheverell.

### **Opprørerne**

#### ***Rekruttering***

Hvordan Del ble involvert med opprørerne er usikkert, men det er grunn til å tro at han ikke likte livet som adelsmann, og ønsket å gjøre noe mer med livet sitt enn å gifte seg med en kvinne han ikke likte og bringe slekten videre. Som flere opprørere, var Del mest sannsynlig rekruttert av en hemmelig spion, som sendte ham til Inkwell i Payne. Det er allikevel uvisst hvor gammel han var når dette skjedde.

## ***Trivia***

1. *Delayahu* er den hebraiske formen av *Delaiah*, et hebraisk navn som betyr "Jehova har tegnet opp".
2. *Huxley* kommer fra engelsk og betyr "ubeboelig sted". Den mest kjente bæreren av navnet er forfatteren Aldous Huxley.
3. *Braidenbecker* er et navn som er sammensatt av navnelementene *Braiden* "laks" og *Becker* "baker".
Anne Catherine Gardner

**Anne Catherine Leopoldina Ciara-Belinda Gardner** (født **Katona**) var en avalonsk visehertuginne av Flynn og guvernørgemalinne av Derry, en stilling hun hadde fått gjennom sin mann Charles. Sammen med ham fikk hun sønnen Winthorp. Etter søsterens barseldød overtok hun oppdragelsen av nevøen Howard.

Hun var datter av May og Harold Katona I, og dermed den yngre søsteren til Harold II og den eldre til Marianne Katona. Hun hadde også fem ukjente brødre, som alle enten ble giftet med fyrstinner eller markiser i Flynn.

## ***Biografi***

### **Temming**

* Lys

Som medlem av adelen, hadde Anne Catherine det privilegium å kunne bruke kreftene sine uten begrensninger – så lenge det ikke brukes mot samfunnets autoriteter.

### **Tidlig liv**

Født og oppvokst i Flynn Palace hadde Anne Catherine en oppvekst preget av lek og moro i snø og lange sledeturer om vinteren, og gjemsel og piknik i skogen om sommeren. Hun og søsknene sto hverandre svært nære, og de gjorde mer eller mindre alt sammen. Eldstebroren hennes var det eneste unntaket: forventet å ektes til en rik kvinne og styre et hertugdømme var han ikke ment å gjøre annet enn å få undervisning som gjorde ham klar til posisjonen.

Anne Catherine lot imidlertid ikke dette komme i veien for å gjøre noen pek mot ham, hvilket han gjengjeldte med noen andre pek tilbake. Ved én anledning hadde hun vannet ut morgenteen hans, noe han gjengjeldte ved å la ett av eggene hennes vær helt rått – og førte til et skikkelig søl på frokostbrettet hennes.

Da lillesøsteren begynte å nærme seg tenårene, var det Anne Catherine som hjalp søsteren Marianne gjennom puberteten. Dette var en periode hvor søsterbåndet mellom dem om mulig ble forsterket enda mer. Flere adelige søsken hadde interne konflikter, men Katona-søstrene sørget for konstant liv og leven i palasset. Brødrene tok seg av søstrene sine, og lot aldri noen gutter komme nær dem om de ikke ville dem noe godt.

## ***Trivia***

1. *Anne* er den franske formen av *Anna*, som har sitt ultimate opphav fra det hebraiske *Hannah*, som betyr "hedre, begunstige".
2. *Catherine* er en variant av *Katherine*, og har opprinnelse i den latinske formen av det greske Αικατερινη (*Aikaterine*), som har usikker opprinnelse. Det kan i siste instans bety "begge to", "tortur", "langt unna", "hundre" eller "ren".
3. *Leopoldina* er den feminine formen av *Leopold*, som er avledet fra de germanske elementene *leud* "folk" og *bald* "djerv".
4. *Ciara* er den feminine formen av det irske *Ciar*, som betyr svart.
5. *Belinda* har ukjent opphav, men er muligens satt sammen av det italienske navneelementet *bella* "vakker". Det andre elementet kan være det germanske *lind* "fleksibel, myk, forsiktig" (og ved utvidelse "slange").
6. *Gardner* er en variant av *Gardener*, hvilket var et navn ofte båret av gartnere, og kommer fra det gammelfranske *jardin* som betyr "hage".
7. *Katona* kommer fra ungarsk og betyr "soldat".
Alxsander Turnburn

**Alxsander Turnburn** (født **Bellycorn**) var en oldermann i Glanville. Han ble på et tidspunkt gift med Teresia Turnburn, datter av Vivienne og Vernon av Colls. Ekteskapet deres resulterte i en datter: Helena Turnburn. Teresia giftet seg senere med Jehohanan Sævine, men om det enten var fordi at Alxsander døde eller skilte seg fra henne er ukjent.

## ***Trivia***

1. Alxsanders fødenavn, Bellycorn, er en vag referanse til Bolkonsky-navnet fra Leo Tolstojs roman *Krig og fred*.
Dominique Sanson

**Dominique Sanson** (februar 810 A.Æ. – januar 814 A.Æ.) var en tusarsk vicomtesse av Montneigeux, og søster av Francoys og Julien Sanson.

Lite er visst om Dominiques opphav, annet enn at hun var den yngre søsteren til de notoriske Sanson-brødrene. Hun kom imidlertid mest sannsynlig fra et voldelig hjem, og søkte derfor trygghet i brødrene sine. Hun ble derimot latt i stikken da hun døde brått. Dominiques kropp ble begravet, og moren var sønderknust. Mest sannsynlig druknet hun i en elv: klærne hennes ble tunge i vannet, og kulden frosset kroppen hennes.

Det skal visstnok ha vært eldstebroren Francoys som sto bak dødsfallet hennes, men han skyldte på broren sin. For dette ble Julien slått og skambanket av foreldrene. Å anta at Francoys fikk en del av skylden, er likevel også sannsynlig – men at han nærmere nøt avstraffelsen. Han skal sigende ha sagt at det var en tjener som sto bak mordet på søsteren, og tjeneren ble pisket til blods og døde av skadene. Francoys skal ha likt dette synet, og smilt under seansen.

Dominique ble gravlagt sammen med resten av Sanson-ene i krypten deres under Château de Montneigeux.

## ***Trivia***

1. *Dominique* er den franske kjønnsnøytrale formen av det senlatinske *Dominicus* "av Herren".
2. *Sanson* er en referanse til den franske bøddelen som sto ansvarlig for 3 400 dødsfall under den franske revolusjonen.