Német-Római Birodalom

A Birodalom zászlaja

## Történelem

### Korai történelem

A **Német nép Szent Római Birodalmának** alapítását két különböző időpontra teszik. Az egyik 800, amikor III. Leó pápa római császárrá koronázta Nagy Károlyt. Ez azonban nem a ma ismert Német-Római Birodalom volt, hanem a Karolingok Frank Birodalma magasabb legitimitással.

A másik dátum 962, amikor I. Ottó német király meghódította Észak-Itáliát, ezzel egyesítve a megosztott Karoling királyságokat. A pápa császárrá koronázta Ottót, aki a *Renovatio imperii Romanorum* reformokkal megalapította a ma ismert Birodalmat.

Szintén fontos időpont a birodalom életében 1356, amikor IV. Károly és a *Birodalmi Diéta* kiadták az Aranybullát, mely az elektorok számát 7-re korlátozta. Ebből 3 egyházi, 4 pedig világi volt.

Az invesztitúraharc a következő megálló. V. Száli Heinrich császár a vazallusokat a saját és nem Isten nevére eskette meg, így a birodalom végleg megpecsételte kapcsolatát az egyházzal. Az invesztitúraharc jelentős még, révén, hogy ez tette lehetővé az elkövetkező császároknak ezen rendszer fenntartását és az egyházi szavazatok könnyedt megvásárlását.

.

### Késői történelem

I. Joachim Nesztórt, miután 1520 elején megválasztották az elektorok, nem sokkal később a pápa a Rómaiak Császárává koronázta. A császár korai reformjaival korrigálta a Birodalom működését. Visszaállította a Diéta jogait, visszahozta a Birodalomba Svájcot és Ausztriát, erős szövetségeket kötött nyugaton és északon, valamint elkezdte megcsorbítani a térség nagyhatalmának, Erdélynek a tekintélyét, mely végül odáig fajult, hogy hadüzenetre került a sor.

A háború alatt a Diéta javaslatára a Császár kinevezte Otto von Segert grófot a Birodalom teljhatalmú Dictatorává, mint katonai vezető. A Diéta, hogy biztosítsa saját jogait és a Császár, hogy biztosítsa saját pozícióját, azzal a feltétellel hozták meg ezt a döntést, hogy a Dictator minden döntésére legalább formálisan kell a Császár aláírása, mielőtt azok érvénybe lépnek és azzal, hogy a Dictator hatalmát a Császár az idő eljöttekor megvonhatja.

A Dictator pedig nem késlekedett, azonnal munkához látott. Hadreformjával a 16. századba hozta a seregeket. Megszüntette a Császári Hadseregek intézményét és a Birodalmi Hadseregeket teljesen a kormányzat irányítása alá vonta. A tábornokok ezentúl a Császár által kijelölt tapasztalt hadvezérek és nem a nemesek. Bár ezen döntés megkönnyítette a hadviselést, elsősorban egyértelműen arra irányult, hogy a nemesség elveszítse a lehetőségét saját hadsereg fenntartására.

Később a Dictator közigazgatási reformot vezetett be a Birodalomban, mellyel megalapította a Birodalmi Köröket. A Birodalmi Körök felosztották a Birodalmat közigazgatási egységekre, melyekkel így a Birodalom munkája hatékonyabb lesz, az adószedés jobban fog működni és a hadseregeket is könnyebben állítják majd fel.

Végül 1522-ben a Dictator kormányzati reformot vezetett be, melyben megújította a Birodalmi Tanács működését, bevezette a németet, mint kormányzati nyelv és létrehozta a Császári Tanácsot. Ekkor vette fel Otto von Segert a *Führer* titulust.

## Politika

A Német-Római Birodalom bonyolult politikai rendszere az, ami szinte lehetetlenné teszi az egységes állam kialakítását. A császár összes vazallusa, legyen az közvetlen, vagy közvetett, valamiféle módon különleges státust élvez és így lehetetlen a reformok keresztülvitele. További ellentmondásokat szül, hogy míg a Birodalom egy része katolikus, a másik része a protestáns mozgalomhoz csatlakozott.

Ezen bonyolult rendszerek megcsorbítását szándékozza elérni a Führer reformjaival, hogy így egy erős és centrális állam alakulhasson ki, mely Európa szinten megrettentő hatalommal bír.

.

### Kormányzat, központ

A Birodalom központi kormányzata gyakran teljesen tehetetlen és obstruktált. A történelem folyamán nem egyszer fordult elő az, hogy a császári csak egy cím volt és a kiskirályok uralkodtak helyette. I. Miksa alkalmatlansága és tétlensége például teljesen szétzillálta a birodalmat, az ő uralkodása alatt tűntek el a koronázási ékszerek és tétlensége miatt az akkori pápa ki is átkozta őt. A Birodalom felett I. Joachim császár és VI. Honorius pápa óta ismételten császár uralkodik.

