Азріель Дрімур

* Дитина
* Дорослий
* Гіпер-форма

## [Детальніше про шаблон]

* Дитя! Бережись, Ти не повинен дивитися це до того як пройшов гру. Цей текст сповнений СПОЙЛЕРІВ.

* Давай почнемо дружню бесіду і підемо звідси?

**Азріель Дрімур** *(англ. Asriel Dreemurr)* — принц монстрів, біологічна дитина Торіель і Азгора, прийомний брат і кращий друг Кари, реальна особистість Флауві і, за сумісництвом, фінальний бос Шляха Справжнього Пацифіста.

## Зовнішність

Азріель схожий на антропоморфного козла або ж, можливо, дракона, тому що він не має копит. Має три форми
* звичайна, у вигляді дитини, одягненої в зелено-жовту смугасту кофту з довгими рукавами, штани, має пару маленьких іклів,
* форма Бога Гіперсмерті, після поглинання душ додає у розмірах, білки очей чорніють, ікла стають більшими, з'являються роги, наряд змінюється на довгу накидку з руною Дельта, аналогічно його матері,
* при використанні своїх сил на повну потужність роги стають ще більшими, зуби гострішають, з'являються великі драконячі крила (звідси можна зробити висновок, що це більше дракон, ніж козел), вся нижня частина тіла перетворюється в металеві аугментації, що приймають форму серця.

## Особистість

Згідно аудіощоденникам, знайденим в Реальній лабораторії, Азріель був "досить плаксивою дитиною", боягузливим і слухняним, але в той же час добрим, люблячим жарти та витівки малюком.

На жаль, експеримент, проведений в лабораторії, повертає його до життя без душі, перетворюючи Азріеля в безсердечну квітку Флауві. Відчуваючи лише почуття підступності і впевненості, Азріель починає мучити монстрів, так як не в змозі відчувати ніякі позитивні емоції.

Надалі він зауважує Фріска, хто нагадує йому про Кару - першу впавшу дитину, кращого друга і єдину істоту, яка розуміла Азріеля. Згадуючи про свою самотність, він прагне завести Фріск в пастку, залишивши його/її в нескінченному часовому циклі, як іграшку.

Після того, як Азріель поглинає душі інших монстрів, він тимчасово знаходить здатність до почуттів та емоцій. Після битви він вибачається за свої дії, і, незважаючи на зламаний бар'єр, залишається в Підземеллі, так як знає, що незабаром знову перетвориться в бездушну квітку.

## Історія

    Коли перша впавша дитина потрапила до Підземелля, Торіель і Азгор поселили її в якості прийомної дитини. Азріель швидко подружився з людським дитям, але людина знущалася над Азріелем, пропонуючи Азріелю поглинути її душу, щоб перетнути бар'єр, а після поглинути ще шість душ, щоб знищити бар'єр остаточно. Пізніше, людина захворіла і останнім її бажанням було побачити золоті квіти, що росли в її рідному селі, на поверхні.

Після смерті людини, Азріель поглинув її душу і виконав останню волю людини, принісши тіло назад у село. Але люди, що жили в селі, помилково подумали, що це Азріель вбив дитину. Тільки завдяки силі рішучості, Азріель зміг донести тіло до тих самих золотих квітів у центрі села, терплячи всі атаки жителів, і повернутися назад. Однак, ледь повернувшись, він помер від отриманих ран. Його прах розвіявся над садом разом з насінням золотих квітів, які згодом проросли - один з них, перший, виріс неймовірно швидко.

У рамках експериментів Альфіс з рішучістю, рішучість була введена в цю золоту квітку. Це викликало процес, який відродив Азріеля у формі Флауві, якому, щоправда, не дісталося душі, а як наслідок, він не міг проявляти любов або співчуття.

