recursal/Fanatic-Fandom huggingface dataset:
Forvandling

**Forvandling** er evnen for en temptaner til at ændre sin skikkelse af egen fri vilje. Temptaneren bestemmer selv, hvilken skikkelse de antager, og de kan både vælge at ændre hele deres krop på samme tid eller individuelle dele af den. Det kræver mental koncentration at udføre en succesfuld forvandling, og endnu mere koncentration at holde en på en forvandling. Når en temptaner først begynder at lære at forvandle sig, er den sindskraft, det kræver ekstremt udmattende for temptaneren.

Temptanerne bruger hovedsageligt forvandlinger til at så splid blandt mennesker på jorden, ved at forklæde sig som en person en af menneskene kender, og udføre misgerninger, så mennesket kommer til at tro, at deres bekendte, som er skyldig. Der skal ofte ikke mere end et glimt ud af øjenkrogen til at årelange venskaber ender i arrigt fjenskab fordi en temptaner har været på spil med en forvandling. Forvandling er noget af det første, temptanere lærer at gøre i droleskolen.

## Svagheder

Der er hovedsageligt to måder at gennemskue en forvandling på, hvilket er på temptanerens skygge under forvandlingen, eller ved det faktum at temptaneren blot udfører en ringe forvandling.

### Skyggen

Uanset hvilken form en temptaner antager, vil man stadig kunne ane skyggen af den oprindelige krop, da det er det eneste, temptaneren ikke kan forvandle helt. Det ligner lidt det, der sker med skyggen af en mønt i et glas vand. Temptaneren får dog også skyggen fra den skikkelse, den antager. Dermed kaster en temptaner to skygger under en forvandling, hvilket får skyggen til at se dobbelt ud og mørkere ud. Dette er den letteste måde at gennemskue en forvandling på.

### Temptanerens evne

Hvis en temptaner er dårlig til at forvandle sig, eller ikke er god til at koncentrere sig, kan dette komme til udtryk i en svag forvandling, som ikke helt eller slet ikke ligner den skikkelse, den prøver at antage.

En tyster kan skjule sig selv i en temptaners skygge og skjule det faktum, at de har to skygger under en forvandling.

## Andre væsener med evnen til at forvandle sig

Ud over temptanerne findes der nogle få andre djævle og væsener i Helvede, som er i stand til at forvandle sig, heriblandt Lucifer, Lucifax og tysterne. Dog vil en tysters skygge under en forvandling se normal ud.

## Optræder i

### *Den Store Djævlekrig*

* *Djævelens lærling*
* *Dødens terning*
* *Den forkerte død*
* *Ondskabens engel*
* *Den faldne engel*
* *Den faldne djævel*

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 Kenneth Bøgh Andersen. *Djævelens lærling*. Høst & Søn. 2005.
2. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Dødens terning*. Høst & Søn. 2007.
3. ↑ 3,0 3,1 Kenneth Bøgh Andersen. *Ondskabens engel*. Høst & Søn. 2010.
4. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne engel*. Høst & Søn. 2015.
Feestje! (20 jaar Studio 100)

**Feestje!** is een nummer met alle Studio 100 figuren om het 20 jarige bestaan van het bedrijf te vieren. Het nummer werd uitgebracht op 2 september 2016.

## Songtekst

Wij geven een feestje, kom erbij

Dan kunnen we met jou de vriendschap vieren

Kabouters en piraten, gekke dieren

Die zetten jouw verdrietjes zo opzij

Wij geven een feestje, vier je mee

Kom vlug naar ons, je hoeft niet ver te lopen

Maar sla je mooiste prentenboek maar open

Of kijk gewoon gezellig naar tv

**REFREIN**

**Dan zie je Gert en Samson zingen, dansen met Kabouter Plop

Lolly Lolbroek en K3 zetten de tent weer op z’n kop

Piet Piraat, Maya de Bij en Flin en Flo met Amika

De prinsessen van Prinsessia

Dan zie je Mega Mindy swingen, ook de Nachtwacht is erbij

En leert Heidi Bumba skieën op haar witte alpenwei

Kijk, de Ghost Rockers die rijden rond met ROX in volle vaart

Daar is Maya met een reuzentaart**

Ook al voelen wij ons toch zo klein

We kunnen samen aan een wereld bouwen

Waarin we leren van elkaar te houden

Hoe anders of bijzonder wij ook zijn

Als je maar in wonderen gelooft

Zal jij je geen seconde meer vervelen

En heb je altijd vriendjes om te spelen

En liedjes om te zingen in je hoofd

**REFREIN**

Feestje! Feestje! Feestje! Feestje!

Dit is ons feestje!

Feestje! Feestje! Feestje!

Een feestje!

Feestje! Feestje! Feestje!

Dit is ons feestje!

Feestje! Feestje! Feestje!

Heeeeeeeeeeeeey!

**REFREIN**
Harpy

**Harpyen** (flertal **harpyer**, græsk: ἅρπυια, *harpyia*, udtalt, [hárpyi̯a]; latinsk: harpȳia) er ifølge græsk og romersk mytologi et væsen, som er halvt menneske, halvt fugl, og en personifikation af stormvinde, i homeriske digte. I den græske underverdenen har Hades en flok af harpyen under sin kommando. I Ydergård lever der harpyer, som er en del af de forbandede, uhyrer, der er efterkommere af Lilit og Kain.

## Historie

### *Djævelens lærling*

I museet i djævlestaden er der trofæer af uhyggelige fugleagtige væsener med kvindeansigter, der formondenlig er harpyer, men disse er den slags, som findes blandt de forbandede i Ydergård, og som er efterkommere af Lilit og Kain.

### *Den forkerte død*

Guden Hades har en flok harpyer under sin kommando i underverdenen. Da menneskedrengen Filip Engell og temptaneren Satina Mørch kom til underverdenen for at redde Filips ven, Søren, fra en for tidlig og forkert død, fortalte Hades dem, at de kunne finde ham ved Kokytos, Jammerens flod. Da de nåede dertil, dukkede Hades op ud af ingenting, efter at have taget sin dølgehjelm af hovedet, og han forlangte at de blev, da det var tusindvis af år siden, at en ny afdød var kommet til hans rige. Da de tre bad om tilladelse til at gå, kaldte Hades på sine harpyer og beordrede dem til at angribe de tre og tage den til fange. Harpyerne adlød og kom flyvende fra alle sider og angreb de tre nye fordømte i flok. Harpyerne kradsende dem i hovedbunden med deres giftige fuglekløer og trængte gennem huden, hvormed de alle tre blev svækket og faldt på jorden, bedøvet. Derefter indespærrede harpyerne dem i en kold, hård celle af klippesten, med en jerndør som eneste udvej. Først vågnede Satina, og det lykkedes hende at vække Filip, men Søren var dog stadig bevidstløs. Satina fortalte Filip, at væsener, der havde angrebet dem og spærret dem inde i cellen, var harpyer. Da Filip rørte ved såret på hans hoved under håret fra harpyernes kløer, konstaterede han, at harpyernes kløer var giftige og havde lammet dem.

