Metsän kaiku

### Takakansiteksti:

*"Boris hätkähti. Aukiolta kuului hirveää rääkymistä, ja veren ruosteinen haju tunkeutui hänen sieraimiinsa. Taisteltiinko siellä? Jospa hän vain ottaisi muutaman askeleen, nähdäkseen mitä oli tekeillä.. mutta se oli suurin virhe koskaan."*

Boris elää tavallista elämää laumansa parissa. Kaikki näyttää olevan hyvin, ainakin ulkopuoliselle. Mutta totuus on, että kiista toisensa perään tuntuu repivän laumaa kahtia. Eikä asiaa auta, että suurin osa laumasta havittelee päälikön paikkaa tavalla tai toisella..

Kaiken keskellä kytee vieläkin raaempi salaisuus, jonka paljastaminen on Boriksen kynsien varassa.

## Luku 1.

Kylmä tuuli värisytti havumetsän luisevia puita. Kuunsirppi loisti taivaalla yhdessä lukemattomien tähtien kanssa. Lumihanki kiilsi jonkin paikoin metsää, mihin kuu valaisi. Boriksen vaaleanharmaa, paksu turkki katosi varjoihin hänen susilaumansa liikkuessa hiljaa pitkin öistä metsää. Verilauman alfa Takku pysähtyi äkisti korvat pystyssä. Tämä käänteli päätään katsellessaan laumaansa ja antaessaan merkin. Hän oli saanut vainun.

Susijoukko jakautui kahteen osaa ja lähti kohti vainua, jonka moni muukin oli jo saanut nenäänsä. Boris kulki hiljaa ja piti aistinsa valppaina maaston muuttuessa hetkeksikään. Hänen vierellään kulki Kyyry, tummanharmaa naarassusi, jonka silmöt hohtivat pimeyden keskellä. Vainu alkoi muuttaa muotoaan. Se voimistui ja tuli lähemmäksi.

Vihdoin Boris näki, mitä se oli. Suuri valkea poro, joka käveli hitaasti vaaraa huomaamatta. Hetkeäkään epäröimättä Viekas ja Varjo jättivät muun joukon ja kiersivät puskien suojassa poron edelle asemiin odottamaan Takun merkkiä ajaa se muiden luokse. Boris jättäytyi kauemmaksi muista yhdessä Kyyryn ja Haukan kanssa. Hän tiesi, miten suuri saalis oli kyseessä, eikä jättänyt mitään toiveiden varalle.

Hetkessä poro lähti juoksemaan poispäin Viekkaasta ja Varjosta, jotka juoksivat jo sen perässä. Muu lauma yritti tukkia poron reitin, mutta se tekikin valtavan loikan heidän ylitseen. Ja se tuli suoraan kohti Borista!

Boris loikkasi sen kimppuun ja takertui sen isoon kaulaan. Hän roikkui sen kyydissä ja puristi hampaillaan sen kaulasta kiinni, tuntien veren maukkaan maun suussaan. Poro mylvähti ja kompuroi kun Haukka ja Kyyry hyökkäsivät sen selkään. Boris päästi irti vasta kun tunti yltäneensä luuhun. Poro kaatui maahan ja jäi siihen makaamaan, kaulastaan valuen vain verivana.

"Aivan upeaa!" Kyyry huudahti kun muut saapuivat poron ympärille. "Kuka tämän tappoi?" Takku kysyi ja silmäili Borista, Haukkaa ja Kyyryä. "Se oli Boris", Haukka vastasi. Takku käänsi katseensa Boriskeen ja nyökkäsi. "Kuten tapoihin kuuluu, suuren riistan kaataja saa ensimmäisen suupalan."

Boris katseli poron kylkeä ja repäisi siitä sitten palan. Se maistui hyvälle ja sai Borikselle hyvän mielen. Muutkin olivat jo ryhtyneet herkuttelemaan saaliilla. Hän haukkasi vielä toisen palan poron kyljestä ja nuoli mielissään suupieliään. Hänen vierellensä oli saapunut syömään harmaa urossusi Havu. "Hieno kaato, Boris", Havu onnitteli Borista. Boris nyökkäsi ja käänsi katseensa pois. Havu oli viettänyt yllättävän paljon aikaa hänen kanssaan. Mutta Boris toivoi, ettei siitä tulisi mitään sen enempää. Hän ei ollut valmis.. ainakaan vielä.

"Verilauma, kiittäköömme esi-isiemme henkiä jotka sallivat meille tämän aterian", Takku huudahti ja päästi taivaalle ulvontansa. Lauma liittyi mukaan oitis, ja lopulta taivaalla kaikui susien ulvontaa.