### "'Нейтральне проходження"'

Всі дії Азріеля під час нейтрального проходження виробляються у формі Флауві. Коли Фріск потрапляє в Підземелля, рішучість Азріеля перекривається рішучістю Фріск, і Азріель втрачає можливість маніпулювати часом. Азріель розчарований втратою влади, але заінтригований тим, що він більше не один. Азріель, як Флауві, майже плутає Фріск зі своїм старим кращим другом, першою людиною, Карою і намагається підлизатися, залякати, поранити і навіть убити Фріск.

Під час своєї подорожі, головний герой може чути уривки зі спогадів Азріеля:

### "'Пацифіст-рут"'

Всі дії Азріеля, крім кінцівки, схожі з діями при нейтральному проходження.

Коли Фріск виконує всі умови пацифіст-рута і лагодить Справжню лабораторію, хтось (імовірно, Азріель) дзвонить Фріск, вітає її як старого друга і дякує.

Потім, коли Азгор, Торіель і багато іншіх монстрів-друзів Фріск зберуться разом біля бар'єра, Азріель, у формі Флауві, покаже себе в черговий раз і поглине всі шість людських душ, які збирав Азгор. Також він схопить всіх монстрів і, використовуючи набуті сили, поглине душі кожного монстра в Підземеллі, за винятком Напстаблука. Це дасть йому владу, еквівалентну семи людським душам.

Основним застосуванням його нових можливостей було перетворення себе в свою стару форму, форму дитини, яким він був, доки був живий. Його емоції майже повністю були пригнічені після перетворення в квітку. Він використовував свої неймовірні можливості, щоб прибрати одну-єдину перешкоду, що стоїть у нього на шляху - Фріск - і після цього зробити повне перезавантаження, щоб прожити своє життя до цього моменту знову. Так чи інакше, він неодноразово звертається до Фріск по імені, що було обрано на початку гри, яке по суті є ім'ям першої дитини, Чари. Азріель приймає нову форму для боротьби з гравцем, представляє з себе більш дорослу версію самого себе. Незважаючи на це, рішучість гравця все ще перевершує сили Азріеля, але той заявляє про те, що це лише мала частина його нових сил і набуває ще більш могутню форму, що нагадує Янгола Смерті в руні Дельта. Азріель знову нападає на гравця, який в свою чергу починає говорити до викрадених душ своїх друзів. Відновлюючи їх спогади, гравець допомагає їм згадати про дружбу і чинити опір Азріелю. Зрештою, останній персонаж, до якого звертається гравець, це сам Азріель, який намагається змусити головного героя замовкнути, перш ніж емоції захлиснуть Азріеля. У підсумку, він ламається під поривом емоцій і розповідає, що все, що він робив і хотів зробити, викликане його самотністю і тим, що він не хотів прощатися зі своїм кращим другом. Азріель під час діалогу якщо гравець простив його, переосмислює концепцію Флауві, "Не вбивай, і не будеш вбитим".

Під час того, як головний герой ходить по Підземеллю і розмовляє зі своїми друзями, він може повернутися в початок, в Руїни, до поля з золотими квітами, де може знайти Азріеля, як і раніше знаходиться в своїй дитячій формі. Він каже, що буде краще, якщо батьки не дізнаються про його існування, і що "хтось повинен піклуватися про ці квіти". Також він пояснює, що перший чоловік був більш жорстоким, ніж він або хто-небудь ще. При продовженні розмови він також говорить про те, що гравець все одно не зміг би вчинити краще. Цим пояснюється неможливість запобігти перетворенню Азріеля назад в бездушну Флауї.

Після того, як гравець проходить через зруйнований бар'єр, починаються титри, але екран переривається статикою і з'являється Азріель у своєму дорослому вигляді, пізніше переформировавшись у форму дитини. Він говорить про те, щоб гравець був готовим до останньої частини титрів, де показують вдячність гравцям і тестерам.

Якщо гравець знову запускає гру після кінцівки, Азріель повертається у формі Флауи, звертаючись до гравця по імені першого людини. Він просить не скидати збереження, щоб дозволити Фріск і монстрам жити щасливо. (Можливо, Що Чара також воскресає, як і після геноцид-рута. Маючи можливість позбавити всіх пам'яті (у тому числі Фріск) і скинути гру).

