Упсала

## Дещо про справжню Упсалу

**Храм Упсали** — язичницький храм і релігійний центр, розташований **в Швеції** в **Старій Упсалі** *(швед. Gamla Uppsala)*. Храм згадується у трактаті **XI століття** Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum, Адама Бременського і в «Колі земному», написаному в XIII столітті Сноррі Стурлусоном.

Існують різні теорії, які намагаються прив'язати Храм до наявними історичними знахідками в Старій Упсалі.

Твір **Адама Бременського «Діяння архієпископів Гамбурзької церкви»** дає найбільш докладний опис храму. Наведемо фрагмент хроніки, вказуючи в квадратних дужках відповідають схолии до тексту:

* 26. У цього племені є знамените святилище, яке називається Упсала [Схолія 138: Біля цього храму росте велике дерево з розлогими гілками, вічно зелене і взимку, і влітку, і ніхто не знає, яка природа цього дерева. Там також знаходиться джерело, де язичники здійснюють жертвопринесення, **кидаючи туди живих людей**; якщо людина не спливає, то це означає, що здійсниться бажання народу.
* Схолія 139: Цей храм, оперезаний золотим ланцюгом, який висить на схилах будівлі і яскраво висвітлює всіх, хто входить. **Храм розташований на рівнині**, яка з усіх боків оточена горами на зразок театру.], і розташоване недалеко від міста Сігтуни [або від Біркі]. У цьому храмі, який **цілком виготовлений із золота**, знаходяться статуї трьох шанованих народом богів. Наймогутніший з них — Тор — сидить на троні посеред парадного залу; з одного боку від нього — Водан (Одін), а з іншого — Фрікко. Їх повноваження розподіляються наступним чином: «Тор, — кажуть шведи, — панує в ефірі, управляє громом і річками, вітрами і дощами, ясною погодою і врожаями. Другий — Водан, що означає «лють», веде війни, дає людям мужність у битвах з ворогами. Третій — Фрікко — дарує смертним мир і насолоди. Останнього зображують з величезним фалосом. Водана ж шведи зображають озброєним, як у нас зазвичай Марса. А Тор зі своїм скіпетром нагадує Юпітера. Вони також шанують обожнених людей, даруючи їм безсмертя за славні подвиги <...>
* 27. До всіх їх богам приставлені жерці, які від імені народу приносять їм жертви. Якщо загрожує голод, чи мор, вони приносять жертви ідолу Тора, якщо війна — Водану, якщо настають весільні урочистості — Фрікко. Вони також мають звичай кожні дев'ять років проводити в Упсалі загальне для всіх шведських провінцій торжество
* [Схолія 140: Коли зовсім недавно христіаннійший король Швеції Анунд відмовився приносити демонам встановлену народом жертву, його вигнали з королівства, і він, як кажуть, пішов звідти, радіючи, бо удостоївся прийняти безчестя за ім'я Ісуса.].
* Від участі у цьому торжестві не звільняється ніхто. Королі і народи, всі разом і поодинці, відсилають свої дари в Упсалу, і, що найжахливіше, ті, які вже прийняли християнство, змушені були відкуплятися від участі у подібних церемоніях.
* Жертвоприношення відбувається наступним чином: з усієї **живності** чоловічої статі в жертву приносять дев'ять голів; вважається, що їх кров повинна умилостивити богів
* [Схолия 141: Бенкети і подібного роду жертвопринесення справляються протягом дев'яти днів. Кожен день разом з тваринами у жертву приносять одну людину, так що всього за дев'ять днів у жертву приносяться 72 живих істот. Це жертвопринесення відбувається близько дня весняного рівнодення.]. А тіла цих тварин розвішують у найближчому до храму гаю. Цей гай настільки священний для язичників, що навіть дерева його, згідно з повір'ям, стають божественними завдяки смерті і розкладання жертв. Один християнин розповідав мені, що бачив, як у гаю висіли упереміж тіла собак, коней і людей, загальним числом 72. А про численні нечестиві магічні пісні, які вони виконують, здійснюючи обряд жертвопринесення, краще взагалі промовчати

## Ляпсуси щодо Упсали

* Група вікінгів відправляється в шлях з норвезького фіорду, оточеного крутими горами. Вони з усіх сил піднімаються по тонким стежках, все вище і вище, поки один з них не вимовляє чарівного слова: «Упсала!»
* Відразу ж на телеекрані з'являється зображення чарівного міста в хмарах, з нарочито видатної вперед щогловою церквою («ставкіркою») і величним водоспадом, що стікає на горі.

 **“**Це сміховинний анахронізм. По-перше, це абсолютно невірно з точки зору топографії Упсали, місця, яке дійсно відігравало важливу роль у розвитку міфології вікінгів. Територія навколо плоска, там немає гір. До того ж жахливою помилкою є розмістити там християнську церкву задовго до того, як вікінги стали християнами   **”**

**~**  Ян Рагнар Хагланд, професор давньоскандинавській філології при Норвезькому університеті природних і технічних наук (NTNU)

* **Конунг Рагнар Шкіряні Штани (Ragnar Lodbrok)** жив в кінці восьмого – початку дев'ятого століть, тоді як християнізація вікінгів пройшла **на раніше 960 року**. Тільки після цього «ставкирки» стали поширюватися по Норвегії.

У Твіттері поява на екрані Упсали була відзначена скептичними коментарями.
* «Найгірша сцена #Vikings @HistoryVikings– це стоїть на горі #Uppsalaв 8 епізоді. Там немає гір, див. фото https://commons.wikimedia.org/wiki/File:Uppsala\_aerial\_view\_1940\_Cathedral\_University\_old\_town\_photo.jpg» - пише швед Турі Куллегрен (@ToreK).

* «#vikings– хороший серіал, але @HistoryVikings могли б і побільше попрацювати над локаціями. Каттегат – не фіорд, а Упсала стоїть не на горі», - вважає норвежець @enghlene.

В тому ж епізоді ми можемо спостерігати людські жертвоприношення, які по праву можуть вважатися сенсацією. Дев'ять осіб і кілька груп тварин (теж всього дев'ять) приносяться в жертву богам. В кількох сценах людей кладуть на щось на зразок вівтаря і їм перерізують горло величезним мечем.

 **“**- Існують письмові свідчення того, що людські жертвоприношення мали місце саме в Упсалі. Зокрема, про це пише арабський енциклопедист Ібн Русте, який, нібито, там був, однак у його нотатках йдеться про принесення молодих жінок. А те, що Ви описуєте, виглядає жахливої кашею з дивацтв  **”**

**~** скаржиться професор Хагланд