וירמונקן

**‎תפריט האתר: אמבר , פרקי הסיפור , דמויות , בני המשפחה , ממשל ומשטר , ההיסטוריה המוכרת , גאוגרפיה ומקומות , כוחות, החיים היקום וכל השאר**

צל הנמנה על ממלכות המעגל הזהוב.

ממלכת **וירמונקן** - היא אויב ותיק של אמבר, וביתם של בני הוויר משני הצורה, מבחינה היסטורית אריק בתפקידו כעוצר היה אחראי על תבוסתם, לאחרונה היא עברה לידיים אחרות וקיבלה את עצמאותה (נושא: אגדות וסיוטים ביער השחור).

## היסטוריה

ארדן הוא כולו יערות, ובתחומו ניתן למצוא עולמות רבים. אחד מהם הוא מקום חשוך, שהשמים שלו ששמיו מלאים בעננים וברקים, המארים באדום בין האצבעות הארוכות של ענפי העצים העצומים. המקום הזה הוא וירמונקן, וזה מקום מפחיד.

הציוויליזציה שיש שם נחצבה בכוח עיקרי מתוך גוף היער, קרחות קטנות המחוברות בדרכים קלושות, מאוימת מכל עבר בחושך שבין העצים.

החיים שם הם מאבק יומיומי, והיער תמיד מנצח בסופו של דבר, אבל קרחות חדשות נחצבות, דרכים חדשות מונחים, וכל דור מחזיק מעמד. הם מצטופפים סביב המדורות, חורצים את דלתותיהם, אומרים תפילותיהם ומספרים על עבר מפואר, כאשר שלטו בארץ זו מטירות גדולות, שנבלעו מזמן על ידי היער. הסיפורים האלה נראים כמו כל כך הרבה אגדות, אבל מדי פעם חוטב עצים מוצא חורבה שנשכחה בזמן. חומות הרוסות, פסלים עתיקים - דברים שאין להם מקור ברור.

זהו וירמונקן למבקרים, ולאנשים שמצטופפים בלילה, אבל הם לא לבד. היער חי עם טורפים ונטרפים. העצים שומרים על משמרת חרישית על מפלצות שונות ומוזרות, חלקן מגיעות במספר גדול, חלקן יצורים ייחודיים שאבדו מהזיכרון של בני האנוש. עבור יצורים אלה, כתמי האור על המפה הם לא יותר מהסחות דעת - כתמים על פני היער האינסופי.

### הוויר - משני הצורה

בין שני העולמות הללו מתהלכים הוויר (Weir) - קומץ שבטים שמתקוטטים, נלחמים, משתפים פעולה וצדים בינם לבין עצמם. חלקם יש אומרים הם **משני צורה**, אנשי זאב איומים.

לאדם מבחוץ, קשה לזהות את ההבדלים בין שבט אחד למשנהו, אבל בקרב הוויר, ההבדלים בין השבטים הם הכל. ענייני נאמנות, נאמנות ויחסים עם אנשי וירמונקן נקבעים על ידי השבט. כיום החמולות מגוונות יותר כעת מאשר היו בעבר.

### ההתקפה הראשונה על אמבר

מספרים שהירח דיבר וקרא לצייד גדול כנגד ממלכת אמבר, הוויר תקף לראשונה את הממלכה שמעבר ליער הגדול, את אמבר, בצייד גדול, הם עשו זאת תחת "**המנהיג**" לוחם גדול אחד, הם שירתו בפקודתו והלכו אחריו בשבילים שבהם שלח אותם.

לאחר קרב גדול עם אבידות רבות שעלו לגן עדן, אלו שנשארו בחיים נכשלו, הם כשלו בציד הגדול, והמנהיג הובס, הם נסוגו. אמבר שרדפה אחריהם לא מצאה אותם, הם ירדו מתחת לקרקע.

מותו של המנהיג הותיר את הוויר מפוצל שוב, והם חזרו להסתפק בציד ביערות במשך דורות רבים.

### ההתקפה השנייה על אמבר

עד שהירח דיבר שוב. הפעם "**הרקדן"** הגיע, מבטיח ציד מתוך האגדה, ציד שיבטיח לאבות שמחה בגן העדן, והוא מוביל אותם נגד אמבר פעם נוספת, עם הבטחות לדרך לגן העדן, דרך מראש ההר הקדוש קולוויר.

אך הוא לא היה מנהיג גדול כמו "**המנהיג**", והוא נהרג על ידי הנסיך אריק מאמבר, שצד את הוויר בחזרה ליער באש וכסף.

הנסיך אריק טען לטירה, שאבדה מזמן ביער, כטירה שלו וממנה הוא יוצא לציד בלתי פוסק **כמו הטרור עצמו** כנגד הוויר.

### השלום שהביא הזקן

זו הייתה תקופה אפלה, וגורלו של הוויר היה בסכנה גדולה, ורק כאשר "**הזקן**" מצא את דרכו לחדריו של אריק במצודה, העניין נפתר.

אומרים שהוא תפס את אריק בהפתעה, ואולי היה יכול להרוג את הנסיך אריק שם, אבל הוא ידע שרבים ששלפו ניבים למול האחד הזה מצאו את מותם, והייתה לו תוכנית אחרת. במקום ניבים, הוא הראה בטן וברך כפופה ליורש העצר הזה.