### Атаки

* Магія вогню ("Fire Magic"): схожа на атаки Торіель, використовує виключно під час вступу, перед тим, як починається "реальна битва".
* Прискорювач хаосу ("Chaos Buster"): Азріель закликає бластер, який стріляє кулями, траєкторія польоту яких позначена лазером. Уникнути попадання можна постійно пересуваючись (3 лазера) або ж залишаючись на місці (4 лазера). Після цього Азріель виробляє постріл енергією в останню зафіксовану точку. Модернізована версія, Бластер Хаосу ("Chaos Blaster"), швидше, довше і плюс додає вибух зірок-куль після пострілу енергією.
* Шабля Хаосу ("Chaos Saber"): Азріель здіймається над полем битви і, вклавши в кожну з рук по одному мечу, виробляє випадкові атаки лівої і правої сторони ігрового поля. В кінці випускає пучок іскор. Уникнути попадання можна переміщаючись в безпечну частину ігрового поля. Модернізована версія, Тесак Хаосу ("Chaos Slicer") швидше і небезпечніше свого попередника.
* Шоковий Переривач ("Shocker Breaker"): Азріель починає атакувати ігрове поле падаючими зверху блискавками. Місце попадання зазначається знаком [ ! ]. Модернізована версія, Шоковий Переривач 2 ("Shocker Breaker II"), додає швидку атаку блискавками і потужні почергові розряди, що проходять через всі ігрове поле зверху вниз і зліва направо.
* Зорепад ("Star Blazing"): закликає масивний зорепад на полі бою. Зірки, торкаючись межі ігрового поля, вибухають і поділяються на безліч більш дрібних зірок-куль. Закінчується атака однією великою зіркою, яка, вибухнувши, випускає три щільні потоки зірок у вигляді кільця. Модернізована версія, Галактикопад ("Galacta Blazing"), додає ще більше зірок.
* Гіпер Пастка (Hyper Goner): фінальна атака Азріеля. Поле бою розширюється на весь екран і моторошно виглядаючий череп почне засмоктувати в себе кулі (і вашу душу). Переживіть це, і Азріель почне використовувати свої сили на повну.
* Веселкові Ракети (Rainbow Rockets) - Азріель піднімає руки і запускає в душу веселкові ракети. Атака використовується Азріелем в гіпер-формі.

### "'Геноцид-рут"'

При цьому руті, Азріель-Флауві, здається, ще більше плутає головного героя з першою людиною, ділячись своїми почуттями і досвідом перебування в тілі квітки, розповідаючи про свою нездатність відчувати співчуття. Йому здається, що гравець єдиний, хто розуміє його.

Він розповідає про те, як одного разу прокинувся без рук, ніг, в тілі квітки, про те, як він волав до допомоги, поки його не знайшли батьки. Він залишився з ними на довгий час, але не міг відчувати себе комфортно, незважаючи на їх допомогу. Зрештою, він втік і намагався вбити самого себе. Однак, коли він був в парі кроків від смерті, він відчув неймовірну рішучість всередині себе і виявив здатність перевантажувати весь світ навколо себе. Використовуючи цю можливість, він почав грати в бога, роблячи щасливими усіх навколо. Через якийсь час йому стало цікаво і він відкрив для себе можливість створювати різні сценарії, варіюючись від різних відповідей на питання заради різних реакцій і закінчуючи жартівливим знищенням всіх навколо себе. Зрештою, зрозумівши, що він "побачив усе, що міг", йому надокучає грати зі світом. Це допомагає йому зміцнити в собі світогляд а-ля "Убий або будь вбитим" і те, що його існування лише підтвердження цієї концепції. Азріель визнає унікальність гравця і вважає, що він єдиний, хто розуміє його. Тільки в той момент, коли гравець наближається до зустрічі з Сансом і Азгором, змушує Азріеля задуматися, що його може спіткати та ж доля. Це змушує його передумати і він починає боятися гравця, надалі дійшовши до того, що він, від відчаю, попереджає Азгора (безрезультатно).

