Eliana Reverdin

Eliana 18 éves korában

### Kaszt

Suttogó Kések RendjeSzármazás alapján: Politikus és Tizenkettek egyikének a lánya

### Származási ország

Swellingmore, Bene Hollow

Eliana a Gears & Dragons világ egyik játékos karaktere. A Suttogó Kések Rendjéhez tartozik, azonban emellett Zeng Sifeng mellett is szolgál egy gyerekkori tartozás kiegyenlítése miatt.

## Kinézet

Eliana alacsonyabb, nagyon vékony lány. Lapockáig érő, barnás-feketés haja van, amit általában vagy kontyba tűz vagy teljesen kienged. Ezen kívül fehér a szeme, mint az apjának. Amíg szülővárosában élt, szerette az elegáns ruhákat, ám mikor elszökött, főleg olcsóbb, praktikusabb darabokra váltott. Mióta a Késeknél van, szinte csak feketét hord.

## Személyiség

Egész életében meg akarta felelni a szüleinek. Mivel mindketten elég fontos személyek voltak, így sokat kellett teljesítenie, ráadásul nem kívánt gyerek volt. Szorgalmas tanuló volt, de így sem tudott felérni szüleihez. Ezért kicsit lázadni kezdett: visszaszólt, nem tartotta be a szabályokat. Aztán mikor elszökött, ez csak erősödött. Igen jó beszélőkéje lett, jól alkudozott. Vicces volt és kíváncsi. Törődő és figyelmes. Bátor és néha vad. Aztán a Sifeng-gel töltött ideje alatt megint kicsit megkomolyodott, újra kicsit hasznosan tudta tölteni az idejét. S végül elvitték a Kések. Ott aztán teljesen megváltozott. Csak a munka számít szinte, érzelemmentes, manipulatív és viszonylag szókimondó nővé cseperedett. Szinte semmi nem riasztja vissza, azonban ennek a negatív oldala, hogy bár semmitől nem retten vissza, ebbe egyszer bele fog bukni. Precíz és hatékony lett. Lényegre törő, kivéve ha a helyzet azt kívánja, hogy ne legyen az.

## Története

### Gyermekkor

Eliana Zacharia Bradstain báró és Serafina Reverdin nem kívánt gyermekeként látott napvilágot. Édesapjának, aki a királynő közvetlen köréhez tartozik, van egy nagyjából a lányával egyidős fia. Eliana mindig is féltékeny volt rá régen, hiszen őt nem taszították ki, nem kellett úgy éreznie, hogy szégyent hoz a nevére.

Ha még lehet ezt tetézni, akkor az édesanyja pedig a Tizenkettek egyike. Ő legalább vette a fáradtságot és a nevét neki adta, ha már az apja ezt nem tette meg. Nem mintha ő sokkal többet foglalkozott volna vele. Egyikük sem. Pedig Eliana nagyon be akart illeszkedni. Tényleg.

Édesanyja megtiltotta, hogy valaha bárkinek is elmondja, hogy ki az édesapja. A lány ennek eleget téve nem is tette meg, de természetesen tisztában volt vele, ki is az. Serafina próbálta nevelgetni a lányát, bár nagyon nem fűlött hozzá a foga. De azért kicsit irányította az életét, például elküldte őt tanulni. Még azt is megpróbálta, hátha tartozhat közéjük, a Tizenkettek közé. Miután világos lett számára, hogy közelébe sem ér lánya a szintnek, ő is letett róla. Egyedül maradt abban a hatalmas városban.

### Lázadás és szökés - Első találkozás Sifeng-gel

Tizenkét éves koráig ez így ment, addigra eléggé megromlott az amúgy sem rózsás kapcsolata az anyjával. Édesapja eddig sem foglalkozott vele, nem is várt tőle mást. Ekkor viszont betelt a pohár Eliana számára és ott hagyta az iskolát, a várost, azt országot, az életét…

Elindult bele a nagy világba. Mai napig nem tudja, hogy gondolta. Ostoba és fiatal volt. De szívós is. Szóval túlélte. Megtanult hazudni, lopni, csalni, alkudozni. Meglepő volt, de az apjától is örökölt ezt-azt ezek szerint. Például azt a nagy beszélőkéjét. Legalább erre jó volt.

