Egyiptom

### Hivatalos Nyelvek

egyiptomi (kopt változat) ezenkívül Líbiában: arab és berber, Kilikiában: örmény

### Vallás

többség miafizita keresztény, kisebbség muszlim és más keresztény irányzat

Egyiptom a világ legősibb civilizációinak egyike, az ország
 éltető folyója a Nílus. Több elmélet is van az egyiptomiak
eredetéről sokan azt mondják már az első emberek óta itt élnek, mások szerint
az akkor még termékeny Szaharából jöttek , más elmélet szerint Mezopotámiából
jött katonai elit hozta el a civilizációt.

Az ókorban az ország hadakozó királyságokból áll, amiket
végül a Felső-Egyiptomi király Narmer egyesített. Innentől indul a fáraók kora.
Ez a hosszú korszak Egyiptom történelmében nagyhatalmi léttel és válságokkal is
járt. A mai ország szempontjából leginkább kiemelkedő pontja IV. Amenhotep/I.
Ehnaton fáraó kísérlete a monoteizmus bevezetésére az országba, ami a mai egy
isten hívő országnak fontos előkép.

A fáraók korának alkonyán sorra jelentek meg a hódítók:
hükszoszok, hettiták,tengeri népek, asszírok, perszák, görögök és rómaiak.
Végül a rómaiak vettetek véget a több ezer éves államnak és integrálták be  a birodalmukba. Ezen korszakba az ország a
birodalom élés kamrája volt, de egy messzi alávetett területe is lett, viszont ez a
korszak hozta meg a megújulás lehetőségét. A megújulási folyamatot a régi
egyiptomi hagyományok, a görög műveltség és a keresztény hit megjelenése
okozta, aminek következtében létre jött a kopt egyiptomi népesség.

Római Birodalom bukása után a terület áldozata volt a
perzsa-bizánci harcoknak, majd az országon átment az iszlám hódítás. Sokáig az
ország arab katonai elit elnyomása alatt élt, de megtudta tartani nyelvét és
vallását. Részben a koptok által is támogatott Mameluk állam bukása után az
Oszmán- Birodalom része lett a terület. Az oszmánok nem törekedtek a terület
iszlamizálására, az arab katonai elit elűzése után a helyi koptokkal közösen
irányították az országot. Egyiptom mint alávetett terület így segítette az
oszmánok felemelkedését, élelemmel, pénzzel és katonákkal. Az Oszmán-Egyiptomi
együtt működés egészen a Birodalom gyengüléséig stabilitást hozott mindkét
félnek.

A Bécsi vereséget és a Szent Liga háborúja utáni
destabilizációt kihasználva a koptok kikiáltották függetlenségüket az
Oszmán-birodalomból. A felkelés vezetője felvette a II. Narmer nevet és
kiáltotta magát fáraónak létrehozva a XXIV. dinasztiát.  Az uralkodók számozásánál igyekeztek
figyelembe venni a korábban élt fáraók neveit, olyan neveket választottak,
amelyek az egységhez, a monoteizmushoz vagy a hadi sikerekhez kapcsolódnak.  V. Thotmesz volt aki az országhoz csatolta
Cyrene és Szirt területét, a terület neve innentől Egyiptomi Líbia lett.

Egyiptom az ahrimán háború végén megszerezte Kilikiát, ami 1819-ig náluk maradt. Észak-Afrikai Császárság ellen beavatkozott a Római Köztársaság oldalán, így határait sikerült Nyugati irányba tolnia. 1819-ben Kilikia tartományt átadta Jeruzsálemnek és Örményországnak, cserébe megkapta a Sinai-félszigetet. 1820-ban Luna királynő lemondót a lánya Nubifer hercegnő javára, akinek a régense apja IV. Ehnaton fáraó lett, a Cantanlonai vezető réteg engedélyével unióra lépetek Egyiptommal. Az új állam Egyiptarábiai Kettős Királyság nevet vette fel, ami Egyiptom, Líbia és Cantanlona uniója.

Eddigi uralkodók:

* II. Narmer 1686-1700
* II. Ehnaton 1700-1730
* V. Thotmesz  1730-1760
* II. Menész 1760-1770
* III. Ehnaton 1770-1810
* IV. Ehnaton 1810-től

Az ország központi része a Nílus Delta, ami maga a klasszikus értelembe vett Egyiptom, az ország és a terület központja Alexandria. A
központi ország rész az ország szíve, éléskamrája és a gazdaság alapja.
A Cyrené és Szirti terület alacsonyabb népességű és sivatagosabb terület. Itt
a városokban többségében arabok míg vidéken nomád berber törzsek élnek, de már
elkezdődőt az Egyiptomi népesség bevándorlása. A terület
egyelőre egyfajta gyepű szerepét tölti be, de tervek között szerepel a terület
modernizálása és a népesség asszimilálása.