## Anatomi

Harpyen ser frygtelig og uhyggelig ud. Det er en stor, sort fugl med en kvindes ansigt. Den har en snavset, sort, ødelagt fjerdragt, der stinker af blod og råddenskab. Dens kvindeansigt er afskyeligt, den har klistret hår og en Lund med tænder som glasskår. Harpyen har skarpe fuglekløer fyldt med en lammende, bedøvende gift, der kan få selv et menneske til at paralyseres, hvis de kan trænge gennem huden.

## Optrædener

### *Den Store Djævlekrig*

* *Djævelens lærling*
* *Den forkerte død*

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 Kenneth Bøgh Andersen. *Den forkerte død*. Høst & Søn. 2009.
2. ↑ 2,0 2,1 2,2 Kenneth Bøgh Andersen. *Djævelens lærling*. Høst & Søn. 2005.
3. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Ondskabens engel*. Høst & Søn. 2010.
Liv og Livtraser

**Liv** og **Livtraser** (norrønt *Líf* og *Lífþrasir*, "liv" og "livsglad") er to mennesker som blev spået til at overleve fimbulvinteren og i forlængelse den sidste strid i Ragnarok ved at skjule dem selv i Hoddmimers skov (norrønt *Hoddmímis holt*, "Skatmimers træ" eller "Skatmimers skov", som nogen nordiske forskere mener hentyder til Yggdrasil.)

Efter slaget og Hels ankomst til Vigrid, begyndte gudinden at lede efter de folk, der var blevet spået til at overleve begivenheden, dog havde hun stadig ikke formået at finde Liv og Livtraser, da Filip Engell og Satina Mørch forlod sletten. Det er ukendt om Liv og Livtraser nogensinde eksisterede, eller hvis de gør, om de så overlevede, som forudsagt. Det er muligt, de ikke eksisterer, eftersom der ikke er mange tilhængere af den oldnordiske trosretning længere.

## *Den Store Djævlekrig* =

* *Den faldne djævel* (kun nævnt ved navne)

## Referencer

1. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne djævel*. Høst & Søn. 2016.
Mastema

**Mastema** var en handjævel og tidligere Victor Engells temptaner, indtil hans død, hvorefter Mastema blev Filip Engells temptaner. Mastema var en af de største modstandere af Lucifers beslutning om at fratage udødeligheden fra djævlene og sluttede sig til Aziel Stofeles' hær i opsejlingen til Den Store Djævlekrig. Han blev sågar en af Aziels mest betroede.

Mastema var skyld i Filips fars død, eftersom han var årsagen til Victor Engells bilulykke. Han havde myrdet ham i et forsøg på at ændre og fordærve sjælen tilhørende Victors ufødte søn, Filip Engell, som han ville blive temptaner for efter Victors død. Men det havde i stedet den modsatte effekt på drengen, som blev så god som et menneske kan blive, og eftersom han aldrig lyttede til Mastemas fristende stemme, vendte Mastema med tiden sin opmærksomhed et andet sted hen. Efter Lucifer havde gjort djævlene dødelige, rejste Mastema til Ydergård og blev en af Aziels højeste betroede i ruinbyen Hanok, hvor Aziel grundlagde sit Ny Helvede. Efter Satina Mørch var blevet bortført til Hanok af en af Aziels tystere kom Filip, som på dette tidspunkt var blevet en djævel, til Hanok i sin søgen efter hende. Her narrede Filip Aziel til at tro, at Mastema var en forrædder, hvorefter Aziel myrdede den ældgamle dæmon ved at skære hans hals over.

## Fysisk udseende

Mastema var et frygtindgydende syn. Hans krop og ansigt var kranieblegt, og hans to horn var gigantiske som på en stenbuk. Hans øjne var som skåret ud af den sorteste nat og hans smil var meget grusomt og ondt. Som alle temptanere var Mastemas horn sorte, han havde en hale groende fra bagdelen og to par flagermusvinger voksende fra skulderbladene, han kunne bruge til at flyve med og folde sammen.

Mens Mastemas horn var gigantiske for 14 menneskeår siden, da han stadig var Victor Engells temptaner, var Mastema, i de sidste år hans liv, blevet gammel og hans horn var blevet grå, men til gengæld havde hornene vokset sig endnu længere og mere gruopvækkende end nogensinde.

## Optrædener

### *Den Store Djævlekrig*

* *Dødens terning* (omtalt, ikke nævnt ved navn)
* *Den forkerte død*
* *Ondskabens engel*

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 1,2 Kenneth Bøgh Andersen. *Ondskabens engel*. Høst & Søn. 2010.
2. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den forkerte død*. Høst & Søn. 2009.
3. ↑ 3,0 3,1 Kenneth Bøgh Andersen. *Den forkerte død*. Høst & Søn. 2009.
4. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Dødens terning*. Høst & Søn. 2007.
Job

**Job** (/joːb/ JOOB; hebraisk אִיּוֹב – ʾIyyōḇ; græsk: Ἰώβ – Iṓb) er den centrale figur i delen af Det Gamle Testamente kaldet "Jobs bog". I rabinsk litteratur, bliver Job omtalt som en af ikke-jødernes profeter. I islam, betragtes Job (arabisk: أيّوب‎, romaniseret: Ayyūb) også som en profet.

Job var en god og velstående familiemand, der bkev ramt af forfærdelige ulykker af Satan, efter Satan lokkede Gud til at indgå et væddemål med sig om Jobs loyalitet overfor Gud. Gud sværgede ved Jobs retskaffenhed og gav Satan magt over alting i Jobs liv. Satan tog alt, hvad Job elskede, heriblandt hans børn, hans helbred og hans ejendom. Til sidst, opildnet af sin kone og venner, forbandt Job Gud og kaldte på ham, og krævede, at han stod til ansvar for det, han havde gjort. Gud kom til Job og sagde, at Job aldrig vil kunne forstå universets sammenhæng og derfor ikke kan vurdere, om Gud handler retfærdigt eller ej. Job erkendte, at han havde udtalt sig om noget, han ikke forstod og fortrudte sine ord. Derefter gav Gud Job et endnu bedre liv end før, velsignet med syv sønner, og tre døtre, Jamima (der betyder "due"), Kezia ("kanel") og Keren-happuch ("horn af øjensminke"). Døtrene skulle være de allersmukkeste kvinder i hele landet.

Efter sin død kom Job til Paradis som frelst, men han valgte at flytte op i bjergene, så langt væk fra Gud som muligt. Her bor han ikke langt fra Moses.