Egy évig csak úgy… Élt. Egyedül. Tagadhatatlan volt, hogy hiányzott a társaság, de élvezte is ezt a szabadságot. Végül elérte Baruunkhagai-t is. Csodás volt! Annyira más! És annyira gyönyörű! Eliana rajongott a helyért. Úgy döntött, továbbra is városról-városra jár. Nem tartott attól, hogy a szülei utána jönnének. Eliana szerint nekik szívességet tett ezzel.

Több mint egy évvel később egy nagyobb városkában tartott pihenőt és készletfeltöltést. Csak átutazóban volt, kellett pár felszerelés, étel, ilyesmik. Túlélő dolgok. De hosszúra nyúlt a vásárlás és lopás, mert már bőven esteledett, Eliana pedig még el sem indult a szállása felé. Sőt! Kivételesen nem sikerült olyan jól elbújnia, mert megtalálták. Igen, egy fiatal és védtelen lány volt akkor, egyszóval könnyű célpont. Nem sokat tehetett. Így csak ütött, rúgott, cserébe ő is kapott rendesen. Meg a nagy szája miatt is. Aztán mikor már azt hitte, mindene oda lesz, megjelent egy srác. Csak pár évvel lehetett idősebb nála.

- Hát, ennél azért nagyobb felmentő seregre számítottam, de azzal élünk, amink van, nem? - kérdezte a lány viccelődve, majd mikor a fiú rámosolygott, ő csak kacsintott egyet. Amíg a fiú az egyik férfivel volt elfoglalva, addig Eliana a másikra kiáltott rá.

- Hé, sorompó alkatú! Nézd, mim van! - vigyorogta a koszos képével a rossz férfira, miközben egy adag port és koszt összeszedett a kezébe, hogy aztán az arcába vágja. Mikor Eliana meggyőződött arról, hogy ellenfele nem lát, felkapott egy, az utcán pihenő vascsövet és jól fejbe kólintotta vele. Szerencsére azonnal kidőlt a figura. Ekkor a fiúra nézett, hátha kell neki valami segítség. De nem igazán. A lángoló ruha eléggé meggyőzte a másik támadót is, hogy van jobb dolga. Eliana a tenyerét porolta, mikor a megmentője megszólalt.

- Nem mondom, hogy a vascső a legelegánsabb megoldás, de a hatékonysága vitathatatlan - mosolyodott el ismét. - Futunk mi is egy kört egy olyan helyre, ahol biztonságosabb? – kérdezte tőle, mire csak biccentett a lány.

- Nos, menő dolgok ezek a papírok és sokkal elegánsabb, mint a vascső, ez vitathatatlan! - válaszolta a lány viccelődve. Majd nekiállt összekaparni a meglehetősen szegényes cuccát, végül a fiúra nézett csípőre tett kézzel. - Nos, ha jobb helyet tudsz ajánlani, mint az utca, hülye lennék kihagyni - nézett végig a fiún jelentőségteljesen. - Tudod, aki nem IQ extra light, az elől hiába dugdosod a ruháddal, honnan származol... A kisugárzásod, testtartás, hangod, beszéded így is elárul...

Sifeng az elején még válaszolna, az utolsó megjegyzésére a lánynak viszont halkan felnevetett, és kicsit megvakarta a tarkóját.

- Igen, ez nem meglepő - mondta végül, kicsit szélesebbre húzódó mosollyal - Azért vannak nálam pecsétek, amik elég rendesen elbánnak a ruhákkal… - viccelődött, majd még hozzátette - Viszont ha a kisugárzásom elárult, akkor szerintem sejtheted, hogy tudok jobb helyet az utcánál.

- Ez esetben, uram... - mondta Eliana sokat sejtető hangon. - Kérlek, vezess! - hajtotta meg magát meglepően kecses mozdulattal, amit pont nem nézne ki senki belőle, a koszos, csapzott kislányból. És akkor ott megígérte magának, hogy valamikor, valahogyan, de viszonozni fogja ezt a tettet neki...

### Első igazi család és a Kések

Szóval így alakult, hogy életében először barátra lelt. Zeng Sifeng. Igen. Eliana életében nem érezte magát annyira jól, mint abban a félévben. Soha nem nevetett annyit, mint akkor. Soha nem kapott annyi törődést és szeretet és gondoskodást, mint abban a félévben. És ő rajongott a fiúért. Minden tekintetben. Végre volt egy bátyja, akiben az életénél is jobban bízott. Sőt, még tanulni is tudott tőle. Mindent figyelt, amit csak tudott. Ez azért megmarad Bene Hollow-ból: ott is szorgalmas kisdiák volt a lány, itt is. Csak úgy itta magába a tudást.