Az országot az uralkodó egyszemélyi abszolút vezetőként
irányítja, ő nevezi ki minisztereit akik hatalmukat tőle nyerik. A másik
jelentős erőközpont az állammal részben egybe fonódott Kopt Ortodox Egyház
aminek az élén az kopt pápa áll.
A hadsereg a Napóleoni háborúk tapasztalata alapján épült fel kisebb helyi
módosításokkal. A katonák szablya helyett jatagánt használnak, a lovasság
mellett sok a tevés harcos, az egyenruha is a sivatagi klíma alapján lett
kialakítva. Egyiptomi hadsereg elit lovasságának számít az egyiptomi Líbiában
kiképzett berber lovasság.

1817-ben megtartották Líbia első kormányzó választását, ahol az uralkodó nagybátya Narmer herceg nyert. A közjogi reformok folytatásaként, 1819-ben általános és kormányzó választásokat tartottak Egyiptomban. Az általános választáson 150 egyéni képviselői mandátumot osztottak ki, Líbiában Ali Ibrahim Kadhafi nyert, Kilikiában Geiserich a vandál. A Cantanlonával való egyesülés nem érinti a két ország belső rendszerét, a közös ügyek eldöntésére a belső szabályaik alapján delegálnak bizottságot.

    -Hadsereg főparancsnoka és az Első hadsereg vezetője: Meni Horemheb Mankarius marsall (Ramsis Un-Nefer Nasszer marsall 1817-ig) egyben szárazföldi erők parancsnok

    -Második hadsereg vezetője: Nacea Eublepharinae tábornagy asszony

    -Harmadik hadsereg vezetője: Ismael Abdullah al-Thani tábornagy

-Flottaparancsnok: Themisztoklesz Runihura Roufail admirális

*Egyházi vezetők:*

-Kopt Ortodox Pápa: II. Demeterius (született: Kyrillos Serapis Atta)

-Egyiptomi Iszlám Tanácsi: Ibrahim Mohamed Al-Nazuri tripoli főmufti

-Alexandria Görög Ortodox Egyház: Theodosziusz pátriárka (Nikolaus Ausar Horeftakis)

-Egyiptomi Kopt Katolikus Egyház: Markos Teremun Naguib alexandriai püspök

-Egyiptomi Régi Istenek Egyháza: Radames Ini-Herit Nour ahet-atoni főpap

*Állami vezetők:*

-Kancellária vezetője: Kaphiri Makalani Badran

-Külügyminiszter: pozíció üres a fáraó gyakorolja uralkodói jogán keresztül, a területekkel való kapcsolat tartást a követek végzik

-Belügyminiszter: Nun Psamtic Ahour

-Pénzügyminiszter: Benjamin Mósa Olmert

-Igazságügy-miniszter: Sutekh Ur-Atum Pher'oni

-Líbia kormányzója: Ali Ibrahim Kadhafi (Narmer Thotmesz Atin herceg a XXXIV. dinasztiából 1819-ig)

-Kisebbségi ügyekért felelős megbízott vezető: Jahmesz Narmer Onuris herceg

**Nagykövetek:**

-Közép-Európai országok delegált nagykövet: Ramsis Okpara Shoka nemes úr (terület: Tiszai Köztársaság, Dunai Szövetségi Köztársaság, Boszporuszi Birodalom)

-Kelet-Európai országokhoz delegált nagykövet: Narmer Ottah Darwish nemes úr ( terület: Moszkvai Nagyhercegség, Kozák Hetmanátus, Orosz Birodalom, Soumi Fejedelemség)

-Észak-Európai országokhoz delegált nagykövet: Nabirye Tauret Delbis nemes hölgy (terület: Skandináv Birodalom, Anglia, Hibernia Magna)

-Szent Német Szövetséghez delegált nagykövet: Onuris Radames Madbuli nemes úr (terület: Baden-Sváb Királyság, Osztrák-Cseh Császárság,Porosz Királyság, Svájci Föderáció, Balti Köztársaság)

-Nyugat-Európai országokhoz delegált: Tefnut Nefertari Eslamboly nemes hölgy (terület: Francia-Benelux Nagyhercegség, Francia Illér Királyság, Ibériai Unió)

-Pax Mediterranea országaihoz delegált nagykövet: Nashwa Yanara Sadat nemes hölgy (terület: Armenia Magna, Római Köztársaság, Atlaszi Köztársaság, Görög Szövetségi Állam, Szent Jeruzsálemi Konföderáció)