## Historie

### Ifølge Bibelen

Job bliver præsenteret som en god og velstående familiemand, der bliver ramt af forfærdelige ulykker af Satan med Guds tilladelse, da de to indgår et væddemål om, hvorvidt Job virkelig elsker og frygter Gud, eller om Job blot elsker Gud for sin velståendehed. Gud sværger ved Jobs retskaffenhed og giver Satan, lokket af Satan selv, magt over alting i Jobs liv. Ulykkerne, der rammer Job på grund af Satan, tager alt bort fra manden, han holder kært, heriblandt hans børn, hans helbred og hans ejendom. Han kæmper med at forstå sin situation og begynder at lede efter svar til sine vanskeligheder. Til sidst, opildnet af sin kone og venner, forbander han Gud og kalder på ham, for at han skal stå ved ansvar. Gud kommer og viser for Job, og siger til ham, at han aldrig vil kunne forstå universets sammenhæng, og derfor heller ikke har nogle forudsætninger for at vurdere, om Gud handler retfærdigt eller ej. Job erkender da, at han har udtalt sig om noget, der ligger ud over hans forstand, og nu, da han har set Gud med sine egne øjne, fortryder han, hvad han har sagt. Da irettesætter Gud Jobs venner og genopretter derefter Job til et endnu bedre liv end før, velsignet med syv sønner, og tre døtre, Jamima (der betyder "due"), Kezia ("kanel") og Keren-happuch ("horn af øjensminke"). Døtrene skulle være de allersmukkeste kvinder i hele landet.

## Optrædener

### *Den Store Djævlekrig*

* *Den forkerte død* (omtalt)
* *Den faldne engel* (omtalt)
* *Den faldne djævel*

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 1,2 Den hebraiske Bibel
2. ↑ Koranen
3. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne engel*. Høst & Søn. 2015.
Adolf Hitler

**Adolf Hitler** (tysk: [ˈadɔlf ˈhɪtlɐ]; 20. april 1889 – 30. april 1945) var en østrigsk født tysk politiker, demagoge, pan-tysk revolutionær. Som leder af det nazistiske parti (Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei; NSDAP), kom til magten i Tyskland som kansler i 1933 og Führer ("leder") i 1934. Som diktator af det nazistiske Tyskland fra 1933 til 1945, startede han Anden Verdenskrig i Europa ved at invadere Polen i september 1939, og var en central person i begåelsen af Holocaust, det vil sige forfølgelsen og henrettelse af jøder.

Ved sin død, ankom Hitler til Helvede som fordømt, hvor han straffes til evig til for sine forbrydelser, blandt andet på Selvmordersletten, hvor han begraves levende.

## Referencer

1. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Djævelens lærling*. Høst & Søn. 2005.
Gjallerhornet

Ifølge nordisk mytologi er **Gjallarhornet** eller **Gjallerhornet** et blæsehorn, der tilhørte asen Heimdal. Det var det horn, Heimdal vækkede aserne med på dagen for Ragnarok, hvor det blev knækket midt over i to ved Ragnaroks sidste strid på Vigridsletten. Hornet var lavet af guld.

## Mytologisk baggrund

Gjallarhornet eller Gjallerhornet (norrønt: [ˈɡjalr̩horn],[1] "råbende horn" eller "det larmende") er i nordisk mytologi et horn associeret med guden Heimdal og den vise Mimer. Gjallarhornet er attesteret i *Den ældre Edda*, hvis tekster samledes i det 13. århundrede fra tidligere traditionelt materiale, og *Den yngre Edda*, skrevet i det 13. århundrede af Snorri Sturluson.

### *Den ældre Edda*

Gjallerhornet nævnes kun én gang ved navn i *Den ældre Edda* mens det nævnes tre gange i *Den yngre Edda*.

### *Den yngre Edda*

I *Den yngre Edda* optræder Gjallerhornet tre gange, alle i *Gylfaginning*. I kapitel 14 fortæller den fortrykte person Just-As-High den forklædte Gangleri om det kosmologiske træ Yggdrasil. Just-As-High siger, at en af Yggdrasils tre rødder når ned til Mimers Brønd (norrønt: *Mímisbrunnr*), der tilhører Mimer (norrønt: *Mímir*), og indeholder mangen visdom og intelligens. Ved at bruge Gjallerhornet, drikker Heimdal (norrønt: *Heimdallr*) fra brønden og er således selv klog.

I kapitel 25 af *Gylfaginning* fortæller High Gangleri om Heimdal. High nævner, at Heimdal er ejer af "trumpeten" Gjallerhornet og "det kan høres i alle verdener". I kapitel 51 forudsiger High Ragnaroks begivenheder. Efter gudernes fjender har samlet sig på sletten Vigrid (norrønt: *Vígríðr*) vil Heimdal stå stolt og blæse i Gjallerhornet. Guderne vil vågne og samle sig til råds ved tinget.

## Referencer til bøger i *Den Store Djævlekrig*

1. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne djævel*. Høst & Søn. 2016.

## Trivia

* Selv om Gjallarhornet optræder i *Den faldne djævel* er det ikke nævnt ved navn.
De Ti Bud

Gud

Første sæt stentavler: Helvedes museum

Første sæt stentavler: Samlet igen
Første sæt stentavler: Knust (tidligere)

Første sæt stentavler: i Helvedes museum

**De Ti Bud**, eller **Dekalogen**, er en liste over religiøse og moralske love til menneskene forfattet af Gud og givet til Moses på Sinais bjerg, som Moses nedfældede på to stentavler. Da Moses drog ned fra Sinaibjerget så han dog, at dele af hans folk var blevet utålmodige, og havde lavet en tyrekalv af guld og var begyndt at tilbede den i stedet, og Moses knuste stentavlerne i vrede mod klippesiden. Derefter gav Gud ham to nye stentavler, med samme bud, samt helt nye love. Buddene blev senere lagt i pagtens ark, som israelitterne tog med på deres 40 års vandring gennem ørkenen fra Sinaibjerget til det lovede land.

## Baggrund

De Ti Bud spiller en vigtig rolle i jødedommen og kristendommen som religiøse og moralske imperativer. På bibelsk hebraisk oversættes de som "de ti udtalelser" (עשרת הדברים), udtalt *aseret ha-dvarîm*. Navnet "Dekalogen" kommer fra det græske ord δεκάλογος eller "dekalogos" ("ti ten statements") som findes i den græske oversættelse (Septuaginta) i 2. Mosebog 34,28 og 5. Mosebog 10,4.

Buddene siges i almindelighed at være forfattet af Gud og givet til Moses på Sinai-bjerget i form af to stentavler, der senere blev lagt i Pagtens Ark. I Biblen er betegnelsen "de ti bud" kun brugt i 2. Mosebog 34,10-28, men disse er forskellig fra den liste af bud, som jøder og kristne normalt henviser til. Betegnelsen "De ti bud" bruges normalt om to forholdsvis ens afsnit fra 2. Mosebog 20,2–17 og 5. Mosebog 5:6–21. Dog findes der her helt op til fjorten eller femten "bud", men for at nå til ti bud bliver buddene samlet på forskellig vis, hvilket gøres forskelligt i forskellige trosretninger.