Csupán ez a félév jutott neki. Egyik este ugyanis, mikor egyedül kóborolt a telek körül, elrabolták. Soha nem félt jobban, mint akkor. Azt se tudta, hova vitték vagy hogy miért. De mikor végre megérkeztek, akkor elmondták végre. Nem, nem akarták sem megölni, sem kirabolni, se semmi ilyet. Azt mondták, ők lesznek a családja és hogy megvédik. Meg persze kiképzik. Ők voltak a Suttogó Kések Rendje.

A következő három évét tehát képzéssel töltötte a lány. Nagyon megváltozott, mintha kiveszett volna belőle valami. Cserébe kapott is egy csomó mindent. Tudást. Képességeket. Harci készségeket. Végre meg tudta magát védeni és hasznos is lehetett. Itt döbbent rá, hogy bár nem annyira erős, mint az anyja vagy Sifeng ereje, de ő is tud varázsolni. Főleg csak illúziókat elterelés vagy megtévesztés gyanánt, illetve rejtőzködéshez. Három év múlva úgy érezte, készen áll. Ő is teljes értékű tagja volt a rendnek. Amíg rendesen ki nem tanult a dolgokat Eliana, addig csak nekik dolgozott, beleszokott ebbe a munkamorálba. Majd mikor eléggé erősnek érezte magát a renden belül is és magának is ezt tudta mondani, akkor eldöntötte, hogy ideje teljesíteni az ígéretét...

### Megállapodás - Második találkozás Sifeng-gel

Eliana-nak nem került nagy energiájába kideríteni, merre lehet Sifeng. Kifejezetten szórakoztatónak tartotta, hogy egy ilyen nagy védelemmel rendelkező helyre kell bejutnia. Nem mintha kifejezetten nehéz lett volna. Ilyen késő estére már az őrök figyelme is lankad. Már ha az ember tudja, mikor van őrségváltás. Így könnyűszerrel bejutott a telekre, ami nem kevéssé fényűzőnek tűnt. A lány körbe nézett, majd kiválasztotta a megfelelő ablakot. Nesztelen mászott fel odáig, majd egyik pengéjével könnyedén kinyitotta az amúgy nem túl biztonságos zárú ablakot. Ezt sosem értette. Miért gondolják az emberek, hogy az ablak kevésbé veszélyes célpont, mint az ajtó? Mindegy... Beosont az ablakon, majd az ágyhoz sétált. Levette a fejét takaró csuklyát, majd az alvó férfi arcát nézte meg. Pár másodperc telik el csak, mire a férfi felriad. Erre csak villámtempóban a férfin terem, egyik kezével befogta a száját, másikkal az egyik kezét fogja le.

- Hmmm... Így üdvözölsz egy régi barátot, Sifeng? - kérdezte Eliana félre biccentett fejjel, ijesztően nyugodtan. Belenézett a szemébe. A férfi egy ideig még vergődik, de aztán leesik neki is a tantusz. Eliana azért egy kicsit élvezte, de hamar összeszedte magát. Mikor meggyőződött róla, hogy nem fog sikoltozni, akkor olyan gyorsan, ahogy a férfin termett, máris talpon volt, ugyanott, ahonnan az előbb elindult. Eliana végül sétálni kezdett a szobában, nézegette a dolgokat, cipője halkan kopogott.

- Megváltoztál, Sifeng... - mondta végül nyugodt, kiismerhetetlen hangon.

- Ez mindkettőnkre igaz, *Eriana* - mondta a férfi, ugyancsak meglehetősen fagyosan. Az egyetlen tényleg ismerős elem a szavaiban az a nyomorult kiejtési hiba a lány nevében. Eliana halkan felnevetett, szinte horkantva. Majd a férfire nézett és biccentett.

- Jöttem kiegyenlíteni a tartozásomat - tért a lényegre, miközben hátul összekulcsolta a kezeit.

