Akis

thumb|200px|Horo akis

**Akis** – pagrindinis žmogaus jutiminio pažinimo organas, simbolikoje visada siejamas su šviesa ir „dvasiniu regėjimu“, drauge pagal pasaulio sampratą tai ne tik suvokimo organas, bet ir pats skleidžia „galios spindulius“ bei yra dvasinės raiškos alegorija.

Pikto būdo žmogaus arba akies, turinčios magiškų galių, žvilgsnis gali paversti akmeniu ar padaryti bejėgį. Antikos legendoje Persėjas tuo pasinaudojo ir pasitelkęs veidrodį nužudė Medūzą (Gorgonę). Senovės airių sagoje pasakojama apie fomorų tautos karalių Balorą, kurio „piktas žvilgsnis turėdavo mirtiną galią priešo lauke, jeigu jo akių vokus pakeldavę keturi vyrai“. Kad būtų apsisaugoma nuo tariamai kenksmingo piktos akies (it. malocchio) poveikio, buvo gaminami įvairiausi amuletai.

Visgi simbolikoje svarbesnė teigiama akies reikšmė. Daugelyje kultūrų Saulė suvokiama kaip visa reginti akis arba ją simbolizuoja viena akis, pvz., jaunatviško Egipto Saulės Dievo Horo akis; jis dar vaizduotas kaip sakalas arba žmogus su sakalo galva. Stilizuota jo akis, udjat (udžat) akis, laikyta galingu amuletu. Krikščioniškojoje ikonografijoje akis – apsupta Saulės spindulių arba trikampyje aukštyn iškelta viršūne – visuotinai žinomas visur esančio Dievo, arba Trejybės, simbolis. Taip pat ir aukščiausiojo rango angelai, tokie kaip cherubinai ir serafimai, kaip gilios išminties ženklus ant sparnų turi akis.

Akių ligos dažnai gydytos religinėmis apeigomis (pašventinant, duodant įžadus) arba plaunant jas šventuosiuose šaltiniuose ir šuliniuose. Aklumas būdingas laimei (Fortūnai), nes ji žarsto savo dovanas nesirinkdama; su užrištomis akimis vaizduojama Justicija, nes teisingumas neturi „paisyti asmenų“. Tačiau toks pat yra ir sinagogos, žydiškumo įsikūnijimo, įvaizdis, „ji dėl savo aklumo neatpažino Jėzaus kaip tikrojo Išganytojo“ (šiuo atveju apakimas – aklumas suprantamas perkeltine prasme).

Hildegardai Bingenietei akis yra daug simbolinių reikšmių turintis organas:

„Akys, kurios tiek daug įžvelgia, atkreipia dėmesį į dangaus skliauto šviesulius, kurie šviečia amžinai. Jų balta spalva simbolizuoja eterio tyrumą, žvaigždžių vyzdžius eterio erdvėse. Jų syvai rodo syvus, iš kurių kaip tik šis eteris iš aukštesnių lygmenų vandenų sudarytas, todėl jiems negali pakenkti aukštesnysis ugnies skliautas (ugninis dangus, empirėjus).“

Kiekviena akių funckija atitikmenis turi ne tik makrokosmose, bet ir papročiuose.

„Aiškiai spindintis atrodo ir pažinimas, panašiai kaip žmogaus akies baltymas, ir jo įžvalgumas spindi jame taip pat spindulinga jėga, ir protas šviečia jo esybėje tarsi akių vyzdžiai.“

## Masonų simbolikoje

Masonų simbolikoje spinduliais apsupta „visa reginti akis“ trikampyje, kuri atitinka Trejybės simbolį, daugelyje ložių vaizduojama virš meistro krėslo ir turi priminti Kūrėjo, „Didžiojo visų pasaulių Statytojo“, visas paslaptis persmelkiančią išmintį ir akylumą; dėl šios priežasties ji pavadinta „apvaizdos akimi“.

## Psichoanalitinėje simbolikoje

Psichoanalitinėje simbolikoje akis – šviesos ir suvokimo organas, nes akis suteikia žmogui galimybę suvokti pasaulį ir taip suteikia jam realumą.

„Sapnuoti akį – reiškia atlikti būties suvokimo aktą... Neretos sapnuose akių ligos. Jos, be abejo, susijusios su kompleksine ribota psichine rega, su nesugebėjimu esant šios būsenos teisingai matyti gyvenimą... Kai sąmonei gresia pavojus, kai ji (artėjant mirčiai) nyksta, tada žvelgia į sunkų ligonį daug akių“ (E. Aeppli).

Kaip ir burna, akis psichoanalitikams sapne dažnai simbolizuoja moters genitalijas.

## Trečioji akis

thumb|200px|Trečioji akis

Daug diskutuota apie trečiosios akies simbolinio vaizdavimo indų ir lamaistų mene kilmę – trečioji akis žyminti antgamtinę regėjimo galią ir nušvitimą. Kaktoje esanti akis aptinkama mezozojaus eros roplių iškasenose ir iki šiol kaip rudimentas randama pas Naujosios Zelandijos tiltinius driežus (tuatara, lot. *Hatteria*). Mokslo dar neišspręsta problema, ar Azijos tautų ikonografija kokiu nors būdu susijusi su organizmų kilmės teorija ir su išnykusiais organais. Neaišku ir tai, ar su šiuo motyvu susijusi ir vienintelė apvali kiklopo Polifemo akis arba Grimų pasakose minimi „vienaakiai, dviakiai ir triakiai“.

## Šaltiniai

1. ↑ Hans Biedermann. Naujasis simbolių žodynas. Mintis. Vilnius, 2002 m. 16–28 psl.