De Ti Bud og meget andet uddybes af Jesus i Bjergprædikenen.

## Referencer

1. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Ondskabens engel*. Høst & Søn. 2010.
Filip Engells statue

En **statue af Filip Engell** står oprejst i midten af torvet i djævlestaden. Lucifer fik den rejst af efter Filip Engell fik afsløret Aziel Stofeles og hans mor under hans første tur til Helvede. Statuen, som er lavet af kobber, står over 2 meter høj, er støbt med en lang kappe om skuldrende og står med en arm i siden mens den anden arm er løftet og stryger den ele bule i hans pande. Kobberansigtet er lagt i bistre folder, dens mund er en tynd streg, øjnene sorte og stirrende og bulerne er lavet betydeligt størrere end i virkeligheden. Der sidder en bronzeplade fast på statuen med en inskription, der lyder:

FILIP ENGELL
Den Store Sammensværgelses banemand
En Satans knægt
Kundskabens æble

Udtrykket "Kundskabens æble" er ikke blevet bekræftet af officielle kilder og er kun gætværk eller påfund.

At gøre udødelige spisere dødelige

*Den forkerte død* (første optræden som hel frugt)

**Kundskabens æble**, eller **dødens æble**, er frugten fra Kundskabens træ, og har evnen til at give den, der spiser af dem, viden om godt og ondt, hvis de ikke allerede kan det, og derudover gør det udødelige mennesker, som er blevet forvist fra Paradis af Gud, dødelige hvis de spiser af dem. Det er dog ikke selve æblet, der gør en dødelig, men den straf, Gud gav menneskeheden (Adam og Eva) for at have spist af frugten, selv om han forbød dem det. Det er også derfor, at Lilit, som menneske, blev dødelig, da den genoplivne Aziel Stofeles tvang hende til at spise af det, men Lucifer ikke blev det, da han spiste af det før han startede sit oprør mod Gud, ellere de gange han senere har drukket æblemost lavet fra æblerne. Grunden til, at Lilit ikke blev dødelig da Adam og Eva gjorde det, var, at Lilit ikke havde forbudt sig mod Guds ordre, idet hun var blevet forvist fra Paradis før forbrydelsen.

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 Kenneth Bøgh Andersen. *Den forkerte død*. Høst & Søn. 2009.
2. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne djævel*. Høst & Søn. 2016.
3. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Ondskabens engel*. Høst & Søn. 2010.
4. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne engel*. Høst & Søn. 2015.
Albert Einstein

**Albert Einstein** (/ˈaɪnstaɪn/;[4] tysk: [ˈalbɛɐ̯t ˈaɪnʃtaɪn]; 14. marts 1879 – 18. april 1955) var en tysk teoretisk fysiker. I dag huskes han især som grundlæggeren af den specielle og den almene relativitetsteori, en af de to grundpiller i moderne fysik (sammen med kvantemekanikken). Einsteins arbejde er kendt for dets indflydelse på videnskabens filosofi. Einstein er bedst kendt af offentliggørelsen af formlen for ækvivalensen mellem energi og masse E = mc2 (som er blevet kaldt "verdens mest berømte ligning").

Da Einstein døde, kom hans sjæl til Paradis som frelst, hvor han opholder sig endnu.

## Historie

### *Den faldne engel*

Filip Engell og Satina Mørch støder på Einstein i Edens have, som er i færd med at spille skak med Winston Churchill. Einstein har allerede tænkt flere træk frem, hvilket får Winston til at ytre, at "Selv i Paradis, Albert, er det en sand pinsel at spille skak med dig." Tæt på er Søren Kierkegaard og H.C. Andersen oppe og skændes over en anmeldelse Kierkegaard havde skrevet over en af Andersens bøger. Einstein forsøgte at berolige de to forfattere, ved at huske dem på at "alting er relativt."

## Fysisk udseende

Da Filip Engell og Satina Mørch ser Einstein i Paradis, havde Einstein et busket overskæg og en tyk manke af viltert hår. Dette stemmer overens med, hvordan Einstein så ud i virkeligheden.

Einstein havde i virkeligheden mørkebrune øjne, og som barn var hans hår mørkebrunt. Som voksen blev håret sort og i sine gamle dage sølv- eller gråhvidt. Det samme gælder hans skæg. Einstein var en hvid kaukasisk, tysk født mand.

## Evner

Einstein var et af det 20. århundredes største genier. Han biddrog til videnskaben, især fysikken, stort. Blandt andet udviklede han den specielle og den almene relativitetsteori, som tilsammen danner grundpillen for moderne fysik sammen med kvantemekanikken, som han også har biddraget til. Einstein udviklede også formlen for ækvivalensen mellem energi og mase, E = mc2, han forudså opdagelsen af tyngdekraftbølger og han var i stand til at applikere sin relativitetsteori til selve universets struktur og skabe et ny kosmologisk system.

I døden fejler Einsteins sind heller ikke, idet at han er i stand til at forudsige hele ni skaktræk frem. I livet ydede Einstein også talent indenfor skak, idet han slog atombombens opfinder, Robert Oppenheimer, relativt hurtigt og nemt i et spil skak i 1933 på Princeton Universitet.

## Historisk baggrund

Einstein bygger på den faktuelle, historiske tyske teoretiske fysiker af samme navn.

## Referencer

1. ↑ *Den faldne engel* udkom den 15. september 2015, på hvilket tidspunkt Einstein ville have været omkring 136 år gammel
2. ↑ FAQ concerning Albert Einstein (engelsk).
3. ↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne engel*. Høst & Søn. 2015.
Fremmaningspille

**Fremmaningspiller** er små piller, som ligner hovedpinepiller, men som kan transportere en hvorhen, man vil, når de spises. For at det skal fungere korrekt, skal man tænke på stedet, man gerne vil havne, og det er vigtigt at koncentrere sig og ikke lade andre tanker spille ind, for ellers kan det gå frygteligt galt. Pillerne får en til at dø, når de indtages, og transporterer derefter en. Pillerne har på en måde en effekt på den omgivende verden, og får den til at dræbe den person, der sluger en af pillerne, for at transportere dem til det hinsides. Man kan fremmane sig i alle verdener, både i det hinsides og på jorden.