- Tartozás? - Sifeng felvonta a szemöldökét. - Én úgy tudom, a Suttogó Késeknél az nem számít annyit. Ott megszűnik a múlt - egy pillanatra megtorpant, majd ismételten folytatta, már felkelve az ágyból. Laza, krémszínű selyemnadrágot és inget viselt, mezítláb lépett a padlóra. A nők nagy része valószínűleg elolvadt volna ettől a látványtól. De Eliana nem. Ha nem az lenne, aki, még akkor is csak a fogadott bátyja lenne számára. - Vagy tévedek? Esetleg rosszul azonosítottam az öltözéket, elnézést kérek, amennyiben így történt.

Eliana tovább sétálgatott a szobában, közben halványan elmosolyodott.

- Valóban... Megszűnik... De én sosem voltam... Hmmm... – a szavakat kereste, kicsit összezavarodott. - Szóval sosem illettem be helyekre. Miért most kezdeném? - nézett megint a férfire. Nem mintha ezzel kifejezetten válaszolt volna a kérdésre. Azt persze szinte fel sem fogta, hogy Sifeng volt az egyetlen, aki napsütést hozott az életébe. És ezt a rend sem vehette el tőle, akármennyire is próbálta.

Sifeng óvatosan elmosolyodott - ez a mosoly sem olyan, mint régen, semmi őszinteség nem volt benne.

- Nem tagadom - bólintott végül. - És hogy szeretnéd egyenlíteni a tartozást? Mire számíthatok tőled?

A lány nekitámaszkodott a falnak, majd összefonta a karját.

- Hát... Ismered a Késeket... Amit ők tudnak nyújtani, azt én is... - válaszolta egyszerűen. - Hallottam, hogy... Bosszút álltál. De biztosan minden szálat elvarrtál? Talán segíthetek... Azt is hallottam, hogy rettegsz, hogy hasonló sorsra jutsz... - lépett közelebb lassanként, kicsit élvezte a helyzetet. - Talán megvédhetlek... - mondta halkan. - Közben persze kapcsolatban kell maradnom a renddel - legyintett, mintha ez mellékes lenne.

- Igen. Ismerem őket – bólintott válaszul a férfi. - És nem tagadhatom, hogy lenne, amiben hasznomra lenne a segítséged - ismét megállt egy pillanatra, és kinézett az immár nyitott ablakon. - De mindketten megváltoztunk, ahogy mondod. Nem gyerekek vagyunk már, és nem barátok. Te is egy tartozás miatt jöttél, nem igaz? Nem a régi szimpátiából - aztán hozzátette. - Ha törleszteni akarsz, tudnom kell, meddig bízhatok benned. Hogy hányadán állunk. Tudnom kell, hogy meddig véd a késed, és mikor fordulhat ellenem…

Éppen a férfi egyik szekrényén nézte a dolgokat, mikor válaszolt.

- Ha ezt elárulnám... Nem lennék a rend tagja... - megfordult, a férfire nézett, aki valószínűleg éppen háttal állt. Majd nesztelen a férfi mögé osont két másodpercen belül, majd a jobb keze mutatóujján lévő karomból kipattintotta a pengét és a férfi torkának szegezte hátulról.

- Honnan veszed, hogy *már most* nem te vagy a célpontom? Honnan veszed, hogy a régi ismeretségünket nem használja-e ki valaki? Hm? Egy pillanat alatt tudnék veled végezni, senki nem tudná meg reggelig...- mondta a lány vészjóslóan.

- Honnan veszed, hogy bízom benned annyira, hogy nem számolok rá? - a férfi a ruhája ujjából kicsúsztatott egy pecsétet, miközben a lány pengéje még a torkán volt. A látványra csak elmosolyodott.

- Helyes... Még az is lehet, hogy okosabb leszel, mint a szüleid és túléled őket... – válaszolta elgondolkodva. Sifeng arcán itt csak egy izom rándult meg egy pillanatra, de semmi komoly érzelmet nem árult el.

- Remélem, hogy így lesz… - mondta végül. Ezután Eliana elengedte a férfit, majd az ablakhoz sétált, leült az ablakpárkányra, majd megrántotta a vállát. - Teljesen jogos a feltételezésed. Innentől kezdve rajtad múlik, megbízol-e bennem vagy sem.

