Gordan Mekre

**Gordan Mekre** byl člověk z Vardosu, majordomus ve služebnictvu Rosole de Dimburg. Byl vysoké, hubené postavy s kulatým obličejem, orlím nosem, šedými vlasy a hnědýma očima. Na hrudi měl velkou jizvu po zranění způsobeném blasterem. Chodil vzpřímeně, jako by měl v zadku pravítko, a vždy perfektně upravený. Ke své paní se choval vždy poslušně a s respektem, ale na služebnictvo, kterému velel, hleděl shora. Měl patologický fetiš na Twi’lečky a velice ho vzrušovalo, když nad nimi měl moc. Měl rád vysílání večerních holonovin a toasty s plnotučnou hořčicí.

## Historie

### Před rozkazem 66

Gordan se narodil roku 45 BBY na Vardosu a doma ho měli rádi, ale vedli ho k poslušnosti, což obnášelo čas od času i pořádný flákanec. Naučil se tedy poslouchat autority a prahnout po tom stát se sám autoritou. Když měl věk na to rozhodnout se, kam směřovat svůj život, vybral si pohostinství.

Ještě než roku 28 BBY dokončil hotelovou školu, brigádničil jako služebník v domě koaxiového magnáta, kde vydělával na svůj věk slušné kredity a kde také objevoval svou sexualitu. Jeho touha po Twi’lečkách byla nepopiratelná a měl i příležitosti ji uspokojit, ale už tehdy se u něj po případném odmítnutí projevoval hněv a vztek, který ale zatím nepřerostl hrst nadávek.

Začátek klonových válek roku 22 BBY sledoval Gordan z bezpeční Vardosu, ale ani on nebyl neustále v bezpečí, neboť doprovázel svého pána při cestách po galaxii a ne vždy šlo o bezproblémový výlet.

### Občanská válka

#### 19-0 BBY

V roce 19 BBY, krátce po vyhlášení Impéria, byla loď jeho pána napadena Rudými raubíři. Gordan schytal zásah blasteru, když kryl svého pána vlastním tělem, ale ani to nezabránilo tomu, aby pána zamordovali. Gordan přežil jen díky rychlému příletu patroly, kvůli které piráti nestihli zrekvírovat celou loď. Dostal první pomoc a byl převezen na Vardos, kde se mu dostalo lékařské péče.

Když byl v druhé půlce roku schopen opustit nemocnici, na hrudi mu zůstávala velká jizva, ale zpráva, že riskoval život pro svého zaměstnavatele, se dostala na správná místa a Gordan dostal nabídku od Rosole de Dimburg, aby se stal majordomem v jejím letním sídle. Přijal bez dlouhého rozmýšlení, rychle se osvědčil a jako majordomus dostal na starosti správu celého sídla a zodpovědnost za celé služebnictvo. Užíval si to, zejména pak skutečnost, že ho musí někdo poslouchat.

Přísný byl na všechny, nejvíce pak na zahradníka Keda, který od pohledu nehnul prstem víc než bylo třeba, ale nešla mu odpárat svědomitá péče o zahradu. Naopak s respektem se choval k Martinovi, osobnímu řidiči madam de Dimburg.

Když byl roku 16 BBY na pozici pokojského přijat Jin Yomara, Gordan v něm spatřil potenciál a udělal z něj svého donašeče, aby měl ještě větší přehled o tom, co se v sídle šustne. Nejčastěji tak dostával zprávy o tom, že Ked s pomocníkem Ikem, kterého přijali roku 10 BBY, hulí trávu během pracovní doby, a Gordan jim ji více či méně úspěšně zabavoval.

V roce 9 BBY musel na příkaz paní přijmout jako pomocného kuchaře Luka Cyro, který posílil jejich kuchařský tým. Gordan neměl Luka rád, měl ho za flákače a jeho věčný optimismus považoval za podezřelý. Pozorně ho sledoval, ve volných chvílích i na kamerách, a jen čekal na záminku, aby ho mohl vyrazit.

