Королівство Україна (СІУ)

< !----- Preceding and succeding entities without flags (used if more than 5) ----->

**Королівство Україна** — королівство на території колишньої Русі, що було проголошене після визволення центральних територій України (в тому числі і Києва) від Золотої Орди королем Русі Левом ІІ, який після взяття Києва прийняв титул "король України" (Rex Ucraine).

## Історія

    1317 року Лев ІІ коронувався від Папи Римського як король України і всієї Русі. У літописах з тих часів Русь (мала Русь) стала називатися королівство Україна (у зарубіжних джерелах також Ucrania). 1330—1332 відбувається війна України і Орди, у якій васальні князівства підтримують Україну. Відбуваються Переяславська битва 1330 року і Чернігівська битва 1331 року, у яких Україна разом із Київським князівством та Молдославією отримують перемогу. Україні відходять землі Київського князівства, Молдославія та частина Дикого Поля. У 1343—1345 між Дмитром Дедьком та Ордою починається війна, Україна отримує Чернігівщину, але Дедько отримує смертельне поранення. У 1367 між Україною та Ордою знову починається війна, Україна, яку очолює Любарт, отримує території до річки Оскоп. У 1430 році укладається Чернігівська унія між ВКЛ та Україною, за якою український король Свидригайло (Болеслав) отримує титул Великого князя Литви (або король Литви); він стає одночасно правителем України і Литви. Але об'єднанню заважає громадянська війна у ВКЛ, тому Україна вступає до неї. 1436—1438 роки — війна України і Литви проти Орди і Московії, Україна отримує Дике Поле і вихід до Чорного моря. Після цього Угорщина, скориставшись слабкістю України після війни, забирає Закарпаття у 1442 році. 1496 року піднімається козацьке повстання на Дикому полі проти захоплення козацьких зимівників шляхтою, король Михайло Острозький своїм указом надає право козакам мати зимівники на території Дикого Поля, де тепер встановлюється військово-цивільна адміністрація під назвою Військо Запорізьке. У 1505—1506 роках відбувається війна з Московією, у якій вона отримує перемогу і забирає частину східних територій. 1513 року починається війна з Угорщиною, у якій Україна отримує поразку і Угорщина забирає Шипинську землю і Молдославію. 1515 року підписується "Збірник українських прав і законів", що закріплює права людини (які залежать від соціяльного стану), закони, обов'язки, державний апарат та ін. 1565 року починається війна України з Польщею та пропольською Литвою. Цим користуються Московщина та Османська імперія, які також нападають на Україну. Відбуваються битви: Чернігівська (з Московщиною та Литвою), Рівненська (з Польщею та Литвою), Очаківська (з Османською імперією), Переяславська (з Московщиною), Берестейська (з Польщею) і Львівська (з Польщею). Усі ці битви Україна програє, король Констянтин Василь Острозький тікає в Угорщину, а Україну ділять: ВКЛ отримує Полісся, Погорину, Деревлянщину, Поросся, Київщину, Військо Запорізьке; Польща отримує Галичину, частину Волині й Поділля; Московщина отримує Чернігівщину і Сіверщину; Османська імперія отримує Помор'я. Продовжують давати спротив лише козаки, шляхта здається і приймає умови ворогів. Далі починається боротьба між московитами і литвинами, українська шляхта стає на бік литвинів як "ближчих", козаки ж не підтримують нікого. Наступ на Україну є частиною Лівонської війни.

## Адміністративний поділ

### Шляхта

На початку створення держави на території України з'явилася шляхта, яка почала утворення різних князівств, які воювали між собою за території. Король і Народна рада не могли це контролювали, тому почали видавати магдебурзьке право містам. Ось деякі приватні території:

* Волинське князівство
* Галицьке князівство
* Холмське князівство
* Берестейське князівство
* Київське князівство
* Бессарабське князівство (вийшло з України)
* Сіверське князівство
* Белзьке князівство
* Очаківське князівство (з 1437 державна адміністрація)
* Запоріжжя (з 1421 розділене між козаками, встановлена державна адміністрація та скасовані усі феодальні володіння)

Через наявність феодальних володінь, які ворогували між собою та мали реяльну владу, Україна не змогла у 1566 році протистояти загарбникам.

### Державна адміністрація

Державна адміністрація часто не мала реяльної влади на місцях, оскільки все контролювала шляхта.

* Київська земля
* Волинська земля
* Холмська земля
* Чернігівська земля
* Поліська земля
* Галицька земля
* Сіверська земля
* Пороська земля
* Погоринська земля
* Поморська земля
* Полтавська земля
* Черкаська земля
* Низова земля
* Деревлянська земля
* Самарська земля
* Брацлавська земля
* Бессарабська земля (втрачена у 1496)
* Військо Запорозьке

## Поділ і зникнення

У 1566 році на Україну нападають Польща, Литва (підготовка до унії), Московщина та Османська імперія. Відбуваються Чернігівська, Берестейська, Очаківська, Львівська та Переяславська битва. Україна отримує поразку, Констянтин Василь Острозький тікає в імперію Габсбургів, становище української шляхти (крім тих, хто не приймає нові звичаї) та козаків погіршується. Більша частина України потрапляє у склад ВКЛ, князь Литовський отримує титул Великий Князь Руський. До того ж у 1569 році підписується Люблінська унія, яка об'єднує ВКЛ і Польщу у Річ Посполиту Двох народів (двох — тобто поляків і білорусів!) в якій становище усіх православних українців (будь то шляхта, духовенства чи козаки) погіршилося, тому козаки почали піднімати повстання.

## Державне управління і соціяльне становище

### Становий поділ

Суспільство у королівстві було нерівноправне. Єдиним привілейованими станом до 1496 року була лише шляхта — суспільний стан, що згодом замінив удільних князів і бояр Русі. Шляхта володіла значними територіями на території королівства (уся Волинь, Підляшшя, Чернігівщина були у володінні шляхти у 1400 році). Але згодом королі України починають роздавати магдебурзьке право містам і навіть деяким селам задля контролю над ними державою. Але в той же час, королівська династія Острозьких володіла Острозьким князівством. У 1496 році козацтво стало одним із привілейованих верств населення шляхом надання йому права мати зимівники на території Дикого Поля та брати участь у державотворенні на рівні шляхти й духовенства. Через це загострюються відносини шляхти і козацтва, адже шляхта втрачає право мати території Дикого Поля. Духовенство в Україні, на відміну від сусідніх Польщі чи Московщини, не було настільки привілейованим станом (трохи нижче за козацтво навіть), що пояснюється релігійною терпимістю королів. Міщани вважаються напівпревілейованими, а селяни — непривілейованими.

### Державний апарат

Головою України був король, що був виборним і вибирався на довічно, саме тому в Україні при владі побували декілька династій. Коронації проходили в Києво-Печерській Лаврі, у разі , якщо король православний; або у Холмському костелі, якщо король — католик. Коронація проходила без відома чи згоди Папи Римського, Констанинопольського патріярха чи інших релігійних лідерів, саме тому корону України в той час часто ставили під сумнів. Обирала короля Народна рада, що склалася зі шляхти, козаків і духовенства.