## Optrædener

### *Den Store Djævlekrig*

* *Den forkerte død*
* *Den faldne engel*
* *Den faldne djævel*

## Referencer

1. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den forkerte død*. Høst & Søn. 2009.
Eva

**Eva** (udtales /ˈeːva/; hebraisk: חַוָּה, moderne hebr.: *Chava*, fra חַי‎, *kháy* "levende" eller "livgivende", tibirisk: *Ḥawwāh*; arabisk: حَوَّاء‎, romaniseret: *Ḥawwāʾ*; græsk: Εὕα, romaniseret: *Heúa*; latin: *Eva*; syrisk: ܚܘܐ) er en person i Første Mosebog af den hebraiske Bibel, såvel som Koranen, og anses normalt for at være det andet menneske, Gud skabte. Hun var kone til den den første mand Adam. Selv om Eva var det første kvindelige menneske, Gud skabte, var hun ikke den første kvinde, idet, at Lilit blev skabt før Eva, som Adams første kone. Sammen med Adam, er han og Eva stammoder og stamfar til alle verdens mennesker. Eva blev skabt i Edens have af Gud fra et af Adams ribben. Hun var på dette tidspunkt udødelig, og det samme var Adam. Derefter fik Adam og Eva tilladelse til at herkse over hele haven, dens dyr og spise af alle frugterne, på nær frugten fra træet til kundskab om godt og ondt. Lucifer, forklædt som en slange, lokkede Eva til at spise af den forbudte frugt, hvorefter hendes øjne blev åbnet og hun kunne skelne godt og ondt. Derefter lokkede Eva Adam til at spise af frugten, og det samme skete for ham. Da Gud opdagede det, forviste han de to mennesker til verdenen udenfor Edens have, og sørgede for, at de ikke kunne vende tilbage. Han forbandt deres liv, så Adam skulle slide i marken for føden og Eva skulle have ondt, når hun fødte børn. Det, at de spiste af frugten, havde gjort, at de var blevet dødelige. Adam og Eva blev ophav til alle jordens fremtidige mennesker. Da Adam og Eva langt om længe døde, blev de lukket ind i Edens have igen, hvor de stadig lever deres efterliv som frelste.

## Fysisk udseende

Eva har sort hud og langt, skinnende, gråt hår. Både Eva og Adam er gamle, og hun har mange rynker. De har begge to et en del år tilbage at leve i, men det er tydeligt, at de er et godt stykke inde i deres efterlivs efterår.

## Trivia

* I stedet for den eurocentriske opfattelse af Adam og Eva som hvide mennesker, har forfatteren bag *Den Store Djævlekrig*, Kenneth Bøgh Andersen, valgt at portrættere de første mennesker som sorte, ligesom man i videnskaben mener, at verdens første homo sapiens (mennesker) stammede fra Afrikan og var sorte. Dette giver også mening, da mennesker med mørkere hudfarve indeholder de pigmenter, der skal til, for at skabe alle de forskellige hudfarvetyper, der findes i verden til dags dato.

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 Kenneth Bøgh Andersen. *Den forkerte død*. Høst & Søn. 2009.
Moral

**Moral** er systemer til differentiering af intentioner, beslutninger og handlinger mellem dem, der anses for at være rigtige (rigtige eller "gode") og dem, der er upassende (forkerte eller "onde).").

Moral kan være en samling af standarder eller principper, der er afledt af en kodeks fra en bestemt filosofi, religion eller kultur, eller kan være afledt af en standard, som et enkelt væsen mener bør være universelle. Når det for eksempel kommer til, hvem der sendes til Helvede for straf eller Paradis for salig hvile, er en stor del af screeningen baseret på de hellige love i Bibelen, som inkludere regler om, hvilke handlinger der er korrekte (*kosher*) eller synder.

Moral kan også være specifikt synonymt med "godhed" eller "rigtighed". Inden for filosofien nævnes ordet *etik* også ogte, et begreb der normalt bruges om filosofiske grundregler for ømskelig menneskelig adfærd.
Fenrisulven

**Fenrisulven**, eller **Fenris**, er ifølge nordisk mytologi en af guden Lokes sønner. Det er en koleenorm ulv, hvis gab når jorden og himlen. Den stod bundet med kæden Gleipner, på øen Lyngvi i søen Amsvartner, indtil Ragnarok. Han blev løsladt af Aziel Stofeles, som dermed satte gang i Ragnarok. Det var Fenris, der slog Odin ihjel. Mens Fenrisulven stod lænket, var dens mund kilden til floden Von.

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne djævel*. Høst & Søn. 2016.
2. ↑ 2,0 2,1 2,2 Gylfaginning i *Den Yngre Edda*
Moses

**Moses** (moderne hebraisk: מֹשֶׁה‎ **Moshe**) var en profet i de abrahamitiske religioner, og den mand, der blev udvalgt af Gud til at føre hebræerne, hans folk, fra Egypten til Det Lovede Land Kanaan. Det var Moses, der nedfældede De Ti Bud på deres to stentavler efter Guds ordre, og han var med til at bygge pagtens ark. Derudover overrakte Moses hebræerne 613 andre bud, de såkladte *taryag mitzvot*. De Tid Bud og mitzvot-reglerne fungerer som jødedommens love og kaldes "moseloven", fra Moses' navn. Moses var hebræernes leder i hele 40 år, mens de vandrede gennem ørkenen mod Kanaans land, og da han døde lige foran grænsen til landet, overtog hans assistent Josva stillingen.

I døden kom Moses til Paradis som frelst, men i foragt for Gud valgte han at slå sig ned i bjergene i udkanten af haven, for at være så langt fra ham som muligt.

## Fysisk udseende

Moses var hele 120 år, da han døde, og i sit efterliv i Paradis, er manden gammel af udseende, og skægget.

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne engel*. Høst & Søn. 2015.
Lucifers slot

**Lucifers slot** er Djævelens hjem og regeringssæde i Helvede. Det tårner sig højt op over djævlestaden, som den ligger lige udenfor, for enden af Hovedgaden, der fører til og fra djævlestaden. Slottet er midt i Helvedes centrum. Herfra regerer Djævelen som ene konge over dødsriget. Slottet er enormt, og er bygget af knoglerne fra hundredetusindvis af fordømte mennesker.

## Optræder i

### *Den Store Djævlekrig*

* *Djævelens lærling*
* *Dødens terning*
* *Den forkerte død*
* *Ondskabens engel*
* *Den faldne engel*
* *Den faldne djævel*

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 Kenneth Bøgh Andersen. *Djævelens lærling*. Høst & Søn. 2005.
2. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne engel*. Høst & Søn. 2015.
Djævelens lærling (film)

***Djævelens lærling*** er arbejdstitlen på en filmatisering af første bog i Kenneth Bøgh Andersens fantasy bogserie, *Den Store Djævlekrig*, som er under udvikling som spillefilm af det norske filmselskab Maipo Film med støtte fra flere forskellige lande. Det er ikke kendt endnu, om filmen vil laves som live action eller animation.

