דיווה

עטיפת השיר

**דיווה** הוא השיר איתו יצגה דנה את ישראל באירוויזיון 1998 וניצחה במקום הראשון, והשיר המזוהה איתה ביותר עד היום, בעקבותיו היא מכונה "דיווה".

הסינגל "דיווה" נמכר בעולם בלמעלה ממיליון עותקים.

*"אולי זה יהיה מוגזם להגיד, אבל ישראל שלפני ואחרי "דיווה" זאת לא אותה המדינה"* - מתוך התכנית "אירופה לשלוש דקות".

## אירוויזיונים קודמים

בתכנית "דיווה לנצח" דנה סיפרה: *"אני הוקסמתי מהאירוויזיון בשנת 87'. זה היה אחד האירוויזיונים הראשונים שראיתי. עבר איזשהו 'ויש', שמאז כאילו ציפור מנקרת"*. בתכנית "דוקוסלב" סיפר עליה מיקי בוגנים, כחבר קרוב: *"עבור דנה להגיע לאירוויזיון זה היה חלום מילדות. דנה היתה עושה פארודיות על זמרים, דנה מכירה את כל השירים בעל פה"*.

ב-1995 דנה השתתפה בקדם האירוויזיון עם השיר לילה טוב אירופה, והגיעה למקום השני. למקום הראשון הגיעה ליאורה עם השיר "אמן".

ב-1996 דנה תכננתה להשתתף בקדם האירוויזיון עם השיר אגדה שלבסוף נגנז והשתתפותה בוטלה. למקום הראשון הגיעה גלית בל עם השיר "שלום עולם", שנופה בהצבעה מוקדמת של צוותי שיפוט מכל המדינות המשתתפות.

ב-1997 התחרות נקבעה לערב יום הזיכרון לשואה, ולכן ישראל נאלצה להיעדר מהתחרות.

מאחר וישראל לא השתתפה שנתיים ברציפות, מקומה באירוויזוין 1998 היה מובטח. האירוויזיון התקיים באולם הלאומי שבבירמינגהאם, בריטניה.

## הכנת השיר

דיווה הוא מונח המתאר דמות נשית מוכשרת. מקור המונח באיטלקית ופירושו המילולי הוא "אלילה". המונח שימש לתיאור זמרות אופרה והתגלגל להיות שם תואר נפוץ לנשים בולטות בעולם הבידור.

   יואב גינאי, כותב השיר, סיפר: *"'דיווה' נולד בניו יורק. ב-1996 הייתי במועדון בניו יורק וראיתי דיג'יי שהציג את ה"דיווה" שלו - זמרת שחורה ענקית. החלטתי ש'דיווה' זה מושג נהדר ובינלאומי. כתבתי אותו על קופסת סיגריות אפוף אלוכוהול, במונית מאותו מועדון למלון, וחשבתי שהתפירה של שיר כזה לדמות של דנה זה הדבר הכי מתאים. כי מי יותר נלחמה, בגופה ובחייה ובסיפור האישי שלה כדי להיות אישה, אם לא דנה? מסרתי את הטקסט לעופר ניסים ושי כרם, שהבטיחו למצוא מלחין"*.

שי כרם סיפר בראיון ל"מעריב" במאי 2018: *"השיר שכב אצלנו במגירה בערך חצי שנה. אהבנו אותו, אבל לא היינו סגורים על זה שהוא השיר הנכון שאנחנו רוצים לשלוח לוועדה, וגם לא מצאנו מלחין מתאים. כשמועד ההגשה התקרב, יואב שאל אם זה בסדר שהוא ימסור את השיר לצביקה פיק. אמרנו לו בבקשה, וכעבור יומיים השיר היה מוכן"*.
צביקה פיק הוסיף באותו ראיון: *"איך שקיבלתי את הטקסט, הרגשתי את המנגינה יוצאת לי ישר מתוך הלב. תוך כדי נסיעה באוטו, עם המילים של יואב בידי, נוצרה המנגינה תוך דקות ספורות. שמעתי תזמורת שלמה מנגנת לי בראש"*.

   פיק הלחין את השיר בסגנון בלדה שקטה, והוא התקבל בתגובות צוננות על ידי הצוות של דנה. ב-2006 בתכנית "דיווה לנצח" היא סיפרה: *"אם היית שומע את הסקיצה ואיך שקיבלנו את השיר, אתה לא היית חושב לשנייה שזה שיר שיכול לזכות באירוויזיון".*

בראיון ל"וואלה" באפריל 2018 הוסיפה: *"לא רצינו את השיר, כשקיבלנו אותו התאפקנו לא לצחוק בפרצוף של צביקה פיק, פשוטו כמשמעו. זנחנו את השיר ויואב גינאי שידרג את המילים ולחץ מאוד. השיר נולד בזכותו, הגיע לוועדה בזכותו והוקלט בזכותו. ה-C-Part לא היה קיים בגרסה המקורית, הגרסה המקורית היתה 'ויוה ללאה, ויוה לרחל, ארבע אמהות, ויוה לשרה, ויוה למרים', וכבר אז הבנתי שעם השם שלי לא מסתדר ארבע אמהות, ועם כל הכבוד לאמהות העבריות שלי, אני מעדיפה שמות קצת יותר אינטרנשיונל"*.

