Rillietann

Rillietanns är en kringvandrande trupp av elitkrigare som samtidigt agerar aktörer. De påminner om historien med sina episka skådespel om krig, gudar och legender. Något alla moriquende har gemensamt även om de nu lever utspritt och på olika öar. För dem finns det ingen skillnad mellan krig och konst och de rör sig extremt koordinerat.

De hör inte till någon, behöver inte lyssna till någon utan istället är det bara att tacka och ta emot när de dyker upp och bistår vid större slag.
Rillietanns kan inte bara historierna, de kan sångerna och kan med lätthet locka fram ett rasande frenesi hos åhöraren, vilket också gör att många ledare ber dem att komma innan ett slag, även om de inte har tid att stanna.
Det finns historier om trupper som kunde ersätta hela arméer och som lämnade fält av styckade lik efter sig när de sjungande drog vidare till nästa slag eller scen.

De fanns flertalet trupper förr men har på senare år blivit allt färre. Till Yenlu’sheth dyker de inte längre upp alls, efter att en hel trupp spårlöst försvann i öknen. Än idag finns varken benrester eller spår att finna.
Man föds inte till rilletann, inte heller kan man ansöka om att gå med. De hittar dig och rekryterar bara den som utmärkt sig på något sätt. Truppen blir därefter din familj och ditt gamla liv bleknar av för att så försvinna helt.

Det finns givetvis undantag, de som på något vis tagit sig ut levande.

En trupp består utav:

* Ardathair (Ledaren) - bär masken av Den Skrattande Guden - Cegorash. Koregrafterna som dirigerar spelarna och ser till att de alla spelar sina roller så perfekt som möjligt och är den som färgar gruppens beteende. Är ledaren sinister och hämndlysten blir truppen detsamma. De bär längre rockar för att utmärka sig från de övriga.

* Esdainn (Skuggsiaren) - Vänder offrens sinnen mot sig själva, gör dem blinda, galna eller fulla av imaginära sår, medan de sprider förvirring och rädsla samtidigt som de skyddar sina egna från att ta skada. De har rollen som Ödet. berättaren som de andra spelarna rör sig runt.

* Athesdans (High warlock) - bär en svart, glansig mask.

* Athistaur (Master mime) -

* Distaur (Mime) -

* Margorach (Death jester) - De spelar rollen som Döden och är vida kända för sin morbida och ironiska humor. Deras dräkter består av benen från deras föregångare och när de stupar kommer efterträdaren att göra en dräkt av deras ben. De kan höras hummande på slagfältet och tar gärna pauser för att buga eller applådera hånfullt åt sina offer. För dem är det aldrig nog att bara döda utan de måste göra en scen av det; som att döda en general mitt i sitt stora tal. För en Margoroach ger slagfältets galenskap oändlig inspiration och gränslösa möjligheter för dödliga skämt.

* Harlekins - Dyrkare av Cegorash. Bär masker med hans likhet. Väktare av Vävens alla tunnlar.

* Arebennian (solitärer) - Rillietanns som förlorat sina själar och nu bär masken av Slaanesh självt. De stannar sällan länge med en trupp, om de ens stannar för en kväll, utan dyker upp och försvinner som de vill till alla truppers gemensamma lättnad då solitärer till och med gör sina egna nervösa då de tycks ha en aura av obehag runt sig. I strid finns det inget lika dödligt eller förundransvärt och det sägs att en solitär är likvärdig en hel trupp av mindre spelare. Då de saknar själar är det heller inte all magi som biter.

Det viskas om att en mäktig magiker i Yenlu’sheth har lyckats binda en solitär till en plats genom att låna den en bit av en själ. Men nog är sådan kätteri otänkbart?

Moodboard

((Lite blandat Warhammer40K och annat))