Orkok a Fejedelem Földjén

A II. Birodalmi Év utolsó napjaiban egy ork sereg vezetett rablóhadjáratot a Fejedelem Földjén élő népek ellen. A hadmozgásokról viszonylag pontos képet adnak a korabeli krónikák.

## Előzmények

A Második Birodalmi év vége felé kezdtek terjengeni a hírek, hogy Torremor  és Hegyhon  között furcsa lényeket láttak. Bár mindenki enyhe szorongással tette meg a két városállam közti utat napokon át, semmilyen komoly veszély nem jelentkezett. Ez az enyhe félelem állt fenn egészen addig a napig, míg Hegyhon népe levonult egy barátságos rugby meccsre Torremorba. A meccs szünetében a torremori rugby-rét alatt húzódó domboldal fái és cserjéi közül fekete és zöld lények settenkedtek elő, kezükben otromba fegyvereket és pajzsokat tartva. A meccs azonnal megszakadt és a két nép együtt menekült be a torremori várba  , melyet a varázslók - torremoriak és hegyhoniak közösen - egy mágikus erőtérrel vontak körbe. Az erőtér sajátossága volt, hogy a nem-embereket (ide számolva törpét, tündét és orkot egyaránt) csak akkor engedett át, ha egy speciális, villám alakú mágikus jel lett ezek kézfejére festve. A jeleket még napokkal az eset előtt felfestették mindkét nép nem-ember polgáraira, azok nem kevés csodálkozását kiváltva ezzel.

## Torremor Ostroma

Az orkok azonnal körbevették Torremort, megtámadva azokat, akik nem voltak elég gyorsak bemenekülni.

Nagy csata alakult ki a domboldalban, melynek az orkok sámánjának megjelenése vetett véget, ki tűzgolyót dobott a küzdőkre, szénné égetve orkot és polgárt egyaránt. A veszteségeiket a Horda nem számolgatta, utólagos becslések szerint kettőszázan lehettek torremor alatt. A tűzgolyóban életét vesztette torremor királynője, kinek hatalma az ork nagyasszonyra, a "Mamá"-ra maradt.

Pár ork harcos betört Torremorba, őket a váll-váll mellett küzdő népek levágták, s gyorsan kijavíttatták a rést a varázslókkal. A csatában nagy szerepet játszott a kard is, melyben a szellem: Urgorin lakozott. Az ork sámán, ki varázserejét a gyomrában lakozó lénytől, Vegától szerezte, több polgárt is megölt az erőtéren áthatoló villámaival (leginkább azokat, akik a leghangosabban szidták a Mamát) de miután rájött, hogy nem jutnak át a falon, elterelte a Hordát torremor alól.

Hegyhon népe felderítőket küldött, kikémlelni biztonságos-e az út, majd mikor erről meggyőződtek, a torremoriaktól büszke de gondterhes búcsút véve elindultak haza.

## Új frontvonalak

A torremori csata alatt Hegyhont feldúlta a Horda, a polgárok ruháitól kezdve az ebédlő asztalain át mindent szana-szét hányva, kész és félkész fegyvereket egyaránt elrabolva.

Másnap nagy csapatban érkeztek mindkét királyság területére a harcos kedvű utazók, többek közt egy nagy csapat barbár harcos a Zengő Hegyek lábából. a Csapatot a híres ork-ölő bajnok Kéttszáz-Ork-Thundrik vezette, mellette Nagy-Bika-Smagor.

Másnap az óvatlan hegyhoni lány, kinek címeit alíg bírja sorolni a történelem: egykoron az Ekhin család feje, Lord Gilderan felesége, varázslónő, volt boszorkány kiből kiszállt a gonosz, torremori varázslók által meggyilkolt, majd Gilderan által az életbe visszahozott Leonitta málnát ment szedni az erdőbe. Itt elkapták őt az orkok, és kínzással megtudták tőle a titkos varázsjelet, mely beengedi a nem-embereket a falon túl.

## Hegyhon ostroma

   Aznap délután Torremor népe felvonult Hegyhonba, hogy ott várja be az orkok következő támadását, mivel Hegyhon sokkal jobban védhető pozícióban volt a domb tetején. Mindkét nép felkészült. A hegyhoniak az Észak-Nyugati kaput védték, a barbárok a Déli kaput, míg a torremoriak Hegyon főterén helyezkedtek el. A Horda Torremor felől érkezett, egy újabb hatalmas tűzgolyóval kezdve a támadást, melyben az előretolt hegyhoni őrség mindegyszálig odaveszett. A Déli kapun jöttek be, a sámán varázserejével hárítva a barbárok dühödt támadásait. Elfoglalták helyüket Hegyhon közepén, mágikus védelmüket továbbra is fenntartva. Maguk közé csalták Hegyon királyát, Alex Kinget, s darabokra tépték a harcos-varázsló uralkodót.

Ezután megszünt minden mágikus akadály, s elkezdődött a Fejedelem Földjének legvéresebb csatája a zuhogó esőben. Hegyhon és Torremor népe a barbárokkal karöltve üvöltve vetette magát gyűlölt ellenségeikre, s halomra vágták a Horda első sorait, ám hatalmas létszámfölényüknek köszönhetően mégis az orkok oldalára billent a mérleg.

## A Holló

Megérezte a véres csatát az Umbra nagyerejű szelleme, a Holló. Nem kívánt beleavatkozni a halandók dolgaiba, de látva a két nép hősiességét, nem hagyhatott ekkora erőfeszítést kárba veszni. A sárban feküdt levágva ekkorra a két nép majd' összes képzett fegyverforgatója, a barbár harcosokat, s a megmaradt lovagokat beleértve. (Maldonadoról máshol olvashat a krónikák kutatója) Ekkor a Holló kilépett az Umbrából, s kardjával végigszáguldva a Hordán az összes orkot levágta. Vega kifordult a sámán gyomrából, s sisteregve elégtek mindketten. A Mama egetgengető sikoltással ontotta ki lelkét, s a megmaradt polgárok lábai elé esett. Elkísérte a túlvilágra mind a kétszáz fiát. A Holló majd' olyan gyorsan mint ahogy érkezett el is tűnt a semmiben. Így esett el az utolsó ork, ki a Fejedelem Földjére támadt.

## A hadjárat következményei

A történetnek nem volt kis utóhangja: a Gra'Hak élőholt nagyurai  Hegyhon békés polgáraiba az itt elesett orkok lelkét ültették sötét szertartással a Harmadik Birodalmi Évben, hogy engedelmes szolgákat teremtsenek maguknak.

## Megjelenés a hegyhoni kultúrában

A háborút megjeleníti a Második Címerpajzs, melyet, ha az Ismert Birodalmak utazója Árnyasvárba téved, megcsodálhat az országló falán.