Каер Ельрат

**Каер Ельрат** - остання з давніх фортець проекту Х-84 часів Першого Екзархату та єдина, що протрималася до наших днів і не згинула безвісти у часи Останнього хрестового походу. Початково була призначена для закріплення у Хаотичному просторі та являла собою колосальну побудову вимерлої раси, згодом обжиту людською сектою Послідовників, які в свою чергу теж через щось вимерли, підняту в повітря силами передової на той час техномагії. На відміну від інших фортець проекту Х-84, ця була єдиною, що не будувалась спеціально для такої мети, а була пристосована для неї, через що нижні рівні підземель довелося залишити та підняти основну секцію в небо без них.

Через своє специфічне місцезнаходження, цитадель уникла участі у Останньому хрестовому поході та з моменту його кінця стала останнім оплотом ульторійців у світі на майбутні двісті років... поки з попелу минулого не постав Новий Екзархат. З того часу, Каер Ельрат слугує його столицею, основною військовою базою та флагманом усіх повітряних сил, так як попри свій поважний вік все ще здатен до дальніх перельотів, а давні енергоустановки, врізані у кам'яну основу, все ще працюють та можуть вивільняти спопеляючі плазменні залпи.

Перший рік свого існування у новому статусі, Каер Ельрат продовжував висіти у Хаотичному просторі, за кількадесят кілометрів від точки першого зльоту, аж поки не стався *Інцидент 49*... [ДОСТУП ОБМЕЖЕНО. Піднесіть вашу перепустку Воздаятеля або вищу до екрану, а також ввімкніть фронтальну камеру. ПОМИЛКА. У доступі відмовлено.]

Після того, майже на рік замок раптово зник та перебував на таємному ремонті, а столицею тимчасово слугував нещодавно віднайдений *Форт К'Іраст* на далекому західному узбережжі. Одначе, промисловість Екзархату набирала оберти, армія зростала, а на далекому півдні був запущений надзвичайно секретний та стратегічно переломний Проект 182.

Південніше від установки, на узбережжі, виросло невелике поселення енергетиків, а у горах поруч розпочалося будівництво новї невеликої фортеці... аж поки усі тамтешні військові та науковці одного дня не прокинулися від потужного ревіння високо в небі - пролетівши над установкою, повністю неушкоджений Каер Ельрат, поступово гальмуючи, завис над пустелею, що простягалася між реактором та поселенням.

З того моменту, замок-місто був офіційно відновлений у статусі столиці та почав приростати новими будівлями, а з усіх країв Хаотичного простору на південь потяглися розрізнені війська та техніка. Новий етап розширення впливу набирав свої оберти...

Станом на тепер, Каер Ельрат є закритим містом, допуск куди можливий лише військовим Екзархату. Представники союзних держав можуть отримати доступ лише за виняткових обставин та з особистого дозволу Екзарха.

Основні об'єкти:

**Цитадель**

Колишня Станція-4 Послідовників, а нині - ядро усієї влади Екзархату. Складається з надземної побудови замкового типу, у центральній секції якої розміщуються усі відомства Ради П'ятьох та побутові приміщення, а у бокових секторах знаходяться казарми та склади простішої зброї. Верхні поверхи пристосовані під житлові та містять багато вікон. На даху Цитаделі обладнана стоянка для винищувачів та розміщено авіадиспетчерську. Під основним замком простягається заплутана мережа тунелів та кімнат, які були дещо перероблені з того стану, у якому дістались від попередніх власників, та слугують основною базою для військового командування, де представництво кожного підрозділу розміщене у власному секторі. В кінці цього лабіринту, у великій витесаній залі, розмістився вівтар Вогню - біля нього збирається Рада Воздаятелів та встановлений трон Екзарха. Ще нижче, під коридорами військових, розташувався гігантський рукотворний каїрн, на верхніх рівнях якого розміщені велетенські склади більш сучасного та небезпечного озброєння, на середніх до стін туляться лабораторії та інші експериментальні установки, а у самих стінах вмонтовані давні плазменні гармати, що являють собою основне озброєння фортеці. З самого низу простягається розлога мережа енергомагістралей та магічних ретрансляторів, яка живить силову установку фортеці, сопла якої виходять униз та своєю тягою утримують колосальний шмат суші у повітрі.

**Астраторіум**

Він же Зал Керування - велика кубічна порожнина, витесана у виступаючому 'носі' острівної частини Каер Ельрату та з'єднана з підземеллями Цитаделі довгим та посилено захищеним коридором. Тут сходяться усі енергомагістралі замку та розміщується система керування тягою двигунів та основним озброєнням, а також надійно захищена зв'язкова рубка. Для посилення безпеки, у приміщенні відсутні ілюмінатори, а передня стіна є монолітною. Огляд забезпечує спеціальна система перископів, а також розсувні пластини знизу структури, які дозволяють дивитись униз для прицільного бомбардування або коригування приземлень. Сама система не ульторійської розробки - вона вже була там у часи буття структури Станцією-4. Завдяки напруженим зусиллям формотворців та арк-інженерів, давнього командного монстра вдалося перевести з магічного живлення на електрику та під'єднати до 'нових' об'єктів у вигляді силової установки та плазменних гармат. Зазвичай Астраторіум майже порожній, так як окрім чергових пілотів та офіцера-спостерігача, іншим там робити нічого. Одначе, на випадок повітряної битви - це одне з найбезпечніших місць, поряд з тунелями Цитаделі.

**Верхній корпус**

Верхній корпус - збірна назва комплексу побудов, що розмістилися на плато перед Цитаделлю. Здебільшого, тут розміщені усілякі технічні будівлі, зокрема генераторні, комплекс контролю запасного живлення (з часів попередніх власників лишилася невідома конструкція, що здатна виробляти енергію по незнайомому нам принципу. Вихід надто малий для стратегічного завтосування, тому ця структура зараз живить мережу освітлення та деякі некритичні системи), таверну 'Тверезий Лицар' та казарми зовнішньої варти. Також планується встановити на площині Верхнього корпусу комплекс сонячних рейок, однак проект все ще на стадії випробувань та вимагає забагато часу й ресурсів.