28. februar 2021: Til Klaus Dralst sitt hus

### Gamemasters oppsummering

Johann og Tiberius får handelsbedriften virkelig opp på beina og kan summere opp rundt 300 gull i pluss etter første år.

Gjengen samles igjen i Wittgendorf, til fest og lystig lag. Samme kveld ankommer også en gråkledd skikkelse som viser seg å være Semirhage. Semirhage lanserer et nytt oppdrag for å bekjempe ondskap og alt det der, og selv om Günther og Johann er skeptiske, blir gruppen med. De loves heder, ære og ikke minst penger. Oppdraget er å oppsøke en handelsmann som har gått under jorden i byen Worlitz. Han har ikke betalt penger til et annet college i Altdorf, og Grey college har hørt rykter om lefling med onde makter. Derfor sendes Semirhage og gjengen hennes ut på oppdrag.

Etter en livlig kveld med festing og potetshots - toppet av en fantastisk sangprestasjon av Ishamael - gjør gjengen seg klare til å dra neste morgne. To dagers seiling og de er på plass i Worlitz. Her tar de seg litt måt på "Den glade båtmann" før de legger ut mot Hans Dralst, kjøpmannen de er på jakt etter, sitt hus. I det de sniker seg mot huset så slår døren til huset opp, og en ung mann i nattklærne kommer løpende mot dem. Han roper etter hjelp, men blir skutt i ryggen av en person som dukker opp i døråpningen. Han snubler inn i armene til Werner, død.

Spillerne jakter etter personen i huset, og Tiberius ser ham akkurat i det han løper opp en trapp i husets entré. Tiberius haster etter, men har gått i en felle - og får en svær dekorativ vintønne deisende mot seg. Mens Tiberius går i bakken, hopper figuren ned igjen og stikker innover i huset. Ishamael rekker et lynkjapt skudd, men bommer. Günther som har sneket seg bak huset, kikker inn et vindu og ser figuren stikke ned en trapp. Werner er like i hælene og Günther forsøke å knuse vinduet for å komme seg inn.

### Semirhages oppsummering

Dette er oppsummeringen fra Semirhage sitt synspunkt. Gruppen har akkurat begitt seg mot huset til handelsmannen de er på oppdrag for å oppspore:

*Semirhage sine lenge gjennomtenkte planer og angrepsmåte på oppdraget hun hadde blitt tildelt, ble brått tatt fra henne. Werner holdt nå en ung mann i armene, livløs og med en pil stikkende ut av ryggen, og Tiberius var i full sprint mot den åpne døren på huset til Klaus Drallst, handelsmannen som ikke hadde gitt lyd fra seg på lengre tid og som nå var mistenkt for å konspirere med onde makter. Kanskje hadde det vært en tabbe å be de tidligere følgesvennene hennes om hjelp til dette oppdraget, et oppdrag hvor informasjonsinnhenting og bevisanskaffelse for onde hensikter, i ly av nattens mørke, sto i fokus. Kanskje hadde dette oppdraget kunne blitt løst bedre om hun tok med seg andre agenter i De Gråes rekker og nettverk; spioner, snikmordere eller andre Skyggekastere som hun selv. Ressurser som var bedre rigget for denne type oppgaver.*

*Semirhage så raskt rundt seg, men hun kunne heldigvis ikke se noen andre. Noen som kunne ha fått et feil bilde av situasjonen. De hadde altfor ofte vært nødt å rømme fra byer og steder grunnet andres feile oppfatning av hva de hadde gjort.*

*Oppdraget foran følget var svært viktig for henne. På mange måter var det den endelige innvielsestesten som skulle bevise at hun etter et år med studier, nå fortjente tittelen «Mester» og var et fullt innvidd medlem i de Gråes rekker, men også fordi hun visste at Ordenens mandat kunne bety at hun helt selv kanskje måtte dømme og henrette en mulig agent for Chaos, uten at dette kanskje ble forstått av de rundt henne.*

*Livet som Skyggekaster og agent i De Gråes rekker kunne fort blitt misforstått av de andre, og enhver utenfor Ordenen ville aldri egentlig helt kunne forstått hvilket ansvar som hvilte på dem og hvilke offer de måtte gjøre for menneskeheten hver dag. Hun visste derfor at hun måtte holde deler av sin identitet og rolle skjult for sine venner, så godt det lot seg gjøre, til dels fordi Ordenen, De Grå Vokterne, krevde det, men også for hennes venners egen sikkerhet. Et svar har alltid et motsvar, og like sikkert som De Grå jobber for å fordrive og redusere Chaos sin innflytelse og korrupsjon i verden, finnes det dem som jobber motsatt vei på vegne av Chaos. Livet til en Skyggekaster er derfor aldri trygt og dette vil alltid også gjelde dem rundt dem. Det beste løsningen er derfor at ingen vet at hun er blitt den hun er.*

*Blod rant nedover hånden til Werner, en lilla hånd; merket som gav Semirhage en evig påminner om hva som hadde foregått rundt dem de siste årene. Den fulle betydningen av dette merket var fremdeles noe uklart for henne, men at det var nøkkelen i et plott som stinket Chaos var hun helt sikker på. Hun husket fremdeles de fryktinngytende ordene til demonen Gideon i Bøgenhafen «Lord Tzeentch», i det han ble dratt gjennom portalen som var manet frem av Johannes Teugen og flere av de mektigste handelsmennene i byen. Gjenkjennelsen på en av Chaos-gudenes navn, på en natt hvor den Chaos befengte månen Morrslieb var nærmest jorden, var ikke et godt signal.*

*I løpet av det siste året hadde hun brukt mye tid på å pusle så mange av brikkene sammen som mulig. Chaos-guden Tzeentch, som ofte blir assosiert med fargen lilla, de lillakledte folkene, utvilsomt en Chaos kult som jobber for Tzeentch sin innflytelse i verden, trollmenn og trollkvinner med Chaos infisert magi som løfter demoner og levende døde til menneskenes verden; et vanlig tegn på Tzeentch sine agenter. Det Innerste Rådet i Bøgenhafen og Den Innerste Sirkel i Middenheim, og knytningen mellom dem; Etelka Herzen og Ernst Heidelmann. Wittgenstein-familiens sin kobling til Den Innerste Sirkel, og deres besittelse av meteoritten fra Morrslieb, som etter alle solemerker måtte være en warpstein, et åpenbart våpen som vil gi skumle forutsetninger for å mane Chaos skapninger til verden, kanskje til og med Tzeentch selv.*

*Hvor var denne warpsteinen nå? Den forbedrede situasjonen i Wittgendorf var et tydelig tegn på at den ikke lenger befant seg i dette området. Betydde det at Gottard von Wittgenstein hadde tatt denne med seg til Den Innerste Sirkel i Middenheim, eller hadde de rottelignende skapningene fått klørne sine i den. En ting er i hvert fall helt sikkert, Tzeentch sin rekkevidde er lang, fra der han sitter i Chaos dimensjonen og daglig manipulerer og korrupterer den menneskelige verden til sitt målbilde.*

*Semirhage løsrev seg fort fra tankene sine. Selv om følgesvennene hennes var fullt i gang med sine vante, ofte lite gjennomtenkte, aktiviteter, kunne hun ikke la være å angripe dette på den måten hun var blitt opplært til gjennom det siste året. Og første regel var alltid å vite hva man gikk inn i. Hun måtte bare satse på at hennes mistanker ikke stemte, og at følgesvennene kunne takle det de møtte på innsiden av huset. Og håpe på at ingen uskyldige liv gikk tapt som følge av gruppens gjerninger. Hun var fullstendig klar over at mandatet hun selv hadde tatt ansvar for, fort kunne bli en dom mot dem selv, om uskyldige liv gikk tapt. De Grå Vokternes vrede og dom er hard mot dem som beveger seg for mye på veien mot ondskap og korrupsjon, og balansen er som et tveegget sverd som kan kutte begge veier.*

*Hun lukket øyene og gikk raskt inn i en transe for å være i ett med det rundt seg. Hun kunne føle Ulgu, magiens grå vind, bevege seg langs bakken, nedover gatene, i skyggene, inn i sprekker mellom dører og vinduer, inn den åpne døren i huset foran henne. Hvert rom ble fylt av Ulgu og med det også en forlengelse av hennes sanser i et forsøk på å føle annen magi sitt nærvær. Vinden gikk i ett med luften rundt henne og jo lenger hun sto der i absolutt fokus, desto større avstander kunne hun føle, i alle retninger. Ulgu, vinden for bedrag og forvirring, Skyggekasternes mektigste våpen i kampen mot ondskap og korrupsjon, strakk seg lenger og lenger, og Semirhage kunne nesten føle alle steder den berørte som en forlengelse av seg selv og hennes sanser. Hun kunne føle….. «Ingenting»!*

*Semirhage sperret opp øyene, ristet på hodet og trakk på skuldrene. «Jaja, kanskje vi overlever dette likevel» sa hun til seg selv, tilpasset skjerfet sitt slik at det omfavnet ansiktet som en maske, trakk hetten godt over hodet, og beveget seg mot inngangsdøren. Der hvor hennes følgesvenner hadde løpt inn et lite minutt tidligere.*

* Neste sesjon: 7. mars 2021: Armbrøstmannen