Каховська ГЕС

**Каховська гідроелектростанція імені П. С. Непорожнього** - шоста ГЕС у Дніпровському каскаді, втім за часом будівництва вона була другою після Дніпровської. Головне містоутворююче, в буквальному сенсі, підприємство Нової Каховки, адже місто з'явилося саме завдяки її будівництву та роботі. Каховська ГЕС забезпечувала річне регулювання стоку Дніпра для живлення електроенергією, зрошення та водозабезпечення засушливих районів півдня України, а також підтримувала навігацію від Херсону до Запоріжжя. Середньорічний проектний виробіток електроенергії Каховською ГЕС сягав 1 420 млн. кВтꞏгод. З невідомих причин станцію і утворене нею водосховище, які не мають відношення до Каховки, не стали перейменовувати на "Новокаховські", що відгукнулось масовою плутаниною цих двох міст.

В перший день російської окупації, Каховська ГЕС була захоплена та замінована. Уночі 6 червня 2023 року росіяни підірвали гідроелектростанцію, повністю її знищивши.

## Характеристикии

### Каховський гідровузол

До складу Каховського гідровузлу входили:

* Земляна руслова гребля
* Водозливна гребля (мала 28 водозливних прольотів). Зараз здебільшого знищена.
* Будівля ГЕС з монтажним майданчиком розбита на 4 секції (перша секція — монтажний майданчик, три секції розміщують по два гідроагрегати). Зараз знищена.
* Земляна гребля між шлюзом і ГЕС
* Судноплавний шлюз. Зіпсований росіянами.
* Земляна заплавна гребля
* Земляна надзаплавна гребля

Загальна довжина споруд гідровузлу становить 3,9 км.

### ГЕС

На Каховській ГЕС встановлено шість вертикальних гідроагрегатів загальною встановленою потужністю 334,8 МВт.

Турбіни — поворотно-лопатевого типу, виробництва ПАТ "Турбоатом" (Харків, Україна).

Генератори — синхронного типу, напругою 13,8 кВ, виробництва НПО "Електроважмаш" (Харків, Україна).

Електрична мережа скомпонована по три блоки "генератор−трансформатор" на дві системи шин закритого розподільчого пристрою — 154 кВ.

### Персонал

Облікова кількість штатних працівників на початок 2020 року становив 252 осіб, в тому числі:

* керівники 53 осіб
* професіонали 32 особи
* фахівці 10 осіб
* службовці 1 особа
* кваліфіковані робітники 143 особи
* найпростіші професії 13 осіб

### Директори

* Єфременко Василь Степанович - 17.12.1954-07.12.1972.
* Касіков Юрій Іванович - 27.04.1973-05.06.1980.
* Сергєєв Володимир Михайлович - 05.09.1980-22.01.1997.
* Бородаєнко Сергій Вікторович - 16.04.1997-2012.
* Кобеля Ярослав Антонович - 2013-2015.
* Пащенко Олег Григорович - 2015-2022.

## Шлюз

Каховський однокамерний судноплавний шлюз служить для подолання суднами зосередженого перепаду рівнів у створі греблі Каховської ГЕС. Середньодобова кількість шлюзувань – 7, максимальна кількість шлюзувань за добу - 12, проектна - 32. Шлюз складається з верхньої та нижньої голів і камери шлюзу. Корисні габарити камери 260 на 18 м. Стінки облицьовані залізобетонними плитами-оболонками. Система живлення шлюза прийнята розподільча з допомогою повздовжніх галерей, розташованих у днищі камери. Наповнення проводиться через випуски в перекритті камери. Спорожнення камери відбувається за допомогою донних водоводів, що розташовані в устоях нижньої голови шлюзу. Верхня голова оснащена плоскими робочими та аварійно-ремонтними воротами, нижня - двостулковими робочими та ремонтними воротами.

Шлюз був побудований в період з 1951 по 1955 роки, зданий в тимчасову експлуатацію 30 червня 1955, а в постійну - 15 квітня 1958.

Під час окупації, росіяни засипали шлюзовий канал перед брамою, з метою організувати переправу для техніки, яку не змогли би зруйнувати високоточні, але недостатньо руйнивні удари ЗСУ. Внаслідок цього шлюз втратив функціонал, однак на відміну від гідровузлу, він лишився ремонтопридатним.

## Історія

Об'єкт було віднесено до Великих побудов комунізму. Для будівництва й обслуговування електростанції було створено місто Нова Каховка.
На будівництві Каховського гідровузла працювало: 12 000 осіб, 1100 автомашин, 30 екскаваторів, 75 гусеничних і портальних кранів, 100 бульдозерів, 14 паровозів і 7 земснарядів.