## Udvikling

Filmrettighederne til *Djævelens lærling* blev første gang købt i 2012 af det danske filmselskab Nimbus Film, samtidig med at de anskaffede rettighederne til en anden af Andersens bogserier, *Antboy*. Da Nimbus indså, at budgettet for en live action-udgave ville være for stort hvis den skulle produceres i Danmark, ændrede Nimbus kurs og forsøgte at udvikle projektet som en animationsfilm. Torleif Hoppe blev hyret af Nimbus som manuskriptforfatter, og med finansiel støtte fra Det Danske Filminstitut hyrede Nimbus koncept-tegner og kunstner Peter Dodd og den amerikanske grafiske designer Cameron Davis til at udvikle et visuelt koncept for filmen. Sammen, med hjælp fra nogle inspirerende kunstværker som springbræt, udviklede de to en mere cartoony udgave af Andersens Helvede. Fordi filmprojektet stadig viste sig at være for dyrt at producere i Danmark, og fordi Nimbus ønskede at ændre for meget ved historien af denne samme grund, valgte Andersen at tage filmrettighederne tilbage.

Den 15. april 2019 offentliggjorde Andersen i et engelsk interview med ManyBooks.net, i forbindelse med udgivelsen af den engelske udgave af *Den forkerte død*, at han havde solgt filmrettighederne til *Djævelens lærling* til et stort norsk filmselskab, Maipo Film, og udtalte, at projektet involverer adskillige lande, og at han krydser fingre for, at det lykkes.

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 Kenneth Bøgh Andersen oplyser i interview med ManyBooks.net, at filmrettighederne til *Djævelens lærling* er solgt til norske Maipo Film og at flere lande er involveret (engelsk).
2. ↑ 2,0 2,1 Kenneth Bøgh Andersens Facebook-side: *Djævelens lærling* som animationsfilm under Nimbus.
3. ↑ Peter Dodds officielle hjemmeside - Konceptegninger til animeret udgave af *Djævelens lærling*.
Herodes den Store

**Herodes den første** ([heˈʁoːðəs]; hebraisk: הוֹרְדוֹס‎, moderne: *Hōrdōs*, tiberiansk: *Hōrəḏōs*; græsk: Ἡρῴδης *Hērǭdēs*; c. 72 – 4 eller 1 F.Kr.), også kaldet **Herodes den Store**, var en romersk klientkinge af Judæa, omtalt som det horidske kongedømme, som regerede under Jesus Kristus' tid på Jorden. Han var en jødisk konge, og personen, der befalede at alle børn i Nazaret under to ør skulle slås ihjel, efter at have hørt fra sin ypperstepræst, at Jesus blot var blevet færg og var den spåede "jødernes konge" og Messias eller Kristus, som var blevet forudset i ældre skrifter. Herodes ønskede, at hans egen søn, ser var opkaldt efter ham selv, skulle være den næste konge i stedet.

Da Herodes døde, kom han til Helvede som fordømt. Hans kranie bruges af Lucifer til fronten af et af armlænene på hans studerekammers stol.
Maltorn

**Maltorn** er en ældgammel handjævel og temptaner, der bor på alderdomshjemmet Hvileløs i Helvede.

## Trivia

* Da Filip Engell kom til Aziel Stofeles' Ny Helvede, i ruinbyen Hanok i Ydergård i sin søgen efter Satina Mørch, gav Filip sig selv dæknavnet "Maltorn Mørch", fra Maltorns fornavn og Satinas efternavn, eftersom efternavnet var det mest almindelige i Helvede. Han fuldendte alteregoet med en forvandling.

## Referencer

1. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Dødens terning*. Høst & Søn. 2007.
2. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Ondskabens engel*. Høst & Søn. 2010.
Aser

**Aser** er en race eller et folk af guder i nordisk mytologi, og de er den principielle gudekreds i mytologien. Kredsen omfatter Odin, Frigg, Tor, Balder og Tyr. Der findes en anden gudekreds, derkaldes *vanere*, og som er associerede med frugtbarhed, visdom, og evnen til at se ind i fremtiden. Ifølge mytologien var de to gudefolk i krig med hinanden en gang, hvilket resulterede i fred mellem dem og en sammenslutning af de to gudekredse. Aserne har deres hjem og rige i Asgård, en af de ni verdener i den norrøne kosmologi. Asgård er forbundet til de 8 andre gennem verdenstræet Yggdrasil. Asernes konge, og dermed vanernes konge, er guden Odin, som er gift med Frigg, som dermed er gudernes dronning. I Asgård har guderne hver deres egne borge og sale. Visse vanere bor i Asgård, selv om deres hjemverden er Vanaheim. Én af disse er Heimdal, der vogter over regnbuebroen Bifrost. Odin selv bor i Valhal.

### Etymologi

Ordet *as* stammer fra norrønt *ǫ́ss* (eller *áss*, *ás*, flertal *æsir*; hunkøn *ásynja*, flertal *ásynjur*)...
Kundskabens træ

dødens træ

**Kundskabens træ**, eller **træet til kundskab om godt og ondt**, er et træ, som Jahve satte i centrum af Edens have. Træets frugter, som tog form som æbler, giver dem, der spiser af dem, viden om godt og ondt så de kan skelne begge (hvis de ikke allerede kan det), og derudover gør de udødelige væsener dødelige, hvis de indtager dem. Ved siden af Kundskabens træ stod engang Livets træ, indtil det blev fældet efter Den Store Djævlekrig. Nu er der kun en stub og rødder tilbage.

Kundskabens træ er knortet og står i skyggen af andre, større træer, heriblandt Livets træ. Dens stamme er tynd og bleg og dens trækone mere grå end grøn. Æblerne på træet er røde som blod og ser så saftige og indbydende ud, at de får ens tænder til at løbe i vand. Dog er æblerne ikke nær så røde som dem på Livets træ ved siden af.

## Optrædener

### *Den Store Djævlekrig*

* *Den forkerte død*

* *Ondskabens engel*

* *Den faldne engel*

* *Den faldne djævel*

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 Kenneth Bøgh Andersen. *Den forkerte død*. Høst & Søn. 2009.
2. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne engel*. Høst & Søn. 2015.
Helhesten

**Helhesten** er en trebenet hest, der riddes af på af Mortimer, Døden. Det siges, at synet af helhesten varsler Dødens komme.

## Anatomi

Helhesten ser vanskabt ud. Den har kun tre ben, som er tynde, og er magert som et gammelt kadaver og skeletagtig. Dens gustengule skind er trukket så stramt hen over dens knogler, at det næsten er gennemsigtigt. Den har en grå manke, der flagrer som ødelagt spindelvæv. Dybt i dens deforme kranium er et par blodrøde øjne. Hesten ligner mest af alt et lig, hvilket også er grunden til, at den har fået øgenavnet "Lighesten". En sværm af fluer følger helhesten, hvor end den går, men hver gang en af fluerne rør ved hestens skind, falder den til jorden, død. At sidde ovenpå helhestens ryg føles som at sidde på en sækfuld af vridende mider og brækkede knogler, og en ram stank af blod og død følger hesten overalt. Når man skal op og sidde på hesten, er man nødt til at træde op på dens ribben, der er krumme og som tegner sig tydeligt bag det stramme skind.

