Lesy Silvestris

## Region

Obří lesy Silvestris - jak jsou Talionskými obyvateli označovány získaly dle legend své jméno už 2. věku, když bohové rozkmotřené prastaré obry donutili ke Smíření a vyhnali je žít mimo jejich zraky do tehdy rozlehlých lesů na východní hranici světadílu. Potomci těchto divokých obrů v lesích dodnes žijí a kromě další nebezpečné fauny jsou jednou z největších hrozeb pocestných.

Lesy samotné, kterým elfové dali jméno po látce jménem Silvium, jsou souborem hlubokých a nebezpečných hvozdů, jejichž stormy se tyčí stovky metrů nad úroveň země. Půda samotná v některých částech lesa naprosto chybí a pod kořeny stromů zejí strže a propasti, na jejichž dno není vidět. Pocestní tak často využívají kořenů a větvoví, místními druidy upravené do tvarů vhodnějších pro cestování. Jiní, obyvatelé lesa si pak do kmenů stromů vysekávají schody, či do jejich větví umísťují vratké lávky, díky kterým se po lese pohybují.

Elfové o Silvestris říkají, že je samostatnou živou entitou, tvořenou společným vědomím místní flory. K této teorii se přiklání místní, kteří byli opakovaně svědky zvláštního chování stromů. Ty nejenže do hlubin lesů nepouštějí cizince bez požádání o vstup magickými melodiemi píšťal z místního dřeva ale také brání západní perimetr lesů před dřevorubci z království a dokonce se tradují příběhy o tom, že stromy dokáží zpacifikovat jakékoliv narušitele hlubokého spánku hvozdu.

## Elfí národy

Lesy Silvestris obývá 5 vlivných elfích národů, které mezi sebou volí panovníka lesů. Vůdcem je vždy zvolena žena (muži jsou dle elfích tradic příliš hrubí na to vést národ k harmonii a světlým zítřkům). Tradicí je že stárnoucí panovnice oznámí volbu nové nástupkyně, o jejíž roli usilují následovnice z pěti nejvyšších šlechtických elfích rodin.

Jde o rodiny:

* Nyllian - sídlící v bažinách a hlubokých nehostinných hvozdech ve městě Serra.
* Vorthém - sídlící ve vysokých skalách ve městě Ventus, chráněném tornády.
* Nímfei - jezerní lid sídlící na jezeře ve městě Stilla.
* Tharcan - sídlící ve skalách ve městě Igni v kráteru sopky.
* Loralynn - sídlící vysoko v korunách stromů ve městě Anima.

Mezi jednotlivými rody obvykle panuje napětí, nikoliv však boje o území. Všechny elfí národy Sivestris uctívají hvozd a jsou si dobře vědomé křehkosti přírodní rovnováhy a své společné budoucnosti. Elfové totiž už po celé věky trpí neplodností a zrození nového potomka je tak vždy událost k velkým oslavám.

V čele lesů je desetičlenná Rada starších (každý z rodů určuje 2 členy, vítězný rod pak panovníka a 1 člena). Rada zasedá pravidelně ve městě panovníka. Rozhodnutí však nečiní on sám, nýbrž celá Rada starších. V případě patové situace má hlas panovníka váhu veta.

Jmenování budoucího panovníka lesů Silvestris je vždy velká čest doprovázená týdny slavností a málokdy se stane, že všech 5 rodů postaví svého kandidáta. Volba panovníka pak závisí především na dlouhých politických vyjednáváních a kompromisech.

Panovníkem se může stát pouze elfka z šlechtického rodu, která získá požehnání (titul) všech ostatních rodů.

## Formální pozdrav

Elfové z lesů Silvestris si potrpí na neobvykle formální vystupování. Kohokoliv kdo je k nim nezdvořilý nebo neupřímný obvykle zavrhnou a jakákoliv další komunikace s těmito bytostmi je pro dotčené elfy těžko představitelná.

Mezi hlavní místní kolorit je přátelský pozdrav doprovázený gestikulací dle rodů, ke kterému je mířen. Pozdrav zní "Vůle hvozdu je i vůle má".

Pozdrav je komplikovaný a má hned několik variant. Nedodržení jeho správnosti se však považuje za barbarství. Nedodržení pozdravu elfem pak dokonce za úrážku.

Pozdrav se provádí následujícím způsobem:

* Osoba která zdraví druhou začíná pozdrav slovy "Vůle hvozdu..."
* Osoba, která pozdrav přijímá pak musí první osobě pronést "...je i vůle má."

Pozdrav je doprovázen gestikulací celých rukou:

* Běžný pozdrav mezi nižší kastou elfů: Zkřížení rukou na prsou s rozevřenými prsty přípomínající větvoví stromu.
* Lokální pozdrav obyvatel Serry a rodu Nyllian: Běžný pozdrav končí semknutím rukou v pěsti a vyrovnáním předloktí do vodorovné polohy s poklonou.
* Lokální pozdrav obyvatel Stilly a rodu Nímfei: Běžný pozdrav končí srovnáním dlaní a vyrovnáním předloktí do vodorovné polohy s poklonou.
* Lokální pozdrav obyvatel Ventuu a rodu Vorthém: Běžný pozdrav končí pomalým rozpažením se jemně rozevřenými prsty s poklonou.
* Lokální pozdrav obyvatel Ignii a rodu Tharcan: Běžný pozdrav končí energickým máchnutím předloktí a narovnaných prstů vzhůru s poklonou.
* Lokální pozdrav obyvatel Animy a rodu Loralynn: Běžný pozdrav končí ??? Sel?

Pozdrav má i variantu "Vůle hvozdu je i vůle tvá", která je však používána výhradně při pohřbu. Jelikož, osoba se kterou se pozůstalí loučí již nemá na pozdrav jak odpovědět. Říct pozdrav v tomto znění žijící bytosti je hrubou urážkou, která je chápána tak, že oponentovi přejete brzký odchod z tohoto světa.

Cestovatelé, kteří lesy Silvestris navštívili hovoří, že kromě jasné symboliky gestikulací a vzdávání poctě zdejším lesům, pozdrav také reflektuje elfskou odtažitost od fyzického kontaktu. Zatímco v lidské civilizaci je běžné podání rukou, elfové se raději z dálky ukloní.

## Fauna a flora

Divocí obrové

Houbové kolonie

Pavouci

Stromoví lidé

Nymfy (Najády, Dryády, Oreády)

Wurmové

Šelmy (obří hadi, pumy, vzácně i vlci či medvědi)