### Проектування

Будівництво Каховського гідровузла розпочалося у вересні 1950 року, згідно з постановою Ради Міністрів СРСР від 20 вересня 1950 року "Про будівництво Каховської гідроелектростанції на Дніпрі, Південно-Українського каналу, Північно-Кримського каналу і про зрошення земель південних районів України і північних районів Криму". За 4 місяці дві експедиції ленінградського та харківського відділів "Гідроенергопроекту" підготували потрібний матеріал. Були здійснені проектні розробки, на основі яких в лютому 1951 року урядова комісія затвердила створ Каховського гідровузла в районі села Ключове.

Під час проектування було висунуто вимоги посиленої міцності та створення командного центру. Це було продиктовано умовами - зовсім нещодавно відгриміла Друга Світова війна, що залишила після себе зруйновані греблі та затоплені території, тому ці помилки мали бути врахованими, а будівлі стати стійкими до влучання авіабомб. Але разом із тим новітня ГЕС планувалась в якості своєрідної дніпровської брами, адже вона була перою у запланованому каскаді, через шлюзи котрої пропливали б вантажні та пасажирські суда. Отже її вигляд мав відповідати нормам архітектурної естетичності, тобто панівному сталінському ампіру.

Проектні роботи здійснив Всесоюзний науково-дослідний інститут гідротехніки ім. Б.Е. Вєдєнєєва. Під час підготовки проекту було зроблено кілька варіантів діючих моделей, які випробовувались у лабораторії на предмет стійкості. Однак у 1955 році вийшла постанова ЦК КПРС "Про усунення надмірностей у проектуванні та будівництві", яка по факту заборонила ампір. Прямо на будмайданчику довелось відмовлятися від багатьох декоративних елементів.

Макет раннього варіанту дизайну ГЕСМакет з боку нижнього б'єфуФото макету з боку верхнього б'єфуПерша версія вигляду арки шлюзівБашти шандорівДіюча модель дамби в лабораторії
### Будівництво

*Цей розділ про будівництво Каховської ГЕС. Про будівництво Нової Каховки можна почитати тут.*

21 вересня 1950 - прийнято рішення про будівництво Каховського гідровузла.

1951-1952 - побудовано залізницю Каховка - Федорівка довжиною 154 км.

1951-1957 - здійснювалось будівництво Каховського гідровузла спеціальним будівельно–монтажним управлінням "Дніпробуд" під керівництвом Андріанова С.Н. і головних інженерів Медведєва П.А., Непорожнього П.С.

1951-1952 - введена ЛЕП-154 кВ Кривій Ріг – Каховка довжиною 140 км.

1952-1953 - початок будівництва котловану й початок намиву піску в тіло земляних гребель.

30 березня 1953 - укладено перший кубометр бетону в споруду ГЕС.

1954 - спорудження головної будівлі та машинного залу.

10 червня 1955 - розпочато рух через Каховський шлюз.

5 липня 1955 - перекрито ріки, котлован затоплено.

18 жовтня 1955 - запуск гідроагрегату №1. Саме цей день вважається Днем народження станції.

19 жовтня 1959 - Каховська ГЕС прийнята в промислову експлуатацію з потужністю 312 МВт.

### Модернізації

2000 - гідроелектростанції присвоєно ім’я видатного вченого та державного діяча Петра Степановича Непорожнього.

1996-2002 - перший етап великої реконструкції. Заміна повітряних вимикачів на елегазові в ЗРП-154кВ, на гідроагрегатах замінено електромашинні системи збудження на тиристорні.

2002-2004 - проміжний етап реконструкції. Замінено гідротурбінне обладнання і робочі колеса на гідроагрегатах № 3, 4.

2006-2013 - другий етап реконструкції. Замінено щит постійного струму, повна реконструкція гідроагрегатів №5 і 6, засипка розмиву рисберми водозливної греблі. Побудовано новий адміністративний та санітарно-побутовий корпус, майстерню гідротехнічного цеху, теплий склад ангарного типу.

2015 - після всіх замін та модернізацій обладнання, виконане перемаркування гідроагрегатів. Нова потужність Каховської ГЕС складає 334,8 МВт.

2016-2019 - третій етап реконструкції. Повністю оновлено гідроагрегати №1 і 2, та супутнє електрообладнання. Встановлено нове програмне забезпечення моніторингу гідроспоруд "Титан 4".