I. Joachim császárrá koronázásakor hatalmas vagyonokból új regálé készült, melyet VI. Honorius pápa legitimizált, így a régi koronázási ékszereket illegitimizálva. A Császár gyors és átfogó szabályokkal a kezébe vette a Birodalom irányítását, így ki tudja, meddig, de a Császár ismételten több lett, mint egy szimpla figura. Erős politikát folytatva egységes pénznemet vezetett be, így hatékonyan működő gazdaságot létrehozva, megindította az inkvizíciót a protestáns eretnekek ellen és megkezdte Erdély hatalmának megcsorbítását.

A kormányzat a Császár személyéből, a Birodalmi Tanácsból és a Császári Tanácsból áll. A kormányzat vezetője mindig a Császár, aki a Birodalmi Tanács minisztereinek segítségével és a Császári Tanács véleményezésével uralkodik. A Császári Tanács az elektorok összessége, kik megjegyzéseket és véleményezést fűznek a Császár döntéseihez, míg a Birodalmi Tanács a Császár által kinevezett miniszterekből áll fel.

A kormányzati hatalmat ideiglenesen a Führer, Otto von Segert gyakorolja, 1521. Augusztus 18. óta.

.

### Birodalmi Diéta

A **Birodalmi Diéta** (*Reichstag*) a három kamarából álló "törvényhozó" szerv. A Diétának valójában nincs valós hatalma és a végső döntést a császár hozza meg, ezért a diétákat elsősorban nem is a döntések meghozataláért, hanem az álláspontok megvitatásáért tartják. És bár törvénykezés a Diéta nem rendelkezik állami tekintéllyel, a tradíciók szerint a császár követi a nemesség tanácsát, mert az elméletileg a császár felett áll.

A Führer hatalmának megkezdése után nem sokkal közigazgatási reformot vezetett be, mellyel szinte teljesen átformálta a Diéta működését. A Diéta háromból kétkamarássá vált, a felső ház az **Elektorok Háza** (*Haus der Kurfürsten*), mely a választófejedelmekből áll fel, míg az alsóház a **Hercegek Háza** (*Haus der Fürsten*), mely a Birodalom összes hercegéből ül össze. Az alsóház tovább van osztva a Birodalmi Körök szerint Padokra (*Gerichte*). A Padok közös megegyezés alapján adhatnak le 1-1 szavazatot. A két ház külön ülésezik. A Diéta átszervezéséért cserébe a Führer bizonyos ügyekről döntéshozói jogot biztosított a Diétának, így például adókivetéseket és a kancellári kinevezéseket is jóvá kell hagyatni a Diétával.

.

### Birodalmi Tanács

A Birodalmi Tanács tagjai a miniszterek, pontosabban:

- Birodalmi Főkancellár: elsősorban a császárral közösen foglalkozik a Birodalmi Tanács igazgatásával, felügyeletével, valamint a Birodalom belügyeivel.

- Birodalmi Kancellárok: a Birodalmi Körök élére kinevezett kancellárok a Birodalmi Tanács mindenkori tagjai.

- Külügyekért felelős miniszter: a császárral közösen határozza meg a Birodalom külpolitikáját, külpolitikai stratégiáit, valamint ő kezeli a diplomaták és a követek működését.

- Hadügyekért felelős miniszter: a császár után a Birodalmi Hadseregek második fővezére, tanácsot ad tábornoki kinevezésekkel kapcsolatban, logisztikai hátteret biztosít a hadviseléshez.

- Pénzügyekért felelős miniszter: a pénzügyeket áttekintő és az adószedésekkel foglalkozó miniszter.

Még megemlítendő az inkvizíciós miniszter is, aki ideiglenesen tagja a Birodalmi Tanácsnak. Az inkvizíciós miniszter vezeti az inkvizíciót.

.

### Császári Tanács

A Császári Tanács tagjai az elektorok és a Birodalom bíborosai. A Császári Tanács véleményezi a császár döntéseit és halasztó-vétójoggal rendelkeznek.

.

## Közigazgatás

A közigazgatás feladatai a Birodalom története során mindig a Birodalmi Tanács és a császár jogköre volt, bár lényegében indokolatlanul. A Birodalom hercegei mindig kezelték a saját birtokaikat, a császár pedig gyakran maradt saját városában, birtokain és azokat fejlesztette. Ettől függetlenül a törvénykezés szerint a császár joga és feladata a Birodalom fejlesztése és igazgatása.

A Führer átfogó közigazgatási reformot vezetett be a Birodalmi Körökkel. A Birodalmi Körök a Birodalom területén helyezkednek el és közigazgatási egységeket alkotnak. Az egyes Birodalmi Körök vezetői a kancellárok, melyeket de facto a Kör hercegei szavaznak meg, de jure pedig a császár nevezi ki.

