Brassin kieli

## Äänneoppi

Brassin ääntäminen muistuttaa saksaa ja norjaa. Kielessä on muutamia diftongeja, kuten ie [ɪ:] ja ei [ɑi]. Muista germaanisisista kielistä poiketen brassin kielessä on käytössä pitkiä vokaaleita myös kirjoitetussa kielessä, esimerkiksi sellaisissa sanoissa kuin maan ja füür.

Yleisimpiä äänteitä (huomioi että tässä on vain listattu äänteet ja kirjaimet, jotka poikkeavat suomen kielen äänteistä ja kirjaimista):

* **c [k]**, esiintyy vain lainasanoissa ja nimissä (esim. Johan Carlberg)
* **ch [x]**, saksalainen “kurkku-h”, vaikka ei äännykään kurkussa vaan suun takaosassa, harvinainen äänne
* **dh [dh]**, esiintyy muutamissa gaelikielten lainauksissa (esim. dhaen, ‘kieli’)
* **e [e] [ə] [ɛ]**, ääntämykseltään vaihteleva äänne
* **ei [ɑi]**, suhteellisen yleinen diftongi pitkissä substantiiveissa
* **ø [ø] [ə] [œ] [o:]**, yleinen ääkkönen
* **øo [u:]**, ylempään huomattavasti harvinaisempi
* **f [f]**, voidaan ilmaista myös muodoissa pf tai bh
* **h [h]**, läheistä sukua brassin kielessä harvinaisesti esiintyvällä ch-äänteelle
* **i [ɪ] [i]**, vaihteleva ääntämys
* **ô [oj]**, ei esiinny yleensä substantiiveissa
* **q [ke]**, hyvin harvinainen äänne
* **r [r]**, voin ääntyä myös ns. “ranskalaisena r-kirjaimena”
* **th [th]**, yhtä yleinen kuin øo-äänne
* **u [u] [y]**, yleinen äänne u-äänteenä, y-äänteenä harvinaisempi
* **ü [u:] [y:]**
* **v [v] [f]**
* **y [j] [i] [y]**
* **z [ss] [z]**
* **æ [e] [e:] [æ] [æ:]**

## **Kielioppi**

### **Substantiivit**

#### **Artikkelit**

Substantiivit jakautuvat kolmeen sukuun; maskuliineihin, femiineihin ja neutreihin. Jokaiselle suvulle ovat omat artikkelinsa ja niiden taivutukset.

Substantiivi kirjoitetaan isolla kirjaimella aina artikkelin kanssa.

Määräisen artikkelin taivutus:

 femiini
 neutri

Epämääräisen artikkelin taivutus:

 femiini
 neutri

#### **Monikko**

Brassin kielessä monikko määräytyy suvullisesti. Maskuliineissa -*en* tai -*an* -päätteillä, femiineissä -*æn*-päätteellä. Neutrien monikkomuodot ovat epäsäännölliset, esimerkiksi *senjønnar* (‘järvet’, yksikössä *senjøn*). Useimmiten nämä epäsäännölliset monikkomuodot ovat kuitenkin arvattavissa.

Sukupuolta ilmaisevat sanat ovat aina neutreja, jonka vuoksi niiden monikkomuodot ovat myös epäsäännölliset. Esimerkiksi *maan* (‘mies’) on monikossa *mæne* ja *franne* (‘nainen’) on monikossa *frøna*.

Myös sellaiset yleiset sanat kuin *füür* (‘tuli’), *væser* (‘vesi’) ja *lüft* (‘ilma’) ovat neutreja.

#### **Sijamuodot**

Brassissa on kolme sijaa: nominatiivi, akkusatiivi ja genetiivi.

Akkusatiivi ilmenee harvoin brassin puhekielessä (nominatiivia käytetään sen korvaajana), mutta kirjakielessä sen asema on vahva. Akkusatiivia ilmaistaan epäsäännöllisellä vokaalipäätteellä, johon voidaan liittää konsonantti mikäli substantiivi päättyy vokaaliin.

Genetiivi jaetaan kolmeen osaan, maskuliiniseen (-r), femiiniseen (-s) ja neutraaliin (pääte epäsäännöllinen). Genetiiviä voidaan brassissa ilmaista myös fus-prepositiolla.

### **Adjektiivit**

Adjektiivin vertailumuodot ovat positiivi, komparatiivi -(an)ten ja superlatiivi -(ø)ste. Esimerkiksi grust – grusten – gruste. Adjektiivit ovat yksiä brassin helpoimpia kieliopillisia asioita.

Sanajärjestys ja lausemuoto vaikuttavat adjektiivin paikkaan. Myönteisessä lauseessa adjektiivi on ennen objektia, mutta kysyvässä se on aina jälkeen. Kielteisessä lauseessa adjektiivin paikka on aina ennen subjektia mutta objektin jälkeen, mutta jos toista ei ole, niin silloin ennen.

Adjektiivin paikka taivuttetuna eri lausejärjestyksissä (adjektiivi lihavoitu):

### **Pronominit**

Persoonapronominit muotoineen ovat:

Teititellessä käytetään joko monikon toista tai kolmatta persoonaa.

Demonstratiivipronominit:

 tuo
 mitä, mikä, joka
 nämä
 nuo
 ne

Demonstratiivipronomineihin voidaan halutessa liittää prepositioita, esimerkiksi *vøn være* ('minkä') tai *æn døse* ('noissa'). Joissakin tapauksissa prepositio ja pronomini ovat yhdistyneet (esim. *veer daam = verdam*, 'tuolta'), mutta kirjoitetussa kielessä tätä ei sallita.

### **Verbit**

Verbien aikamuodot ovat preesens, imperfekti, perfekti, pluskvamperfekti ja futuuri. Näistä jokaisella on yleis- ja kestomuoto. Kestomuoto kuvaa jatkuvaa toimintaa ja yleismuoto tavallisesti päätynyttä tai lyhyttä toimintaa. Alla olevassa taulukossa on säännöllisen talsse-verbin (‘puhua’) taivutukset yksikön kolmannessa persoonamuodossa:

 imperfekti
 perfekti
 pluskvamperfekti
 futuuri

### **Sanajärjestys**

Brassin yleisin sanajärjestys on SPOPTA, jota käytetään myönteisissä lauseissa. Kysyvissä lauseissa sanajärjestys on PSOTPA ja kielteisissä ja “pyytävissä” tai “haluavissa” OPSAPT. Dø-apuverbien kanssa muodostettujen lauseiden sanajärjestys on OSPAPT.

Esimerkkejä: