Långskepp

I de kända vattnen kring Sprettö är långskeppen den vanligaste konstruktionen. Nedan finner ni Stävsmeden Ove Långes nybörjarguide som varje Sprettöbo får med i modersmjölken.

**Konstruktion och teknik**

Det första som händer är att man får en roddplats och en kista att sitta på. Roddarna sitter ganska nära varandra, vilket medför att årtagen blir kortare. Roddledaren och några besättningsmän delar ut åror - först till styrbords och sedan babords roddare. På given order fäller först styrbords roddare sina åror. Det gäller att inte slå till någon med åran. Åran förs in i århålet från insidan skeppet.  Relingen sitter så högt uppe att man inte ser årbladet under rodden.

När alla roddare är klara att ro ger roddledaren ordern "Alla roddare - ro". De första årtagen får roddledaren slå an takten. Efter bara några tag håller roddarna takten själva genom att bara titta på den främste roddaren och följa hans takt. Detta kallas för tyst rodd. Det var ju viktigt att man rodde tyst för att inte röja sig för tidigt för fienden. Alla måste ta samma årtag, samtidigt, hela tiden. Skär åran ner i vattnet (om åran vinklas fel) kastas roddaren bakåt (förut).

Roddledaren ger bara styrkommandon:

* Alla roddare ro.
* Styrbords/Babords roddare vila.
* Styrbords/Babords roddare ro
* Styrbords/Babords roddare stryk/stå
* Styrbords/Babords roddare skodda/backa
* Sitt ner i båten
* Väl rott

**Roddteknik med långskepp**

Rodd-taget går till på följande sätt. Man börjar i neutralläget. Därefter för man fram åran till främre läget = dragläget. Tag ett kort men snärtigt tag och för åran tillbaka till neutralläget. Det korta taget gör att du inte fastnar med åran eller att åran går av pga påfrestning. Snärtigheten ger kraft och fart i rodden. Det är viktigt att du tar taget på detta sätt, så går det mycket lättare att ro. Det viktigaste är dock att du efter årtaget för åran till neutralläget, annars klarar du inte att hålla takten när farten ökar och det är dessutom mer vilsamt. Efter en halv sekunds vila tag nästa årtag. Det är mer teknik än råstyrka som behövs!

**Bordet med århålen**

Bordet med århålen är skeppets näst kraftigaste. Det skall ta upp alla vridrörelser under rodden. Bordet får dessutom inte spricka om en åra fastnar och skär ned i vattnet. Hålets diameter är avpassat för ett för skeppet lämpligt årtag. I hålets kant finns ett litet urtag. Det är till för att årbladet skall kunna föras in i århålet. Årbladet är annars för brett. När man inte ror fälls en lucka för hålet så att det inte skvätter in vatten vid hård sjögång. Skeppens storlek definieras ofta av antalet åror.

**Kistorna**

På ett långskepp sitter roddarna i regel på sina kistor. Kistor gör att skeppet inte blir så trångt när man inte ror, då de kan stuvas undan längs relingen. Det är viktigt att kistorna har rätt höjd så att roddarna sitter tillräckligt högt för att ro bekvämt men samtidigt inte så högt att årorna tar i knäna vid rodd.

**Årorna**

Årornas utformning är mycket viktig. De skall vara lätta men samtidigt starka. De måste dessutom ha rätt balans så att rodden blir bekväm. De är ofta av gran för att vara lätta. Det är viktigt att det inte finns för mycket kvist och att materialet är tätvuxet för att hålla styrkan. Balansen kommer genom årans utformning. Den är tjockare vid handtaget än vid årbladet. Längden på åran är också viktig. De som sitter i för och akter har längre åror för att kunna ro lika bekvämt som de midskepps. Där århålet sitter är åran förstärkt med läder mot slitage. I lädrets skarv på ovansidan åran sitter en spikrad. Den fungerar som riktmärke för att roddaren skall se att årans vridning är rätt. Fel vridning medför omedelbart att åran skär i vattnet och kanske knäcks.

**Seglingstraditionens grunder**

Att segla ett råsegelriggat skepp handlar om mycket om samarbete och gemenskap. Ritualen kring råseglingen är mycket viktig. Det är inget enmannsjobb att segla skeppen. Samspelet måste även fungera mellan besättningar och skepp. Vem som helst skall kunna komma ombord ett annat skepp och snabbt finna sig till rätta. Detta krävs för att samspelet ombord skall fungera. Segling med traditionella långskepp och andra enmastade råseglare handlar om att bevara dessa gamla traditioner och föra dem vidare till nästa generation.

Att segla med vinden är enkelt, att segla tvärs vinden går an, att segla snett mot vinden är krångligt, och rakt mot vinden är omöjligt, men då går det att ro!

**Begrepp**

* Läns: Att segla rakt undan vinden. Stabilt och lätt på en råseglare. Vanskligt på en snedseglad båt. Länsens begränsning är att det inte går att segla fortare än vinden. Seglet skall helst ha så stor yta som möjligt och vara så platt som möjligt, den sk. väggprincipen.
* Slör: När vinden kommer snett bakifrån och upp till tvärs. Råseglarens toppfart uppnås ofta här. Skeppet går stabilt och kvickt. Ju närmare halvvind man kommer desto mer måste man vara på sin vakt för att inte överstegra skeppet vid byig vind. Seglet fungerar inte längre efter väggprincipen utan efter vingprincipen. Vingprincipen: Vinden delar sig i seglets framkant och följer fram och baksida av seglet tills den möts igen efter seglet. Vindens vinkel mot seglet (den sk. anfallsvinkeln) skapar övertryck på baksidan av seglet och undertryck på seglets framsida. Skeppet vill framåt. Det är alltså inte så att luften får olika hastighet på fram och baksida som ger den framdrivande kraften.
* Kryss: När vinden börjar komma snett framifrån, sk. bidevind, kryssar skeppet. Farten minskar dock ju mer motvind man får. Man tar dock mer höjd. Man måste dock förstå att skeppet får en avdrift. Avdriften ligger mellan 5-10 grader från vinden. Som mest kan man hålla effektivt ca. 55 grader från vinden. Det kallas Högsta gång. Under kryss verkar vinden mer i sidled än framåt men då skeppet är lång-smalt och med lång köl går skeppet ändå framåt.

**Barlasten**

Barlastens tre uppgifter är att balansera skeppet, motverka avdrift och att hindra att skeppet skulle välta. Vikten måste vara så stor att skeppet inte tar in vatten vid t.ex byig vind då skeppet konstant ändrar krängning. Med för liten barlastvikt kan skeppet välta på någon sekund om skeppet inte handhas rätt. Avdriften minskas också när skeppet med mer barlast hamnar djupare i vattnet.

Lovgirighet kommer av att skeppet har för mycket barlast i aktern, för smalt segel eller att mastens förstag är för kort. Fallgirighet tvärt om. Kraftig lov- eller fallgirighet medför att skeppet blir svårstyrt och risk finns för svårigheter att klara nödsituationer. Skeppet måste också ha rätt barlast för att inte bli för känsligt mot tyngdpungtsförskjutningar.

**Manskapet**

* Hövedsman - Skeppets befälhavare. Han sköter Tömmar/Brassar, leder navigation och arbetet ombord.
* Halskarl - Andreman ombord. Ansvarar för all ordning framför seglet, släpper bolina och sätter halsen vid vändningar, sätter signatet vid hård segling, följer framkanten av seglet när seglet hissas och halas.
* Utkik - Ansvarig för utkik (en juridiskt mycket viktig uppgift). Han sätter bolinan, släpper signat och hals.
* Rorsman - Sköter rodret och hjälper till med navigation. Utkik akterut.
* Skotkarl - Sköter skotet. Hissar och halar seglet.
* Priare/Mittrumsman - Sköter priaren. Ansvarig för racketrossen vid hissning och halning av seglet. Halar in seglet i båten när seglet tas ihop vid bara sex mans besättning.
* Klober/Framrumsman - Bär fram det nya halshornet för sättning. Hjälper skotkarlen med hissning av seglet. Halar in seglet i båten när seglet tas ihop (Seglet får ej bli vått).

**Hissning av segel**

Hissningen bör gå fort och seglet skall hissas utan att vinden tar i seglet. Den mest kritiska delen av hela seglingen är innan seglet har tagit vind och skeppet fått styrfart. Då är skeppet mycket ostabilt och dessutom manöverodugligt.

* "Var med sitt" -alla intar sina positioner.
* "Sätt styrbords/babordshalsen" - Halskarlen sätter den hals som beordrats Priaren/Mittrumsmannen sätter priaren löst.
* "Följ med seglet, nu hissar vi (eller nu vätt vi)" -Skotkarlen och Klobern hissar seglet i fallet/draget. Hövedsmannen håller seglet från vinden med tömmarna/brassarna. Halskarlen skakar under hela hissningen vinden ur seglet (vid förliket). Utkiket kontrollerar så att inga rep fastnar. Priaren/Mittrumsmannen hanterar racketrossen och ser till att racken inte fastnar. När seglet är uppe ropar Skotkarlen "fast". Hövedsmannen brassar vind i seglet och Utkiket sätter bolinan. Efter hand som skeppet tar fart drar Skotkarlen och Priaren/Mittrumsmannen in skotet och priaren. Hövedsmannen och rorsman styr upp mot rätt kurs.

**Halning av seglet**

* "Ta ihop" betyder att seglet skall omedelbart ned. Detta kommando kan rädda mången nödsituation. Även utan nöd är det viktigt att seglet tas ned snabbt, då Hövedsmannen avpassar hoptagningen till rätt angöring mot hamnen. I annat fall kan man gå i bryggan eller får man ro onödigt mycket. En snygg och precis hoptagning imponerar på åskådarna i land.
* "Ta ihop" (Kan föregås av "Var med sitt"). -Hövedsmannen brassar vinden ur seglet och skotkarlen lossar skotet och släpper draget under full kontroll. Halskarlen skarar vinden ur seglet och ser till att inget hamnar i vattnet. Priaren/Mittrumsmannen halar i racketrossen och ser till att racken inte fastnar i masten. Klobern halar in seglet i båten vid skotet.

**Stagvändning (Genomvindsvändning)**

* "Pass på vi går över" -Rorsman börjar styra upp mot vinden och Hövedsmannen brassar seglet för att seglet skall bära vinden så länge det går. Utkiket tar ned signatet och Skotkarlen börjar förbereda för att Klobern skall få det skothornet som skall bli den nya halsen.

* Hövedsmannen bräcker seglet när det inte bär sig längre. Detta medför att seglet trycker skeppet bättre genom vinden. När seglet tappt vinden och slår emot masten sätter Priaren/Mittrumsmannen den nya priaren löst (stick normalt ca 1m). Skotkarlen släpper skothornet till Klobern som står framför främsta vantet. Skotkarlen kan med fördel underlätta för Klobern genom att lika upp skotrepets längd på var sida om hornet.

* "Låt gå (La gå)" -(Skeppet har gått igenom vinden tillräckligt). Rorsmanen lägger över rodret lagom så att om skeppet börjar deisa(backa) kommer rodret att ytterligare underlätta vändningen. Halskarlen släpper bolinan och Utkiket släpper halsen. Klobern för snabbt fram hornet till den nya halsen och Skotkaren släpper repen överbord för att underlätta för Klobern. Samtidigt brassar Hövedsmannen över seglet. Priaren/Mittrumsmannen hjälper till att sätta halsen genom att dra underliket mot halsen. Utkiket drar ned förliket med bolinan för att ytterligare hjälpa sättandet av halsen. När hornet är vid halsen sätter Halskarlen halsen och ropar "Fast" när den är satt. Rorsmannen och Hövedsmannen trimmar seglet och skeppet mot den nya kursen. När skeppet tagit fart sätter Utkiket bolinan, Halskarlen signatet (vid behov) och Skotkarlen & Priaren/Mittrumsmannen skotar efterhand seglet (skot och priare) gemensamt.

**Kovändning (Undanvindsvändning)**

* I kovändningen är priaren extra viktig. Vid kraftig vind kan det vara lämpligt att använda kovändning för att inte överbelasta skeppet. Nackdelen med kovändningen är att man kan tappa mer av den höjd man tagit än med stagvändning.

* "Pass på vi går under" -Rorsman faller av. Hövedsmanen och Skotkarlen följer med och trimmar efterhand (Tömmar/Brassar och Skot).

* "Fri hals" Komandot kommer när skeppet är närmar sig rätt undanvind. Priaren tas lite hem, halsen släpps. Hövedsmannen brassar över seglet. Skotkarl och Utkiket följer med skot & bolina. Den nya halsen sätts. Halskarlen ropar "Fast". Seglet trimmas in och ny kurs sätts. När skeppet tagit fart sätter Utkiket bolinan, Halskarlen signatet (vid behov) och Skotkarlen & Priaren/Mittrumsmannen skotar efterhand seglet (skot och priare) gemensamt.