## Opførelse

Selv om helhesten er et afpillet øg og mangler et forben, er den hurtig som vinden. Selv når den traver, farer helhesten af sted i et rasende tempo, der føles som galop. Selv om helhesten ligner en udød skabning, spiser og drikker den vand, men det vides ikke, om det er nødvendig for dens overlevelse, eller om den blot føler sig sulten og tørstig, ligesom de udødelige fordømte menneskesjæle i Helvede. Det vides heller ikke, om helhesten er udødelig som sin rytter, Mortimer.

## Optrædener

### *Den Store Djævlekrig*

* *Dødens terning*
* *Den forkerte død*
* *Ondskabens engel*
* *Den faldne engel*
* *Den faldne djævel*

## Baggrund

I dansk folklore er en helhest en spøgelsesagtig trebenet hest associeret med Hel, dødsgudinden og herskerinden i dødsriget Helheim i nordisk mytologi, og siges at være et varsel om død, sygdom og ulykke. Den optræder i kvad og historier, som både en personficering af døden, eller som en form for transport for en anden personificering af døden, heriblandt "manden med leen"-agtige skikkelser. Flere danske fraser, som refererer til hesten, er observeret, og den er nævnt flere steder i folklore som værende blevet set mange steder i Danmark.

Flere sang fortæller, at man i gamle dage begravede en levende hest under grundvolden eller kirkegården ved en kirkes grundlæggelse. Det vil sige, at før et eneste menneskes krop blev begravet, blev den levende hest det. Det siges så, at denne hest går igen som et genfærd, og kaldes 'Helhesten'. Ved Søllested kunne kirketårnet ifølge sagnet, ikke stå førend man begravede en ét år gammel hvid hest nedenunder. Akademikeren Jacob Grimm fra det 19. århundrede teoretiserede, at før kristianisering, var helhesten oprindeligt gudinden Hels hest.

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 1,2 Kenneth Bøgh Andersen. *Dødens terning*. Høst & Søn. 2007.
Goliat

**Goliat** (/ˈgoˀliad/ go-LI-ad; hebraisk: גָּלְיָת‎ Goləyāṯ; arabisk: جُليات Ǧulyāt (kristen udtryk) or جَالُوت Ǧālūt (koranisk udtryk)) var i følge Anden Samuelsbog i den hebraiske Bibel en kæmpe filister, som blev besejret af den unge David i tvekamp. På daværende tidspunkt lå israelitterne og filistrene i krig og Goliat var filisterhærens champion. Hver dag i 40 dage stillede Goliat sig op foran israelitterne og bad dem finde nogen, der turde kæmpe mod ham, men men det var der ingen, der gjorde. En dag, mens David var i området for at give sine tre brødre i hæren friske forsyninger, overhørte han Goliat og overbeviste kong Saul om at lade ham kæmpe mod Goliat. Han dræbte giganten med et enkelt skud i panden med en flodsten kastet fra en stenslynge. Historien viste, at kong Saul ikke fortjente at regere, da kongen selv burde have kæmpet for Israel.

Efter hans død endte Goliat i Helvede som fordømt, hvor han slider på Stenbærersletten til evig tid. Senere, da David døde, endte han også som fordømt og gjorde Goliat selskab på Stenbærersletten.

## Fysisk udseende

Goliat var praktisk talt en kæmpe. Ifølge den hebraiske bibel var Goliat "fire alen og et spænd" (6 fod og 9 tommer, 2,06 meter) høj. Han var stor og stærk. Mens han var i kamp, bar Goliat en hjelm af enten kobber, bronze eller messing (uvisheden kommer af den originale teksts brug af det hebraiske ord נְחשֶׁת *nephosheth*, der i bibelsk kontekst kan betyde både kobber, bronze og messing, men som på moderne hebraisk blot betyder kobber) på hovedet, en skælbrynje af samme metal, der vejede fem tusinde sekel (57 kg), på sine ben bar han benskinner af samme metal, og han bar et spyd af samme metal, som han normalt havde slynget over ryggen. Spydskaftet var som en væverstang, og dets åbne spids vejede 300 sekel (3,42 kg). Han bar også et sværd.

I sit efterliv i Helvede har Goliat beholdt det store runde hul i panden, fra da David gav ham det dødelige slag ved at kaste en flodsten efter ham fra et slangebøsse. Hullet, på størrelse med en valnød, er lige over hans højre øje. Goliat bevarer stadig sin enorme størrelse og tilsyneladende også sin styrke.

## Referencer

### Referencer til bøger i *Den Store Djævlekrig*

1. ↑ 1,0 1,1 Kenneth Bøgh Andersen. *Djævelens lærling*. Høst & Søn. 2005.

### Referencer til Bibelen

1. ↑ 1,0 1,1 Ruths Bog 1:14-15
2. ↑ Anden Samuelsbog ...

### Referencer til midrasher

1. ↑  name="Ruth Rabbah 2:9">Ruth Rabbah 2:9
2. ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 Referencefejl: Ugyldigt `<ref>`-tag; ingen tekst er angivet for referencer med navnet `Ruth Rabbah 2:9`

Referencefejl: `<ref>`-tags eksisterer for en gruppe betegnet "talmud", men der blev ikke fundet et tilsvarende `<references group="talmud"/>`-tag, eller et afsluttende `</ref>`-tag mangler
Kopierne af de syv horn

Udtrykket "Kopierne af de syv horn" er ikke blevet bekræftet af officielle kilder og er kun gætværk eller påfund.

**Kopierne af de syv horn** var syv instrumenter, horn, lavet på Aziel Stofeles' befaling af afskårne horn fra syv forskellige djævle i hans fjendes hær. Hornene var kopier af de syv horn, som der blev blæst i af de syv præster, der var med israelitterne i slaget ved Jeriko, hvis lyd var en vigtig ingrediens i det ritual, der nedstyrtede byens mure.
Fristelse

**Fristelse** eller **lokkelse** er det, at få et andet indvidid til at udføre en bestemt handling ved at overtale dem til det på forskellig vis, men er også udtryk, der bruges om visse djævles nærmest overnaturlige evne til at friste, såsom temptanerne, der ofte inddrager særlige blik og telepati i deres fristelse af andre.
Hanok

Lilit (tidligere)
Forbandede

Enevældigt monarki (tidligere)

**Hanok** er en ruinby i Ydergård, der blev bygget af Kain og hans hustru Lilit, da de fandt hinanden der, efter begge at være blevet forvist dertil af Jahve. Det var her Aziel Stofeles senere grundlagde sit Ny Helvede.

## Historie

1. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Ondskabens engel*. Høst & Søn. 2010.
Kimære

**Kimæren** (græsk: Χίμαιρα, *Chímaira*) er i følge den græske mytologi et uhyre bestående af flere dele af forskellige dyr, oftest en løve, gedebuk og slange. Der lever kimære i Ydergård, der er en del af de forbandede, uhyrer, der er efterkommere af Lilit og Kain. Djævlen og maleren Takskal har en kælekimære ved navn Trofast, som lever sammen med ham og hans andre uhyrlige dyr, i hans hus i Skrækskoven.