הביטוי "ויוה לדיווה" מבוסס על הביטוי בספרדית Viva La Vida ("חיה את החיים") המזוהה עם פרידה קאלו, ציירת מקסיקנית שהפכה לסמל למהפכה נשית.

## הקלטת השיר

העבודה על השיר הופסקה לזמן מה אך לקראת בחירת הנציג הישראלי לאירוויזיון 1998 - מנהליה של דנה החליטו לבחון את השיר מחדש ולנסות לשפר אותו. עופר ניסים ביקש ליצור לשיר עיבוד חדש, יחד עם אלון לוין ואורי כבירי. הלחן המקורי של פיק נשמר אבל קיבל עיבוד קצבי יותר, שזהו העיבוד המוכר היום.

השיר הוקלט באולפן של גרי ולודבסקי בהרצליה פיתוח. ולודבסקי סיפר בראיון ל"וואלה" במאי 2018: *"זה לא קרה ביום אחד. זה לקח כמה ימים. מה שאני זוכר זה שכולנו מאוד התלהבנו בזמן ההקלטה. הייתה באולפן הרגשה שזה הולך להיות ווינר. באמת, זה היה מאוד-מאוד חזק. בזמנו כבר הקלטתי דברים במשך 20 שנה, כך שמיד יכולתי להגיד שזה שוס. ברגע ששמענו את המיקס הסופי, המבטים של כולם, הוייב, האווירה - הכול שידר להיט בטוח. מבחינה אישית הייתי מאוד גאה בתוצאה"*.

מלבד ויקטוריה (מלכת אנגליה), אפרודיטה (אלת האהבה והיופי), וקלאופטרה (מלכת מצרים העתיקה) - הוזכרה במקור בשיר גם "מריה" (ככל הנראה מריה הקדושה, אימו של ישו). במהלך ההקלטות נכחה באולפן העיתונאית סיון רהב-מאיר, שהיתה מעריצה של דנה וידידתו של אלון לוין, והציעה להחליף את צמד המילים הפותח את הפזמון "ויוה מריה" ב"ויוה נריע" - שנשמע דומה ובשפה העברית.

לימים לוין דרש לקבל תמלוגים בגלל תרומתו לשיר ולעיבוד, ובמאי 2009 פורסם שאקו"ם פסקה לטובתו, והורתה לצביקה פיק לשלם לו כרבע מיליון שקל.

לשיר נכתבה והוקלטה בהמשך גם גרסה באנגלית.

## מילים

למלאכים דיווה היא אימפריהעל הבמה דיווה היא היסטריההיא כולה שיר אהבה
ויוה נריע, ויוה ויקטוריה, אפרודיטהויוה לדיווה, ויוה ויקטוריה, קליאופטרה
יש נשים, דמעות של החייםהן ישאו תפילה ללא מילים
למלאכים דיווה היא אימפריהעל הבמה דיווה היא היסטריההיא כולה שיר אהבה
ויוה נריע, ויוה ויקטוריה, אפרודיטהויוה לדיווה, ויוה ויקטוריה, קליאופטרה
And when she criesDiva is an angelWhen she laughsShe's a devilShe is all beauty and love
Viva MariaViva VictoriaAphroditeViva le DivaViva VictoriaCleopatra
Silent tearsDrop from these eyes tonightTears of prayerFor all those aching hearts
And when she criesDiva is an angelWhen she laughsShe's a devilShe is all beauty and love
Viva MariaViva VictoriaAphroditeViva le DivaViva VictoriaCleopatra

## התייחסות ופרשנות

דנה אמרה על השיר בראיון ל"וואלה" באפריל 2018: *"אני חושבת של'דיווה' יש קסם שהוא בין שיר גאוני למטומטם בספקטרום, עוד לא החלטתי. אני חושבת שהמורכבות שלו וחוסר ההבנה של המילים והחזרה על המשפטים "ויוה לדיווה" ושמות כל כך בינלאומיים כמו קליאופטרה, אפרודיטה, ויקטוריה - עוזרים לשיר. הלחן של צביקה פיק הוא לחן מורכב, לחן בין מערבי למזרחי, כך שמזרח אירופה התחברה לשיר בצורה יוצאת דופן"*.

בכתבה מאת ערן רוזנצויג באתר מאקו במרץ 2018 נכתב: *"עצם השירה של דנה כאישה טרנסית פעילה למען זכויות להט"ב, מבדילה את השיר מכל משיר טריוויאלי אחר על העצמה נשית ויוצקת משמעות שונה לשיר, משמעות המהללת נשים טרנסיות ('יש נשים') ומרימה אותן לדרגה של מלכות ואלות כמו אפרודיטה וקליאופטרה. השיר משבח את אותן נשים טרנסיות על כך שהלכו באומץ בדרך שלהם למרות הרדיפה של החברה, ושברו את תקרות הזכוכית כדי להרבות אהבה בעולם, הרי 'היא כולה שיר אהבה'.*

*המילים לא מקפחות את הנשים שנרדפו ונרצחו, רק משום שהיו טרנסיות וקולן לא נשמע ('יש נשים, דמעות של החיים, הן יישאו תפילה ללא מילים'). בשיר הניצחון הזה דנה פורשת את זרועותיה העוטות נוצות תוכי (דימוי לעוף מוזר) כאילו היא פורשת כנפיים ועפה, כשהמלאכים שרים לה על התעלות האדם והחמלה על הטבע ('למלאכים דיווה היא אימפריה')"*.

