Myrskyjen ja sodan torni

> ***Siinä pimeydessä hän istui, huoneessa. Hän tiesi olevansa huoneessa, vaikka näki vain tämän synkän, ikivanhan pimeyden.***
>
>

## Tietoa

### Tilanne

aivan alussa, ensimmäinen luku vielä kesken

## Kronologia

### Hahmot

#### Kylä

**Kautari ”Kaar” Kuunvalo** – musta tukka, kultaiset silmät; Mitaran ja Aytarin poika, vanhempi kaksosveli Feutari; puolhaltia, maagi
**Feutari ”Feur” Kuunvalo** – musta tukka, kellertävät silmät; Mitaran ja Aytarin poika, nuorempi kaksosveli Kautari; puolhaltia, maagi
**Erek Käyrävalo** – kullanruskea tukka, tummanruskeat silmät; Mitaran ja Xankalin poika; ihminen, maagi
**Xankal Käyräoksa** – tummanruskea tukka jossa on harmaantuneita raitoja, tummanruskeat silmät; Najan ja Ykramin poika; ihminen, maagi
#### Neuvosto

**Soroxaman Varjomieli** – kokonaan harmaantunut tukka, punertavanruskeat silmät; Erelen ja Taelingin poika; ihminen, maagi
**Aytari Kuunsirppi** – musta tukka, kellertävät silmät; Serrethin ja Aarewanin poika; suurhaltia, maagi
**Ferdryn Aamunkajo** – kultainen tukka, kellanruskeat silmät; Iathnarin ja Asakothin poika; suurhaltia, maagi
**Amek Tuhonuhka** – vaaleanruskea tukka, tummanruskeat silmät; Annilin ja Akemin poika; ihminen, maagi
**Micylyn Tuomivirta** – kullanruskea tukka, siniset silmät; Ajamydin ja Kylenin tytär; haltia, maagi
**Asakoth Aamuntuhka** – hopeinen tukka, kellanruskeat silmät; Aurenin ja Taerekarin poika; suurhaltia, maagi
**Feilen Hopeakukka** – auringonkultainen tukka, hopeanharmaat silmät; Eraethin ja Arosin poika; haltia, maagi
**Dathtari Sysisynkkä** – musta tukka, tummat silmät; Damydin ja Yirosin poika; haltia, maagi
**Er’kari Pimihohka** – tuhkanharmaa tukka, tummanvihreät silmät; Kylinnin ja Darinin poika; haltia, maagi
**Ann-Elestin Leppämiekka** – ruskea tukka, lehdenvihreät silmät; Thalynnan ja Sarosin tytär; suurhaltia, maagi
**Caetherya Myrskyjousi** – viljanvaalea blondi tukka, siniharmaat silmät; Valynnan ja Ireadhin tytär; suurhaltia, maagi
**Ieros Tummakipinä** – vaaleankellertävä tukka, tummanharmaat silmät; Valynnan ja Ireadhin poika; suurhaltia, maagi
**Asan’tári Pajunoksa** – valkoharmaa tukka, tummat musteensiniset silmät; Iekanin ja Arygothin poika; suurhaltia, Arkkimaagi
## Osa yksi ~ Hiljainen torni

### Ensimmäinen luku

Kuunsirppi hohti kelmeää valoa pienen kylän yllä. Vain kylän maagi, Xankal Käyräoksa, oli hereillä. Hän oli juuri sytyttänyt takkaan tulen ja ottanut loitsukirjansa esille, kun kuuli takaansa askeleita.
Hän kääntyi katsomaan poikaansa.
”Erek”, hän aloitti, ”miksi olet hereillä?”
Erek vastasi nopeasti: ”Feur ja Kaar ovat menneet jonnekin.”
Xankal nousi tuolilta. Hän oli törmätä seinää vasten nojallaan olevaan hiilihankoon. Tulen oranssi hehku loi valoa kummankin kasvoille saaden ihmismiehet näyttämään vääristyneiltä.
”He ovat varmaan harjoittelemassa”, hän sanoi. Hän ei ollut huolissaan näistä kahdesta pojasta, koska he eivät olleet hänen omiaan. Ja vieläpä puoliksi haltioita, suurhaltioita.
”Mutta että molemmat?” Erek kysyi. ”Hehän eivät oikein pidä toisistaan.” Ja sekin oli lievästi ilmaistu.
*Ovathan he kuitenkin Mitaran poikia*, Xankal myönsi. Ajatus vaimostaan sai hänen sydämensä lämpiämään, kaikkien näiden vuosien jälkeenkin. Hän laski loitsukirjan takkaa vastapäiselle pöydälle.
”Tule mukaan.” Xankal viittoi Erekiä seuraamaan. Erek epäröi hieman. ”Me lähdemme etsimään Feurin ja Kaarin.
Kumpikin otti ylleen viitan ja sitten he lähtivät yöhön.
~~~
Kaar – Kautari Kuunvalo – kumartui haistelemaan jälkiä.
”Ei tästä ole mitään hyötyä”, Feutari murahti ja sitten irvisti. ”Ei se välttämättä edes ole hän.”
”Odota”, Kautari sihahti hiljaa. ”Tästä on mennyt Kuun suurhaltia.”
Feutari iski sauvansa niin lujaa mutaan ja puunrunkoa vasten, niin että muta roiskui.
”Ei se silti tarkoita mitään.”
”Isä on Kuun suurhaltia, Feutari!”
Feutari pysähtyi. Pian hän sanoi:
”Sano Feur.” Se oli kylmä sihahdus haltiamaisten terävien kulmahampaiden välistä.
”Hyvä on, *Feur*. Ajattele mitä tahdot.” *Silti, tuo haltia on isämme! Olen varma siitä!*
Kautari haisteli jälkeä uudestaan. Nyt hän oli aivan varma: tästä kulkenut suurhaltia oli Aytari Kuunsirppi, Neuvoston jäsen – ja heidän isänsä!
Feutari otti sauvansa ja jähmettyi paikoilleen.
”Kuulin jotain!” hän sihahti hampaidensa välistä. Feutari jännittyi äänettömään valmiuteen.
Puiden lomasta kajasti valoa. Kautari luuli kuulevansa hengityksen äänen, mutta ei ollut varma.
Feutari näytti valmistelevan jotakin loitsua – ehkä juuri oppimaansa.
Sitten metsä tulvahti äkillisesti täyteen valoa.
Feutari takelteli loitsusanoissa ja älähti yllättyneenä, ja Kautari suojasi kädellä silmiään. *Mikä loitsu tuo oli?*
”Tervehdys”, sanoi komea suurhaltiamies, mustatukkainen ja kellertäväsilmäinen. Tummat sarvet olivat kaartuvat ja hohtivat valossa.
Kautarin – ja myös Feutarin – yllätykseksi hänen mukanaan oli myös joku toinen.
”Hänen nimensä on Asakoth –” Aytari vilkaisi hopeatukkaista miestä, ”Aamuntuhka, Auringon suurhaltia ja Neuvoston kunnioitettu jäsen.”
Asakoth, pitkä kellanruskeasilmäinen maagi, tutkaili katsellaan Kautaria ja Feutaria.
”Minä olen Kautari Kuunvalo”, Kautari esittäytyi.
”Feur”, Feutari sanoi lyhyesti.
Ilmeisesti varmistuttuaan ettei paikalla ollut ylimääräisiä läsnäolijoita, Asakoth himmensi valoa. Kautari huokaisi äänettömästi helpotuksesta.
Aytari asteli Kautarin eteen, ja Kautari pidätti hengitystään.
”Kautari Kuunvalo, tuletko oppilaakseni Silramin torniin?