Після перемоги протагоніста над Сансом, він наближається до Азгора, якого вбиває з легкістю та невимушеністю. Флауві, в жалюгідних спробах врятувати своє життя, руйнує душу батька і клянеться гравцеві у вірності, попутно розкриваючи свою справжню особистість і особу (це єдиний момент, де Азріель з'являється як Азріель, а не як Флауві). Однак, ці слова не врятували його від восьми нищівних ударів.

## Стосунки

### Фріск

Перебуваючи у формі Флауві, Азріель намагається вбити гравця в самому початку гри, будуючи з себе дружелюбну істоту. Азріель розчарований втратою влади, але заінтригований тим, що він більше не один. Азріель, як Флауві, майже плутає Фріск зі своїм старим кращим другом, першою людиною, Чарою і намагається підлизатися, залякати, поранити і навіть вбити Фріск. Після того, як Торіель рятує Фріск від першої спроби вбивства, Азріель таємно спостерігає за Фріск протягом всієї гри (це можна перевірити йдучи назад). На виході з Руїн, Азріель розмовляє з гравцем, як правило, у недружньому або поблажливому тоні. Він продовжує спроби нав'язати гравцеві концепцію "убий або будь вбитим"

Однак, при проходженні геноцид-рута, Флауві визначає гравця як Чару. Це означає, що незважаючи на те, що ви граєте за Фріск, її тілом володіє Чара, яка постійно зростає в силі за рахунок вбитих монстрів. Незважаючи на те, що майже все в даному проходженні ідентифікує гравця як холодного і злобного, тільки Флауві сприймає гравця як Чару, розмовляючи з ним в дружньому тоні, до тих пір поки не усвідомлює, що знаходиться під загрозою вбивства точно так само, як і все в цьому світі.

При нейтральному проходженні, Азріель, в ролі Омега Флауві, використовує силу збереження для того, щоб замкнути гравця в пастці і вбивати стільки разів, скільки він сам цього захоче.

У фінальній битві пацифіст-рута, Азріель звертається до Фріск як до Чари, розмовляючи так, ніби гравець і є Чара. Азріель не хоче залишатися знову один, і хоче завжди і навіки грати з "Чарою".

### Чара

Будучи ще дитиною, Азріель був тим, хто першим знайшов Чару, першу людину, після того як Чара вперше залізла на гору Еботт і впала в Підземелля. Він, вся його сім'я і всі монстри Підземелля швидко подружилися з Чарою, прийнявши в якості прийомної дитини в королівську сім'ю.

Азріель і Чара стають кращими друзями і між ними виникають досить довірливі відносини. Лише пізніше, коли Фріск відвідує першу кімнату в Руїнах після завершення пацифіст-рута, Азріель розуміє, що Чара витворяла багато неоднозначних вчинків: в дитинстві, наприклад, після чергового жарта, вона цілком серйозно запропонувала отруїти свого батька, Азгора. Чара також ненавиділа людство. Можливо, це послужило причиною, по якій вона забралася на гору Эботт в першу чергу. В кінці пацифіст-рута, Азріель все ще здивований тим, чому Чара чинила саме так. Можливо, що ненависть Чари передавалася Азріелю, коли вони росли разом.

Незважаючи на свої побоювання і страх, Азріель довіряє Чарі настільки, щоб злитися з ним, і поглинути душу, після того як Чара вмирає (можна дізнатися, прослухавши VHS-касети з Істинної лабораторії). З'єднавшись одного разу, Азріель і Чара поділяють контроль над тілом Азріеля.

Чара, контролюючи тіло Азріеля, переносить своє тіло до поля золотих квітів у селі на поверхні. Коли жителі села нападають на Азріеля, Чара збирається вбити їх, але Азріель чинить опір цьому і, перехопивши контроль над тілом, повертається назад у Підземелля, де незабаром помирає.

