A Világuralkodó Jézus Krisztus Testvérisége

**FRATERNITAS IESU PANTOKRATOR**

(A Világuralkodó Krisztus Testvérisége)

**Alapvető jellemzők, méltóságok:**

Államforma:  demokratikus jelleget felmutató, alapvetően teokratikus/cezaropapista rendszer

Államfő/vezető:      ***Prímás apát (Abbas Primus)*** -a prímás apáti tanács választja

Főbb méltóságok**:  - *Apát (Abbas Conventi****) -*a fuldai kolostor szerzetesei választják maguk közül, feladata az ország kulturális és vallási életének vezetése.

- ***Perjel (Prior)*** -a fuldai kolostor szerzetesei választják maguk közül, feladata az ország gazdaságának és belpolitikájának felügyelete

- ***Utazó testvér (Frater Viator)*** - szerzetesi fogadalmat tett személy, aki a néppel való közvetlen kapcsolatért, illetve diplomataként az ország külpolitikájáért felel. A nemesi családok újabban ennek a rangnak reményében adják kolostorba gyermekeiket. Általában egy évnyi hivatali szolgálattételt követően egyöntetű bizalmat szavaz neki a *prímás apáti tanács*.

**Fontos személyiségek:**

*Abt Petrus:* Az Úr Jézus Krisztus 762-ik évében apáti bizalmat kapott szerzetestársaitól, hiszen segített létrehozni *A Világuralkodó Krisztus Testvériségét*, melynek 763. pünkösdjén első *prímás apátjává* benedikálták az összes közeli s távoli főpap áldásával, az áldók közt tudva Róma püspökét és több bizánci főpapot. Elismerést és kapcsolatokat nyerve a Testvériség számára ezzel Bizánctól is. Születéséről, korai éveiről keveset tudunk. Serdülőként fogadták be a *Bencés Rendbe*, és éles eszével, megfontolt bölcsességével hamar egyre nagyobb bizalmat nyert el.  Legfőbb mestereinek, *Szent Bonifácnak, Sturmius apátnak (megh. 761-ben)* munkáját folytatva nemcsak létrehozta a Testvériséget, de stabillá tette, hisz a befogadott koptok, a monostorainkba költözött (és menekült) subiaco-i és monte cassino-i bencések és a szászokkal való testvéri kapcsolat mind-mind szilárddá tette az államot.

*Hyeronymus apát:* Névadóját, Szent Jeromost tekinti legnagyobb példaképének Krisztus után. Mindössze 45 évesen került az apáti pozícióba 788. Szent Benedek napján. Nagy tudású szónok, ám bölcsessége heves, türelmetlen döntésekkel is párosul, ezért kérdéses, meddig ülhet az apáti székben. Egyelőre *Abt Petrus* feltételes bizalmát élvezi, amely abban nyilvánul meg, hogy bár *Petrus* nem szól bele, *Hyeronymus* hogyan végzi a dolgát, mégis naponta inti türelemre az apátot elöljárója, aki ezt nehezen tűri, hisz a Vezúv kitörése előtt Subiaco apátja volt.

*Danielos perjel:* *Abt Petrus*hoz hasonlóan fiatalon, krisztusi korban követte megboldogult elődjét a perjeli pozícióban. *Legtisztelendőbb Őméltósága a Prímás Apát* az Úr 788. évében Szent Márton napján adta áldását pozíciójára. Kopt származása révén a koptokat kereszténysége által a fuldaiakat és a bencéseket, „gyüttmentsége” révén pedig a germánokat is jól meg tudja szólítani. Szentbeszédei nyomán elterjedt a Lángajkú Danielos neve. Gyermekként vált a *Testvériség* tagjává, serdülőkorának nagy részét a koptok vándorlása alatt élte, így tapasztalva meg sokféle tájat, embert és hitet.

*Thaddäus Gunnar:* A Fraternitas Frater Viatora, 43 esztendős, feladatára 788. húsvétján szentesítették kinevezését, miután a *prímás apáti tanács* Szent Benedek napi ülésén egyhangúlag, vita nélkül szavazott bizalmat neki. Származása előkelő, lévén Balthairnak, az Őrgrófság jelenlegi uralkodójának öccse, így jó kapcsolatait a Fraterintas hasznára tudja fordítani utazó testvéri szolgálatában. A *Testvériség* és vezetése immár egy tucat esztendeje végzett szolgálatával maradéktalanul meg volt elégedve, mondván bölcs, gyors eszű, ám megfontolt minden döntésében, valamint a szavak mestere.

