Buddha

1. Buddha, budismi rajaja Siddhārtha Gautama õpetajanimi. Vt Šākjamuni.

2. buddha (sanskriti ja paali keeles ‘virgunu’; tiibeti keeles *sangs rgyas*; hiina keeles 佛 *fo*; jaapani keeles *butsu*), budismis teadvuse kõrgeimasse seisundisse ehk virgumisse jõudnud inimene, kelle meel on täiesti virge ja puhas, kuna sealt on kõrvaldatud kõik meeleplekid. Selline inimene on vabanenud sansaarast ja jõudnud nirvaanasse.

Sõna buddha on tuletis sanskriti verbijuurest *budh* (‘virguma, ärkama’).

Theravaadas mõistetakse buddhana eelkõige teadvuse kõrgeimasse seisundisse jõudnud konkreetset inimest, kõige sagedamini Šākjamunit. Mahajaanas on buddha mõiste aga laiem ning seda käsitletakse kui igavest ja kõikjalviibivat olendit või printsiipi, kes aegajalt võtab inimkuju, et näidata teistele olenditele teed virgumisele, kuulutades neile seadmust.

Varabudismis nimetati buddhaks ilmselt vaid Šākjamunit, kuid üsna pea kujunes arusaam, et buddhasid on olnud varemgi ja saab olema ka tulevikus. *Tipiṭaka* varasemates tekstides mainitakse 6 buddhat, kes on eksisteerinud enne Šākjamunit; *Buddhavaṃsa*’s on nende arv tõusnud juba 24-ni. Esimese buddhana on nimetatud Dīpankarat, kes ennustanud ka Šākjamunile, et too saab tulevikus buddhaks. Šākjamunile eelnesid Krakutšanda (sanskriti keeles *krakuchanda*; paali keeles *kakusandha*), Kanakamuni (*kanakamuni*; *konagamana*) ja Kāšjapa (*kāśyapa*; *kassapa*). Paali kaanonis on mainitud ka tulevast buddhat Maitrejat.

Hinajaana seisukohalt peab buddha enne buddhaks saamist elama hulga elusid bodhisattvana, oma meelt järk-järgult puhastades ja ennast buddhaks saamiseks ette valmistades. Lugusid buddha varasematest eludest sisaldavad džaatakad ja avadaanad. Selles elus, mil tal on ette nähtud buddhaks saada, avalduvad buddhal suurmehe tunnused ning elu lõpus vaibub ta parinirvaanasse ehk täielikku nirvaanasse.

Budismi personoloogias on buddha eelkõige õpetaja, erinedes sellega pratjekabuddhadest, kes küll virguvad, kuid ei õpeta teisi. Arhatitest erineb buddha selle poolest, et jõuab virgumisele ise, mitte teistelt kuuldud õpetuse abil.

Buddhade paljususe idee tõi kaasa buddha kuju mütologiseerimise. Mahajaanas on palju mütoloogilisi buddhasid, näiteks Amitābha, Akšobhja jt. Iga buddha loob oma buddhavälja, mida mütoloogiliste buddhade puhul kirjeldatakse ideaalsete utoopiliste maailmasüsteemidena, kus puuduvad inimlikud pahed ja kõik on virgunud või virgumas. Mütoloogiliste buddhade seas on erilisel kohal Vairotšana kui ürgbuddha, kellest lähtuvad kõik teised buddhad. Mahajaanas kujunes ka buddha kolme ihu (sanskriti keeles *trikāya*) kontseptsioon. Vadžrajaanas kasutatakse mütoloogilisi buddhasid antropomorfsete sümbolitena kujustamisel ja neid nimetatakse dhjaanibuddhadeks.

Buddhade kohta kasutatakse mitmeid epiteete, millest olulisemad on nõndaläinu (sanskriti keeles *tathāgata*), hüvesläinu (*sugata*), bhagavat ja võitja (*jina*). Mahajaana suutrates nimetatakse buddhat ‘täielikult virgunuks’ (sanskriti keeles *samyaksaṃbuddha*) ja kõikteadjaks (*sarvajña*).

Eesti keeles kirjutatakse Buddha suure algustähega siis, kui tegemist on Šākjamuniga; buddha virgunud olendite üldnimetusena kirjutatakse väikese algustähega. Buddha tõlkimine ’valgustunuks’ ei ole õigustatud.

Inglise keeles *Buddha*, *Enlightened One*, *Awakened One*.