## Anatomi

Kimæren er en sammenblanding af en løve, slange og ged i ét hæsligt legeme. Den er stor som en løve og har også en løves hoved og krop, men dens ben er gedebukkeben. I stedet for en løvehale har den en slangehale. I stedet for gedeklove, har den kløer som dolke. Ud af kimærens manke vokser to krumme horn. Kimærens pels og manke kan være gylden. Kimæren har et "vanvittigt gab" med "en syndflod af tænder", hvilket kan fortolkes som, at den har en voldsomt antal tænder. Kimærens tunge er våd og ru, og den kan producere meget savl. En kimære kan bjæffe, lidt ligesom en hund gør det.

## Baggrund

Kimæren (/kɪˈmɪərə/ eller /kaɪˈmɪərə/, også Chimaera (*Chimæra*); græsk: Χίμαιρα, *Chímaira* "hun-ged") var, ifølge forfattere, et ildsprudlende uhyre bestående af dele fra forskellige dyr, hvis domæne var Lycia i Asia Minor. Det var normalt afbildet som en løve med et gedehoved, der rejser sig fra dens ryg, og en hale, der kunne ende i et slangehoved, og man mente, at det var barn af den slangeagtige kæmpe af hankøn, Typhon, og hans mage, Echidna, der var halv kvinde og halv slange, og at den var søskende til uhyrer som Kerberos og den nihovede lernæiske hydra.

I myterne blev kimæren, eller chimaira, besejret af den græske helt Bellerofon, som red på Pegasus.

Synet af kimæren blev anset som et forvarsel om ulykke.

## Etymologi

på trods af udtrykkets oprindelse, bliver "kimære" i dag brugt til at beskrive ethvert mytisk eller fiktivt dyr med kropsdele taget fra flere forskellige dyr, eller til at beskrive alt, der er sammensat af yderst uforenelige dele, eller anset som meget fantastifuldt, implausibelt eller særligt spektakulært.

## Optrædender

### *Den Store Djævlekrig*

* *Den forkerte død* (eneste nævnt optræden, men der var muligvis kimærer i Aziel Stofeles' hær i *Ondskabens engel*, idet den havde forbandede i sig)

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 Græsk mytologi
2. ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 Kenneth Bøgh Andersen. *Den forkerte død*. Høst & Søn. 2009.
3. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Ondskabens engel*. Høst & Søn. 2010.
Astrid Lindgren

**Astrid Anna Emilia Lindgren** (tidligere **Ericsson**. svensk: [ˈasːtrɪd ˈlɪŋːɡreːn] (14. november 1907 - 28. januar 2002) er en frelst i Paradis. I livet var Astrid en kendt svensk forfatter, der skrev fiktion, filmmanuskripter, teatermanuskripter og sange. Hun er bedst kendt for sine mange børnebog-serier, blandt andet *Pippi Langstrømpe*, *Emil fra Lønneberg*, *Karlson på taget*, og *Alle vi børn i Bulderby*, og for eventyr- eller fantasy-romanerne *Mio, min Mio*, *Ronja Røverdatter* og *Brødrene Løvehjerte*.

## Historisk baggrund

Astrid Lindgren voksede op i Näs, tæt på Vimmerby, Småland, Sverige, og mange af hendes bøger reflekterer hendes familie- og barndomsminder og landskabene dér.

Lindgren var forlagsredaktør for børneafdelingen i forlaget Rabén & Sjögren, som udgav alle hendes bøger, og skrev mere end 30 børnebøger. I januar 2017, blev det beregnet, at hun er verdens 18. mest oversatte forfatter, og den fjedre mest oversatte børnebogsforfatter efter Enid Blyton, H.C. Andersen og Brødrene Grimm. Lindgrens bøger har hidtil solgt omkring 165 millioner eksemplarer verden over.
Maria (Jesus' kone)

**Maria** er Jesus' kone og mor til Josef og Maria.

## Baggrund

Maria, Jesus' kone, synes at være inspireret af den bibelske figur Maria Magdalene, som var en af Jesus' allermest loyale følgere. Hun var til stede under selve hans korsfæstelse. Der har igennem verdenshistorien hersker mangen tvivl og teorier om, at hun skulle have været Jesus' kone eller elskerinde, men de fleste teologer afviser disse spekulationer, idet Bibelen ikke nævner noget om, at Jesus har haft sådanne forhold

## Optrædender

### *Den Store Djævlenrig*

* *Den faldne engel*
* *Den faldne djævel*

## Referencer

1. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den faldne engel*. Høst & Søn. 2015.
Kokabel

**Kokabel** er en djævel og en af Aziel Stofeles' tilhængere. Tidligere arbejdede han som historielærer på Droleskolen i djævlestaden i Helvede, men efter Lucifer indvilligede i at lade djævlene blive dødelige, forlod Kokabel Helvede sammen med resten af de djævle, der var modstandere af denne beslutning. Efter udvandringen, tjente Kokabel som historieekspert i Aziel Stofeles' hær, og han samlede endda de knuste skår fra de to oprindelige stentavler, der bar De Ti Bud, som blev brugt i en ældgammel besværgelse til at bringe Helvedes mure ned i Den Store Djævlekrig.

## Fysisk udseende

Hr. Kokabel er en høj, tynd djævel, med bleg hud, et stramt ansigt, og et par lange, spidse sorte horn, der stikker lige op i luften, som sorte istapper. Hans væremåde er ofte bestemt, skrap og stram. Hans øjne er sorte.

## Optrædener

* *Dødens terning*
* *Den forkerte død* (omtalt)
* *Ondskabens engel*

## Baggrund

Kokabel (aramænisk: כוכבאל‎, oldgræsk: χωβαβιήλ), også stavet som Kôkabîêl, Kôkhabîêl, Kakabel, Kochbiel, Kokbiel, Kabaiel, eller Kochab, betragtet som 'stjernernes engel', er en falden engel, den fjerde nævnte af 20 Vogterledere af de 200 faldne engle i Enoks Bog. Hans navn er normalt oversat som "Guds sjterne", hvilket er passende, da det er blevet sagt, at Kokabel lærte sine medengle astrologi.

Ifølge Englen Raziels Bog er Kokabel en hellig engel. I andet apokryf lore betragtes han dog normalt som falden, hvad i kristen tradition i dag ofte er synonym med at være modstander af Gud og dermed en dæmon. Det siges, at Kokabel har kommandoen over en hær af 365.000 ånder.

## Referencer

1. ↑ 1,0 1,1 1,2 Kenneth Bøgh Andersen. *Ondskabens engel*. Høst & Søn. 2010.
2. ↑ 2,0 2,1 2,2 Kenneth Bøgh Andersen. *Dødens terning*. Høst & Søn. 2007.
3. ↑ Kenneth Bøgh Andersen. *Den forkerte død*. Høst & Søn. 2009.