Matrimoni secret

***Matrimoni secret*** és el títol del segon episodi de la primera temporada de *Temps de Silenci*, emès originalment a TV3 el 24 de gener de 2001.

## Cronologia

L'acció d'aquest episodi té lloc entre juliol de 1936 i agost de 1938.

## Sinopsi

En Francesc i el seu fill són morts. La Victòria ja té plans per a la fàbrica. Però l'esclat de la guerra esguerrarà els plans de tothom. Els joves se'n van al front. La Isabel i en Ramon han de decidir què fan amb el seu amor. Sembla que la Victòria no ho tenia tot previst...

## Argument

Després de la mort d’en Francesc i del senyor Dalmau, la família, els veïns de la plaça i els treballadors de la fàbrica es troben al cementiri per a l’enterrament. En Llorenç ha tornat de París per l’ocasió i el Joaquim arriba al darrer moment, recentment alliberat per les forces de l’ordre. Ja a casa, en Llorenç i la Marta anuncien la seva tornada a París, si bé, finalment, els plans de la senyora Victòria s’hi interposaran i acabaran quedant-se a Barcelona perquè el Llorenç pugui dirigir la fàbrica.

La Clara, que ha viscut l’enterrament des de la distància, visita la senyora Victòria per explicar-li la seva precària situació i exposar-li la seva preocupació pel futur del seu fill, un Dalmau a qui el senyor tenia previst reconèixer al casar-se amb ella. La senyora Victòria, no obstant, nega a la jove qualsevol ajuda i la fa fora de la casa, acusant-la de mentir. Temps després, la Clara serà víctima d’un bombardeig i la senyora Victòria decidirà ajudar el seu fill, amb una donació a la Casa de la Caritat, que el recull quan queda orfe.

D’altra banda, la Isabel i el Ramon prosegueixen amb la seva relació malgrat l’esclat de la Guerra Civil, doncs el Ramon ajudarà al Maristany al Servei de Documentació i se’n lliurarà d’incorporar-se a files. La senyora Victòria, que desaprova la relació, demana a la seva filla que tingui paciència i que esperi a que la Guerra acabi per donar un pas més en la seva relació amb el Ramon, que no accepta la decisió. Així doncs, el Ramon decideix parlar amb la senyora Victòria per demanar formalment la ma de la seva filla, petició que rebutja basant-se en la diferència d’origen social dels dos joves.

Amb el pas dels mesos, el Llorenç s’ha conformat amb la seva posició al capdavant de la fàbrica, si ve confessa que encara no sap com prendre dels regnes del tot, demanant ajuda al Ramon, qui prefereix seguir dedicant-se als documentals. Les relacions entre els obrers i la direcció de Filatures Dalmau són cada cop més tenses, fins que els obrers decideixen amotinar-se i prendre el control de la fàbrica. Davant d’aquest fet, el Llorenç i la Marta decideixen escapar a França, mentre que el Joaquim anuncia la seva fuga a Burgos. De camí, el Llorenç es enxampat pels obrers agafant diners de la caixa forta de la fàbrica, motiu pel qual és entregat a les autoritats i empresonat a La Model. Mesos després, gràcies als esforços de la família i a la bona relació del Frederic amb el Tinent Coronel Rovira, el Llorenç és alliberat a canvi de reconvertir la fàbrica per a produïr granades per a la Generalitat.

El novembre de 1936, la ràdio anuncia que la Generalitat ha format l’Exèrcit Popular de Catalunya i que la lleva del Joan és una de les que ja estan convocades per a incorporar-se a files. Aquella mateixa nit, el Joan intenta amagar-se a la botiga per no haver d’anar a la Guerra, però és descobert pel Ramon, qui el convenç per marxar al front. Pocs dies després la Carmeta rebrà una carta on el Joan parla de la seva experiència a l’entrenament militar, si ve a les poques setmanes serà el Ramon qui rebi una comunicació oficial on se’ls informa de l’afusellament del Joan. No obstant, a la Carmeta decideixen explicar-li que el Joan ha mort a primera línia i que se li ha concedit una Medalla al Valor.

El Joaquim, que ha tornat a Catalunya sense avisar, es presenta a la fàbrica per demanar al Llorenç que sabotegi les línies de producció de granades per afavorir als nacionals, doncs passada la Guerra això farà que els Dalmau puguin recuperar la fàbrica. El Llorenç, no obstant, decideix no accedir al xantatge del seu germà pel bé de la seva família i de la Marta, qui li comunica que està embarassada, si bé sí que s’avè a entregar al Joaquim uns documents que els republicans guardaven a la caixa forta de la fàbrica, fingint un robatori davant del Tinent Coronel Rovira qui, tot i no creure’s la versió, decideix no delatar-lo.

Per venjar la mort del seu germà, el Ramon decideix incorporar-se a files com a voluntari de l’Exèrcit Popular. Paral·lelament, demana novament matrimoni a la Isabel, qui aquest cop accepta. Els joves contrauen matrimoni en una cerimònia civil molt íntima i passen la tarda junts, fins que arriba l’hora pel Ramon de marxar a la Guerra. De nit, un cop a casa, la Isabel explica a la senyora Victòria tot el que ha passat, qui respon dient que amb l’entrada dels nacionals les unions civils quedaran anul·lades.

Passen els mesos i la Isabel no rep notícies del Ramon, tot i que tampoc el troba a les llistes de baixes que consulta cada dia. Una tarda d’agost de 1938, un soldat es presenta a casa dels Dalmau amb una carta signada pel Ramon on explica que, si ha arribat a mans de la Isabel, és perquè ell ha mort. Mentre la Isabel llegeix la carta al terrat, el jove soldat demana a la senyora Victòria una propina per haver dut la carta, delatant-se i confessant que realmen no coneix el Ramon i que la carta l’ha trobada en una jaqueta abandonada al camp. Tot i saber que el soldat menteix, la senyora Victòria decideix no explicar la veritat a la Isabel.