במקום שבו הוא היה יכול להרוג את הנסיך אריק, הוא השתחווה ועזב, ולאחר מכן הטרור של אריק פסק ורוב השבטים נסוגו למעמקי היער.

מאז, היה אפילו מסחר קטן בין ממלכת אמבר לבני **וירמונקן** . היער מאולף יותר, אבל זה יחסי - זה עדיין מקום לא ידידותי, ואין לו מה להציע לאמבר מלבד טרור. טרור, ואולי חיילים נאמנים לנסיך אריק, שהם בעצמם סוג אחר של טרור.

## תַרְבּוּת

לתושבי וירמונקן (שאינם מבני הוויר), החיים פשוטים ואיומים. הם מגלים איזו בטיחות הם יכולים, מנסים להסתדר, אבל היער תמיד מאיים. מלבד אותם מעטים שמצאו את דרכם להגנתו של הנסיך אריק (כאשר היה המפקח Warden של ארדן), החיים טומנים בחובם סכנה. כמה כפרים מצאו דרכים ייחודיות להגן על עצמם, אבל אלה בדרך כלל רק שורדים במקרה הטוב. אותם כפרים המשגשגים נוטים לעשות זאת בעזרת עזרה מהאדונים האמיתיים של היער: הוויר.

הוויר הם הקבוצה הגדולה ביותר בווירמונקן, אם כי מרחבי היער מספיקים כדי להדגיש את הפער בין "הגדול ביותר" ל"דומיננטי ביותר".

כל שבט היא רשת מורכבת של דם, אלימות, מסורת והכרח, ולכל שבט חוקים והתנהגויות משלו. חלקם טורפים את תושבי הכפר, חלקם מגנים עליהם בשקט, חלקם מתערבבים איתם באופן פעיל (אם כי כפרים כאלה זוכים למוניטין אפל כתוצאה מכך). באופן דומה, הכללים הפנימיים שלהם הם מאוד אינדיבידואליים. יש מסורות גסות של כבוד ותקשורת בין השבטים, אבל שלום נובע לעתים קרובות מהבעיה הפשוטה והמעשית ש-Weir הורג אחד את השני.

בעבר, הוויר היו לעתים קרובות פיונים של הטיטאנים, הרוחות והשטנים של וירמונקן. אלו קבעו את עצמם כמנהיגי שבט וכיוונו את השבט כפי שהתאים למטרותיהם פעמים רבות בעבר. יש האומרים שזו תוצאה של נטיית הוויר לאמונות טפלות, אבל אחרים מרמזים על הסבר אפל יותר. תהיה הסיבה אשר תהיה, האסון **ש"הרקדן**" הביא על האנשים ריסק את הסדר הזה, והמנהיגות החזקה של הנסיך אריק קברה אותו. זה לא אומר שמנהגים דתיים עדיין לא קיימים בקרב חלק מהשבטים, במיוחד אלו שברחו משלטונו של הנסיך אריק, אבל רוב הוויר למדו את הלקח החזק שהאלים שהטיטנים להם הם סגדו הם רק צורה מסוכנת של טרף.

## גֵאוֹגרַפיָה

יער ארדן נפרס על צללים רבים, אחד מהם הוא **וירמונקן** והוא חלק מיער ארדן העמוק. אחד מהם הוא מקום חשוך, שהשמים שלו ששמיו מלאים בעננים וברקים, המארים באדום בין האצבעות הארוכות של ענפי העצים העצומים. המקום הזה הוא וירמונקן, וזה מקום מפחיד.

לתושבי הכפרים (שאינם בני הוויר), הגיאוגרפיה מוגבלת מאוד - קרחות ושבילים יוצרים רשת שברירית של ציוויליזציה. עבור כפר, אין פחד גדול יותר מאשר לאבד את דרכם. בלי זה, הם חייבים לקבל את הסגירה הבלתי נמנעת של היער, או לצאת החוצה בעיוורון לתוך היער, דבר שלעיתים רחוקות מסתיים בטוב.

עבור הוויר, הגיאוגרפיה דינמית הרבה יותר. מלבד כמה נקודות קבועות, כמו המצודה של הנסיך אריק ב-Silver Spire, הדרכים הם מערך מתחלף של טריטוריות ושטחי ציד, המסומנים ומתעדכנים ללא הרף כאשר שבטי וויר מטיילים או נודדים אחר טרף חדש.

## קֶסֶם

וירמונקן הוא מקום מוזר. הגבולות שלו אינם מוגדרים בצורה ברורה, ודברים נוטים לחמוק אליו ולצאת ממנו אל הצל וממנו. כשהוויר צעד בעבר על אמבר, הם חמקו מבעד לסדקים האלה, ושביל הצל של הנסיך אריק הרחיב אחד מהם.

קשה לומר אם זה סיבה או תוצאה, אבל וירמונקן מלא ביצורים קסומים, בעיקר לא נעימים, ורבות מהמפלצות שמוצאות את דרכן לארדן עושות זאת מווירמונקן. מה שאף אחד לא יודע זה האם הריכוז כוח זה הוא שגורם לגבולות הרופפים, או שהגבולות הביאו לכך שהיצורים האלה מצאו את דרכם לווירמונקן. למרבה הצער, היעדר היסטוריה אמיתית מעבר לנקודה מסוימת הותיר את מקורות הצל והריסותיו באפלה.

ספציפית בקרב שבטי הוויר יש משני צורה רבים.