**Lore:**

**EPISTOLA DE HISTORIA FRATERNITATIS IESU PANTTOKRATOR**

A Nagynak is mondott Károly tragikus halálát követően a hatalmi űr és a pogányok vándorlása mellett a templom nyújtotta az egyetlen biztos menedéket az istenfélő nép számára. Folyamatos harcokat vívtunk mi szerzetesek a portyázó hitehagyottakkal és a pogányokkal egyaránt. Ezekben a harcokban jöttünk rá, hogy a hadsereg is csak úgy működik jól, mint egy kolostor. Így szerveztük erős embereinket, hogy mindenkinek egy kimondott feladata volt, hogy mindenki azt a dolgát végezze, amire felkérettetett, csak azt, de azt teljesen.

Az Úr 764-edik évében napra pontosan tíz évvel Szent Holger mártírhalálát követően bencés testvéreink különös, hitünket valló szerzeteket mutattak be nekünk, akiket egyszerűséggel koptoknak (*vulgo „gyptinus”*) nevezünk.  Ők súlyos üldöztetés elől menekültek, ám a harc és a vándorlás során az Úr úgy erősítette meg hitüket és egész népüket, mint a kiválasztott népet, mikor hozzájuk hasonlóan elhagyták Egyiptomot. Ezt a megerősítést adták tovább a Testvériségnek, mikor Egyházunk Szent Testének új tagjaivá váltak. Ez leginkább a harcászatban jelentett segítséget.

Az Úr 767-edik esztendejében sikeresen vertük vissza Derychet, ki pogány népe körében a „*Győzedelmesként*” díszelgett. Isten erejével azonban megmutattuk neki Krisztus szerénységét. Derych és Abt Petrus személyes *barátsága* nyomán még azt is sikerült megtanítani nekik, hogy az igazi Valhallát a Világuralkodó Krisztusban és az eljövendő mennyei Jeruzsálemben keressék és akkor van esélyük arra, hogy nem töltenek egy örökkévalóságot a pokol kénköves tüzein. Barátságát Derych azzal pecsételte meg, hogy Gunnar nevű fiát, ki a keresztségben a Thaddäus nevet kapta a fuldai kolostor szerzeteire bízta.

Az elkövetkezendő húsz év folyamán szinte évente érkeztek újabb koptok, kik nem tudván Itália viszontagságait útbaigazítókként még több bencés testvérünket hozták magukkal. Szent Benedek utódainak sokszor keserű magyarázat volt, hogy váljanak Testvériségünk tagjaivá, ám a tény, hogy Krisztus tanítása után a legfontosabb szabályunk az ő Szent Benedeküknek a Regulája többeket győzött meg a maradásról, mint kiket nem.

A megerősödő Őrgrófság immár olyan komoly testvérünkké vált, hogy még a fuldai refektórium asztalára is jutott néhány falat a hírhedt tengeri tehenek húsából. Ugyanezt a barátságot megpecsételendő az Őrgrófság népeinek rendszeresen juttattunk és juttatunk zárt kertjeink legjobb nyugtató, gyógyító, élénkítő és vidámító füveiből.

Tizenhárom esztendővel ezelőtt oly sötétség borult a világra, melyhez fogható csak Krisztus halálakor volt mindössze fél órára tapasztalható. Ez a mérhetetlen sötétség minden életet és kedvet kiszívott a világból. Ebben a helyzetben szorultunk mi eddig legjobban a környező népek és Isten irgalmára. Balthair, kinek a keresztségben a Martinus nevet adtuk, ekkor mutatta meg igazán, hogy valóban Krisztust szolgáló tanítványunk, ugyanis túlélésre elegendő hallal látta el a Testvériség népeit, melyet mi gazdagon jutalmaztunk árpából készült boldogító nedűnkkel.

Látván, hogy Itáliában mily gyéren terem, ami eddig burjánzott, az elkövetkezendő néhány évben szép számmal érkeztek hozzánk itáliai bencés testvéreink, kik stabilitást fogadtak kolostorainknak, így megvendégeltük őket Balthair halaiból.

Hálát adunk a Világuralkodó Krisztusnak, hogy nagy megpróbáltatások közepette hitet, biztonságot és testvéri barátságokat adott nekünk áldó szent kezeivel. Így várjuk jövőnket, tudván ki a Legerősebb, ki egy szavával teremté e világot.

TVRRIS ET FORTITVDO MEA DEVS

+ Petrus ABBAS PRMVS

Íratott Urunk szent születése ünnepén az Úr 799. évében.