- Megbízni nem bízom meg benned - ült vissza az ágyra a férfi. - Ostoba lennék. De a válasszal meg vagyok elégedve. Nem próbáltál rájátszani az érzelmeimre. Őszinte voltál, vagyis már tudom, hogy hányadán állunk. És ahogy mondtam, hasznomra lenne a segítséged…

Így került tehát vissza Sifeng mellé. Két helyen teljesített tehát: legfőképpen Sifeng mellett ténykedett kémként, besúgóként és ha kell, gyilkosként vagy testőrként, de olykor-olykor a rend megbízásait is teljesíti. Jelenleg egészen elégedett a helyzetével, ha lehet ilyet mondani. Bár még azért tervben van neki, hogy valaha valamikor hazamegy, hogy a szülei orra alá dörgölje, hova fejlődött. Ez persze csak álom. A Kések tagjaként nem lehetnek ilyen gondolatai...

### Utazás a császárhoz

Békés napjaikat egy másik, valószínűsíthetően Kések nő zavarta meg Sifeng-et a mindennapjaiban. A császár hívatta a palotájába minél előbb. Eliana tisztában volt vele, hogy ez egy igen komoly feladat, és túlságosan is sok szálon mozoghatnak az események. Egyetértettek abban, hogy kis kíséretet visz, hogy ne legyen támadó szándékú és hogy nem kéne Eliana képességeit egyből feltárni, úgyhogy a kíséret között kapott helyet, aminek bár nem örült annyira, mert korlátozva érezte magát, egyetértett abban, hogy jelenleg ez a leghatékonyabb megoldás. Ezek után elintézte még a szükséges teendőket a birtokon, s nemsokkal később már a kíséret ruhájában feszített az egyik tagként.

Az útjuk majdnem nyugodalmasan telt, amíg össze nem találkoztak Ignis-szel, akit a lány a kezdetektől fogva nem kedvelt. Idegesítette és nem értette, hogy lehet valaki ennyire buta és figyelmetlen. Emellett nem tagadhatta le, hogy erős a fiú. Összességében őt is magukkal vitték, s onnantól tényleg kellemesen telt az út. A főváros maga lenyűgöző volt a maga módján, de a lánynak azonnal az jutott eszébe, hogy mennyi mindent kell tennie, hogy megőrizze Sifeng biztonságát. Sajnos, őt azonnal hívatták, Eliana meg nem mehetett vele, szóval azt tervezte, felfedezi a várost.

Egyből belefutott egy csodás lénybe, melyet bezártak. Sokat gondolkodott rajta, de végül elengedte, s ő maga is gyorsan felszívódott. Vagyis csak tette volna, ugyanis beleütközött egy kisfiúba, aki egyből elemelte az értékeit. Utána ment, s hamarosan világossá vált számára, hogy az egyik korábbi társa akart vele beszélni, hogy Sifeng veszélyben van. Beszéltek egy keveset, hogy mire számítsanak, majd Eliana nem szaporította tovább a szót, elment felfedezni a várost. Előtte még megegyeztek Malihe-val, hogy ő is szemmel tartja a dolgokat és kideríti, kikből is áll ez a remek társaság, akikre oda kell figyelni.

A városnézés hasznosan telt, igyekezett a legtöbb dologra odafigyelni, majd visszatért este a férfi szobájába, hogy elmondja, mit tudott meg. Röviden vázolta neki, ő is, hogy mi történt, de nem jutottak messzire, mert Ignis megint rájuk tört. Eliana hamar el akarta hagyni a terepet, de egy árny megtámadta őket, így kénytelen volt maradni. Sajnos, be kellett ismernie, hogy ebben az esetben ő volt a legkevésbé hasznos tagja a csapatnak és bosszantotta, hogy Ignis ennyivel jobb volt.

Végül a fiú kirohant a szobából, Sifeng meg utána, így Eliana-nak is mennie kellett. Végig az árnyékban, sötétben maradt, onnan hallgatta és nézte, hogy Ignis mit tesz a sárkánnyal, majd hogy a felettese hogyan avatkozik közbe. Végig hátul maradt, még akkor is, mikor egy nő ment oda Sifeng-hez. Bosszantotta, hogy ezt az információt így kellett megtudnia, így nem is segítette ki a férfit.