V roce 8 BBY jim odešel jeden kuchař a na jeho pozici Gordan vybral talentovanou Audry Meran. Přijala a Gordan si nemohl stěžovat – dostávalo se mu pochval nejen od paní, ale i od její dcery.

Roku 7 BBY přijal jako pokojskou Twi’lečku Mon Faro, jejíž krása ho pobláznila natolik, že nebyl schopný si udržet profesionální odstup. Zneužil své postavení, díky kterému Mon dostal do pozice, kdy mu byla po vůli kdokoliv si umanul. Lépe se Gordan nikdy necítil.

Roku 6 BBY navrhl Rosole, zda schválí Gordanův návrh povýšit Audry na šéfkuchařku. Souhlas sice vyvolal rezignaci předchozího šéfkuchaře a půlky jeho týmu a v kuchyni tak zůstali jen Audry a Luk, ale Gordan se rozhodl to nějakou dobu přehlížet, protože uznával a respektoval Lukovu loajálnost.

Když Mon odešla na mateřskou, nevěnoval tomu moc pozornosti, ale když se jí narodil hybrid a naznačila mu, že je to jeho dítě, razantně to odmítl a varoval jí, že pokud bude takové hlouposti šířit dál, skončí v koncentráku. Od té doby si od ní držel odstup a jednal s ní s odstupem a chladně.

Když roku 2 BBY dostal od Audry žádost o rozšíření kuchařského týmu, neměl s tím problém, vyvěsil na holonetu inzerát a brzy se přehraboval životopisy. Nejvíce ho ale zaujali twi’lečtí sourozenci Jarů z převýchovného programu, mladík Pipi a děvče Lin. Oba bez většího rozmýšlení přijal s vidinou toho, že mu Lin z vděčnosti jistě dá. Od Jina se dozvěděl, že Pipi hulí se zahradníky během pracovní doby, a využil to jako páku. Řekl Lin, že za to bratrovi hrozí vyhazov a škraloup, se kterým ho ve slušné práci nevezmou. Očekával, že ho Lin začne prosit, aby bratra nevyhazoval, a přesně to se i stalo. Jakoby nic jí řekl, že by mohl na celý incident za jistou protislužbu zapomenout, a čekal, co ona. Sice se upejpala, ale nakonec Gordan dosáhl svého a s Lin si sice užil jen jednou, ale naštěstí si vše natočil, takže se k tomu mohl vracet nejen ve vzpomínkách, ale i s pomocí obrazového média.

To, že dostal od Audry zákaz vstupu do kuchyně, si vysvětloval jako šéfkuchařský manýr, na který měla ale díky svým schopnostem nárok, a tento zákaz respektoval.

Roku 0 BBY přijal Gordan novou pokojskou Oku, na které se mu líbila její tichost, ostražitost a pracovitost a nevadilo mu ani to, že teprve čerstvě vyšla základní školu.

#### 1 ABY

Začátkem listopadu se mu povedlo najít v kůlně plnou tašku hulení, kterou tam zapomněl Ked. Gordan ji okamžitě zabavil a ještě několik dní se tomu potutelně smál.

Ráno 20. 11. přivítal před domem tři uchazeče o výpomoc před blížící se oslavou narozenin slečny de Dimburg. Choval se k nim profesionálně odtažitě a nemusel se ani přemáhat, protože ani jeden z nich nebyl jeho typ. Doprovodil je do jídelny, kde s každým krátce pohovořil, a protože mu na nich nepřišlo nic nevhodného, zavolal si Audry, ať převezme Asyrka se Štěknu a prověří si jejich kulinářské schopnosti. Champbaccu doprovodil za zahradníky Ikem a Kedem. Před zahradníky suše utrousil s dávkou ironie, že důvěřuje jejich schopnostem, že nového kolegu náležitě zaučí, a s tím se odebral do své kanceláře, kde měl nějaké povinnosti. Odpoledne na něj zaklepala Audry, která potvrdila, že kuchaři jsou znamenití, přijala je a měli nastoupit hned druhého dne. Když už se začalo stmívat, zavolal si zahradníky, aby zjistil, jak dopadl třetí adept, a bylo mu potvrzeno, že i on bude přínosem a nastoupí druhý den. Gordan byl spokojen, jak pěkně to šlape, a zaskočil ještě do bezpečnostní místnosti omrknout na kamerách, není-li Lin ještě v práci. Nebyla, a tak si šel ulevit při sledování svých starých nahrávek a následně šel na kutě.