## ГЕС під час війни

24 лютого 2022 року почалась повномасштабна війна росії проти України. Нова Каховка виявилась серед найперших окупованих міст. Вже вранці Каховська ГЕС була захоплена, згодом окупанти зайняли і головні споруди обох каналів. Незважаючи на відсутність боїв за станцію, росіяни примудрились втратити один танк з екіпажем, який звалився з моста та утонув.

Господарювання росіян на гідровузлі не відрізнялося продуманістю. Колектив електростанції відмовився співпрацювати з загарбниками, а самостійне керування росіянами призвело до поломки двох гідроагрегатів. Із березня вони пошкодили кілька шандорів та скидували воду з водосховища.

Будівлі гідровузлу використовувалися для опорного пункту та комплексів спостереження за правим берегом. З дамби рашисти регулярно обстрілювали Козацьке і Веселе з мінометів. На території також облаштували ремонтну базу для техніки. З літа ЗСУ отримали далекобійне високоточне озброєння, після чого спокійне існування окупантів на станції закінчилось. Окремі удари знищили чимало російської техніки й живої сили, а також пошкодили автошлях і залізницю, ускладнивши логістику.

Після втечі окупантів з правобережжя Херсонщини, рашисти підірвали частину дороги, унеможлививши проїзд між берегами. ГЕС опинилась в зоні враження, тож після результативних обстрілів українською артилерією, більшість своєї присутньості росіяни згорнули, залишивши спостереження та опорник.

### Бойові дії

29 липня 2022 - ЗСУ завдали першого ракетного удару по дорожньому полотну над шлюзом.

10 і 12 серпня відбулися нові удари, з метою перешкодити рашистам використання дороги для логістики. Всупереч російській пропаганді, ці удари не завдали жодної шкоди гідротехнічним спорудам і агрегатам.

15 жовтня 2022 - гідроелектростанція зупинила виробництво енергії. Тоді ж почали з'являтися повідомлення про її мінування росіянами, про що навіть заявляв президент України у зверненні до Європейської ради.

11 листопада 2022 - відступаючі з Херсону і Бериславу російські загарбники підірвали три прольоти дорожнього полотна з боку правого берега, унеможлививши будь-яке пересування між берегами.

### Знищення

6 червня 2023, біля 2:15 та 2:50 відбулись вибухи. Рашисти заклали вибухівку до технічного тунелю в основі водозливної греблі та у машинній залі. Згідно повідомлення ГУР, теракт здійснили здійснили окупанти з 205 окремої мотострілецької бригади сухопутних військ РФ. Після руйнування безпосередньо вибухами, напор води довершив обвалення конструкцій. Машинна зала була повністю знищеною, як і більша частина греблі. В самій Новій Каховці затопило прибережну зону із Палацом Культури, парком, атракціонами, Літнім кінотеатром, "Прем'єром", яхт-клубом та, найбільше горе для міста, із Казковою дібровою, в якій загинули майже всі тварини.

Внаслідок підриву Каховської ГЕС було затоплено більш ніж 600 км² території. Найбільше постраждали села Антонівка, Білозерка, Веселе, Зимівник, Іванівка, Козацьке, Козачі Лагері, Комишани, Львове, Миколаївка, Ольгівка, Одрадокам'янка, Понятівка, Придніпровське, Садове, Токарівка, Тягінка. Були затоплені більшість районів міст Гола Пристань та Олешки. Дісталася вода й до Херсону, затопивши набережну і район "Корабел".

На правобережжі Херсонської області зафіксовано смерть більше 30 людей. Основні жертви відбулися на лівому березі, кількість постраждалих невідома досі. Під час затоплення українці в евакуації проявляли дива героїзму, рятуючи потопаючих, вивозячи з затоплених сел та збираючи на питну воду і продукти. Російські окупанти не лише не рятували людей, а заважали волонтерам, забороняли людям без російських паспортів покидати свої села, відбирали човни та мародерили у затоплених хатах.

11 червня 2023 - мінімум рівня води Каховського водосховища в районі Нікополя становив 9,35 м. Від моменту підриву рівень впав більше ніж на 7 метрів.

## Водосховище

Каховське водосховище було одним з шости великих водосховищ у каскаді на річці Дніпро. Розташовувалось у Херсонській, Запорізькій і Дніпропетровській областях. Водосховище мало сезонне регулювання стоку. Довжина 240 км, Площа дзеркала - 2155 км2, повний об’єм складав 18,19 км3, а корисний – 6,8 км3.

З водосховища починалися Каховський магістральний канал, Північно-Кримський канал і канал Дніпро-Кривий Ріг.