.

### Monetáris rendszer

I. Joachim Nesztór bevezette a *Reichsmünzordnung* reformot, melyben egységes pénznem bevezetését rendelte el. A monetáris reform sikeresnek bizonyult. Három különböző pénzérme van jelen a Birodalomban:

- Birodalmi Márka: aranypénz, legalább 90%-ban kell aranyat tartalmaznia. A legmagasabb fizetőeszköz a Birodalomban. A pénzt birodalmi címerrel kell ütni.

- Birodalmi Tallér: brandenburgi mintára készülő ezüstpénz, mely egyik oldalán a császárt, másik oldalán a birodalmi címert ábrázolja. Az érme legalább 80% ezüstött kell, hogy tartalmazzon. A márka váltópénze, 10 tallér egyenlő 1 márkával.

- Birodalmi Schilling: hamburgi mintára készülő rézpénz, mely 70%-ban kell, hogy rézt tartalmazzon. Az érme egyik oldalán a birodalmi címert, a másik oldalán a következő szöveget ábrázolja: "Mundus Christianus omnis, gaude!". A schilling a tallér váltópénze, 20 schilling ér 1 tallért.

.

### Adórendszer

A nemességből mindenki egyedi adót fizet a császár felé, ez a *Reichssteuer*. Az adó mind pénz, mind termés, mind katonák formájában jelen van, azonban a nemesség előszeretettel játssza ki ezen rendszer hibáit, hisz amennyi parcella létezik a Birodalomban, szinte lehetetlen számontartani, hogy ki milyen adókkal tartozik az udvar felé.

A Führer hadreformja vezette be az első egységes adót: a hadi adót. Minden nemes éves bevételének 5%-t köteles beszolgáltatni a Birodalmi Kincstárba, mellyel hozzájárul a hadseregek fenntartásához. Az adóhoz hozzátartozik, hogy minden nemes köteles 2000 főt biztosítani a Birodalmi Hadseregbe.

A Führer közigazgatási reformja bár népszerűtlenül, de sikeresen központosította az adószedést. A Körök kancellárjai a saját körükbe tartozó nemesekre vonatkozó adókat kell, hogy ismerjék, beszedjék és végül továbbadják azt a császárnak. Így a *Reichssteuer* végre egy működőképes állami funkcióvá vált.

.

### Kereskedelem

A Birodalomnak tradicionálisan nagy szerepe van az európai kereskedelemben a Hanza Szövetségen keresztül. Az Északi-Tenger mentén rengeteg várossal rendelkezett a Birodalom, amelyek minden kereskedőnek fontos megállók voltak, ezek közül talán a legfontosabb Lübeck városa.

A Birodalom ezenkívül rengeteg **Szabad Birodalmi Várossal** rendelkezik. Ezek a városok saját önkormányzattal rendelkeznek maguk felett és árumegállító joggal rendelkeznek.

.

## Kultúra, vallás és nyelv

A Birodalom, ahogyan az államigazgatásban, úgy a kultúrában, a vallásban és a nyelvben is megosztott.

.

### Kultúra

A Birodalom területén számos különböző nép él. A legnagyobb létszámban a németek élnek a Birodalomban, azonban a határvidékeken élnek franciák, belgák, hollandok, lengyelek, csehek és osztrákok kis létszámokban.

.

### Vallás

A Birodalom államvallása katolikus, bár tömegesen követik az újonnan megjelent Lutheránus hitet.

.

### Nyelv

A Birodalom területén élő különböző kulturák különböző nyelvei találhatóak meg. Sokan beszélnek franciául, holandul, lengyelül és csehül, bár messze a német a legbeszéltebb nyelv. Az államnyelv latin és a törvényeket elsősorban latinul fogalmazzák meg, azonban a törvénykezés és a közigazgatás is németül szokott történni.

.

## Hadsereg

A Birodalom seregei talán még érdekesebbek, mint az állam felépítése, maga. A két fő haderő a **Birodalmi Hadsereg** (*Reichsarmee*) és a **Császári Hadsereg** (*Kaiserliche Armee*).

A korábbi rendszer a Führer reformjaival teljesen átalakult. Megszűntek a Császári Hadseregek és kizárólagosan a Birodalmi Hadseregek látják el a hadviselési funkciókat.

.

### Birodalmi Hadsereg

A *Reichsarmee* felállításához minden nemes 2000 főt köteles kiállítani. A polgárok kiképzését a Birodalom Központjában végzik. A sereg fenntartásához minden nemes éves bevételének 5%-t köteles fizetni, melyet a császár jó belátása szerint fordít a seregekre.