Druhý den s odfrknutím odmítl pozvání od nových zaměstnanců na seznamovací večírek, který považoval za něco hluboce pod svou úroveň a jinak se ten den nic zajímavého nestalo.

23. 11. se připojil ke společné večeři s ostatními zaměstnanci. Jídlo bylo lahodné, až mu chuťové pohárky hýkaly blahem, ale během pár minut na něj znenadání přišla taková bolest břicha, že se musel s omluvou rozběhnout k toaletám. Nestihl to bez vlastního potřísnění a když do vedlejší kabinky zaplul i Champbacca, cítil aspoň drobet radosti, že v tom není sám. Aniž by to tušil, Champbacca na něj současně s vlastním klením použil myšlenkový trik a požádal ho o vyřčení hesla k trezoru, které mu Gordan nevědomky ochotně vyzradil. Na míse si majordomus poseděl ještě dlouho a Mon byla tak hodná, že mu pod dveřmi podala lahev s vodou, aby doplnil tekutiny. Do postele padl až těsně před půlnocí, po důkladné sprše.

Ráno Gordan vstal a podivoval se zápachu, který se z něj linul, a to i po opakovaném sprchování s použitím luxusního šampónu. Navíc se nemohl dostat do svého trezoru. Neměl ale čas řešit jeho otvírání, hodlal se tím zabývat později, neboť musel do práce. V poledne přivítal před domem paní de Dimburg, představil jí tři nové pomocníky a do konce toho dne i ten následující plnil její přání.

Dne 26. 11. se nezastavil, dolaďování příprav na oslavu bylo neúprosné, ale vše klaplo tak jak mělo. Pouze ho stále znervózňovala skutečnost, že se nemůže dostat do svého trezoru, a doufal, že po něm paní de Dimburg nebude chtít jeho záložní přístupovou kartu.

Následujícího dne předal na ruku výplatu pomocníkům, poděkoval jim za příkladnou výpomoc, popřál jim hodně štěstí a zmínil možnost, že by si je mohla paní de Dimburg přát i při dalších společenských akcích.

Následující dva týdny si lámal hlavu s otevřením trezoru a když už plánoval objednat zámečníka nebo kasaře, oslovili ho v práci dva policisté, kteří ho na místě zatkli kvůli obvinění ze znásilnění a vydírání. V zadržovací cele se dozvěděl, že na něj Mon podala trestní oznámení, které opřela o důkazy, které mohla získat jen z jeho trezoru. Věděl, že je to jeho konec, ale neměl povahu na to se pokusit o sebevraždu, takže zůstal v cele a čekal na svůj soudní proces, který měl proběhnout v únoru roku 2 ABY. Rosole o tom všem věděla, ovšem bylo v jejím nejlepším zájmu se od něj urychleně distancovat.

#### 2 ABY

Ještě před začátkem soudu byl Gordan přesunut na samotku, kde byl navštíven vyšetřovateli ISB, kteří se ho ptali na Asyrka, Štěknu, Champbaccu a další osoby, které vůbec neznal. Výslech trval několik hodin, došlo i na mučení a když už neměl, co víc říct, byl uškrcen tkaničkami od bot a jeho smrt byla prohlášena za sebevraždu.