Після того, як Азріель перероджується у формі Флауві, він досі вважає Чару своїм кращим другом. Відчуваючи тугу і самотність по Чарі, Азріель починає цікавитися Фріск, щойно та потрапляє в Підземелля. Він майже плутає Фріск зі своїм старим кращим другом і намагається підлизатися, залякати, поранити і навіть убити Фріск щоб нав'язати концепцію, що слідував він і Чара - "убий або будь вбитим".

Якщо Фріск слідує геноцид-руту і виконує свої завдання немов Чара, то Чара починає оволодівати тілом і пізніше Азріель ідентифікує гравця як Чару. Це означає, що незважаючи на те, що ви граєте за Фріск, її тілом володіє Чара, яка постійно зростає в силі за рахунок вбитих монстрів. Незважаючи на те, що майже все в даному проходження ідентифікує гравця як холодного і злобного, тільки Флауві сприймає гравця як Чару, розмовляючи з нею як з другом, якого не бачив сотню років. Азріель відкриває свої почуття і досвід перебування в формі квітки, його нездатність відчувати співчуття, незважаючи на достатню кількість часу, проведеного з батьками, і пояснює, що гравець може зрозуміти його повністю.

В кінці геноцид-рута, Азріель, нарешті, розуміє, що вся ця дружба з Чарою небезпечна для нього, що вона може вбити його з такою ж легкістю, що й інших, слідуючи концепції "убий або будь вбитим". Він починає панікувати і першим намагається попередити Азгора про загрозу, що насувається. Пізніше, він добиває свого батька, намагаючись показати свою корисність і благаючи про пощаду. Смерть Флауві на даний момент неможливо уникнути.

Аналогічно геноцид-руту, в останній битві пацифіст-рута, Азріель називає Фріск Чарою і говорить так, ніби це і є Чара. Азріель не хоче знову залишитися один і хоче завжди і навіки грати з "Чарою", і просить дати йому можливість перемогти в цей раз.

Коли Фріск зустрічається з Азріелем в його істинній, дитячій формі, Азріель згадує про Чару і розуміє, що вона була зламана, нещаслива і шкодує, що не мав можливості подружитися з Фріск.

### Торіель

Після того, як Флауві втік від Азгора, він попрямував до Руїн, щоб знайти Торіель. Він розраховував, що зможе що-небудь зробити з ним, щоб він зміг знову що-небудь відчувати, але безрезультатно. Також невідомо, про те, чи відомо Торіель, що Фловій - її син (швидше за все це викликано експериментами Флауві над часом).

Флауві негативно висловлюється про Торіель, називаючи її "старою каргой" і "ідіоткою", за те, що вона захистила героя в тому проходженні, де гравець вбиває Торіель.

### Азгор

Коли Азріель прокинувся у формі Флауві і почав кликати на допомогу, Азгор був тим, хто знайшов і подбав про нього. Через час, Флауві зрозумів що його батько не зможе допомогти йому повернути почуття і втік в Руїни, в надії на те, що це вийде у його матері. Невідомо, чи знає Азгор про те, що Флауві - його син, хоча діалог в геноцид-руті вказує на протилежне (швидше за все це викликано експериментами Флауві над часом).

Азгор має звичку вимовляти різні слівця типу "чорт візьми" і "їй-богу", що може пояснити таку ж звичку у Флаві.

### Альфіс

Як пізнається в Істинній лабораторії, Флауві - це невдалий експеримент Альфіс, результат ін'єкції Рішучості у першу золоту квітку, пророслу з пилу Азріеля. У цій кінцівці, передбачається, що Альфіс дізнається "говорить квітка", який згадує Папайрус, але невідомо, чи знає вона про його реальну особистість.

## Факти

* Азріель - з'єднання імен Торіель і Азрор.
	+ Також якщо переставити букви в імені "Asriel Dreemurr", то вийде "Serial Murderer" (серійний вбивця)

## Виноски

‎