Szerencsére másnapig nem történt semmi. Kicsit még unatkozott is, ugyanis megint Ignis jött hozzájuk, hogy elmenjenek közösen a császárnőhöz. Eliana kicsit már unta az ide-oda rohangálást, de követte őket, ahol megint találkozott a különleges lénnyel, aki utat mutatott neki. Valamiért komfortosan érezte magát a lénnyel, így kivételesen nem bánta, hogy segítettek neki. Aztán megint csak hallgatózott csendben. Úgy érzi, lassan azt is elfelejti, milyen volt a hangja vagy hogy egyáltalán volt-e. De legalább a találkozón értékes gondolatokat és információkat tudott meg.

### Meghívás

Mihelyt visszatértek Sifeng szobájába, alig tudták megbeszélni, hogy elkísérik Ignis-t, aminek persze a lány egyszerre örült és nem. Szerencsére nem rohannak azonnal. Ugyanis egy levelet kaptak, amiben Sifeng-et meghívták a politikusok találkozására. Ez még veszélyesebbnek tűnt, mint eddig, ez tetszett a lánynak. Az kevésbé, hogy szolgálóként kell mennie, de természetesen bármilyen szerepet eljátszik.

Így esett, hogy ketten mentek a találkozóra. Mókásnak tartotta, hogy Sifeng ekkora figyelmet kap, de aztán ő maga is nem meglepő módon vizsgálat alá került. Őt a legfiatalabb politikus, Zan szemelte ki, aki próbára is tette. Bár eddig nem kifejezetten gondolta komolynak a fiút, ez a rövid párbeszéd, teakészítés felkeltette a lány kíváncsiságát. Tudta, hogy ő és Gui is gyanította a dolgot vele kapcsolatban, így ő is belement a játékba. Élvezi, hogy végre komolyabb ellenfelei vannak, bár Sifeng-et továbbra sem szeretné bajba sodorni.

## Kapcsolatok

### Zeng Sifeng

Ő az az egyetlen ember, aki valaha tényleg teljes szívéből szeretett. Bár sosem táplált iránta romatikus érzelmeket, számára mindig egy bátyj volt. Talán ez az igazi indok, hogy Eliana visszatért hozzá: mert tényleg rendkívül hálás volt neki. Ő sem igazán látja, de továbbra is számít neki a férfi, még ha most csak munka miatt tartanak is össze

## Felszerelés

### Fegyverek

#### Láncos kések:

Két kés, aminek vége láncban végződik, így az ellenfélre is rá lehet csavarni, illetve távolsági fegyverként is remekül funkcionál. Mászáshoz szintúgy kiváló.

#### Ujjra helyezhető rejtett penge

Nincs az összes ujjára külön, több van belőle és sosem lehet tudni, éppen melyiken van. Az esetek többségében méreggel átitatott a pengéje.

#### Egyéb fegyverek

Bármi, amit valaha használt már küldetései alkalmával. A fekete színűeket részesíti előnyben.

### Maszkok

Eliana ha titkos, megbúvós küldetést teljesít vagy éppen a Kések megbízatásait végzi, szinte kivétel nélkül maszkot hord, hogy kerülje a feltűnést és a lelepleződést. Erre a célra két maszk is szolgál.

### Egyéb

#### Méregkeverő felszerelés

Eliana nagyon is ért a különböző mérgekhez, drogokhoz, azok előállításához is. Előszeretettel alkalmazza is őket.

## Érdekességek

* Alignment-je:
	+ Gyermekkorában: Chaotic Good
	+ Jelenleg: Neutral Evil
* MBTI személyiség típusa:
	+ Gyermekkorában: ISFP - Kalandvágyó
	+ Jelenleg: ISTJ - Logisztikus
* Nagyon erős ivó, mondhatni alkoholista. Ezt még akkor kezdte, mikor egyedül utazott, de a rendnél ez csak rosszabbodott. Sifeng mellett pedig tökéletesen megkapja az adagját. A férfi valószínűleg nem is sejti, milyen súlyos a dolog, meg hát a lány is jól rejti ezt. Mint minden mást is.
* Jól ért a mérgekhez és keverésükhöz is.
* Rendkívül keveset alszik. Az emberek nagy része szinte soha nem látja aludni. Amúgy is mindenre felkel, nagyon rossz alvó. Ahhoz hatalmas bizalom kéne, hogy valaki mellett mélyen aludjon, de a bizalom mint olyan, nem is létezik egyelőre a számára.