בנוסף יש פרשנות שהמילים "יש קסמים ויש ימים קשים" רומזות על התהליך של שינוי מין.

## הבחירה בשיר "דיווה"

לקראת אירוויזיון 1998 בברמינגהאם, רשות השידור ויתרה על קדם אירוויזיון שהפקתו יקרה ומינתה ועדת שופטים מתחום הבידור והמוזיקה, שתבחר את השיר שייצג את ישראל. חברי הועדה היו:

1. נועם סמל - יו"ר התיאטרון הקאמרי
2. יוריק בן דוד - זמר ומלחין, יו"ר אקו"ם
3. גל אוחובסקי - עיתונאי ודמות בולטת בקהילה הגאה בישראל
4. עמוס אורן - כתב תרבות
5. איציק יושע - איש תקשורת, עיתונאי, עורך טלוויזיה ורדיו ישראלי
6. ריקי אריקה - עובדת רשות השידור
7. מנחם גרנית - עובד רשות השידור
8. לאה זהבי - עובדת רשות השידור
9. שמעון פרנס - איש תקשורת ומנחה טלוויזיה
10. מני ויצמן - מועצת המנהלים של "רשות השידור"
11. יו"ר הועדה, גיל סמסונוב - יו"ר "רשות השידור"

ב-23.11.1997 הועדה התכנסה במלון דן קיסריה לצורך בחירת השיר מבין 15 המועמדים. בין המועמדים מלבד דנה היו אופירה יוספי, היי פייב וארקדי דוכין. בין כותבי השירים היו חווה אלברשטיין, שלמה גרוניך, ארקדי דוכין, נחום היימן, אהוד מנור, יצחק קלפטר, יוני רועה ורחל שפירא.

מתוך 11 חברי הוועדה, 7 חברים הצביעו בעד 'דיווה' (בניהם גיל סמסונוב, גל אוחובסקי, מני ויצמן ונועם סמל) ו-4 חברים (בניהם מנחם גרנית) בחרו ב'אל תעזבי' של ארקדי דוכין, שהגיע למקום השני. שיר זה של דוכין הופיע מאוחר יותר באלבומו "להרגיש".

גיל סמסונוב סיפר בראיון לערוץ עשר במרץ 2018: *"חשבתי מה יעשה לנו טוב, להסברה של ישראל, ומה יביא לנו מקום ראשון מעל הכל. אז תכננתי - דנה אינטרנשיונל... לא סיפרתי את זה עד היום אבל תיאמתי עם עמיתי לוועדה שישב איתי, והחלטנו שאנחנו עושים מניפולציה לטובת המדינה. החלטנו לתת לדנה ציון 9 ולארקדי דוכין נתנו 4.* *"*. ירון לונדון מוסיף באותה תכנית: *"אנשי רשות השידור מעדיפים לתמוך בבלדה שקטה בביצועו של ארקדי דוכין, אבל דווקא ברית הפוליטיקאים ואנשי התרבות, רובם חברי הקהילה הגאה, הצילו את מועמדותה של דנה"*.

נועם סמל סיפר בראיון ל"וואלה" במאי 2018: *"כל הזמן אמרתי שאם ההחלטה היא לעלות לשלב הבא, אז אין פה שאלה: זה אך ורק דנה אינטרנשיונל. אחר כך נאמרו שם דברים שאני לא יכול לחזור עליהם לגבי צביקה פיק ולגבי דנה - ואני, בתגובה, קמתי על הרגליים ואמרתי 'לא מעניינים אותי כל הדברים האלה. מה שמעניין אותי זה רק השיר שאני שומע'. כל מיני אנשים שם אמרו 'ארקדי דוכין יותר מכובד', ואני אמרתי 'נכון, הוא מכובד, הוא מלחין נהדר, אבל זה לא יעבור את האוזן הטלוויזיונית'"*.

אחת מחברות הוועדה סיפרה לידיעות אחרונות יום למחרת הבחירה: *"לדוכין היתה בלדת פופ נוגעת, ולדנה היתה נוסחת אירוויזיון מוכרת עם פזמון עם פוטנציאל בינלאומי. רוב חברי הוועדה בחרו לבסוף בדנה לייצג אותנו באירוויזיון"*.

עופר ניסים אמר בתגובה לבחירה: *"יש לנו חצי שנה להכין את עצמנו לאירוויזיון, ונתחיל מיד בהכנה. שנינו גאים שנתבקשנו לייצג את ישראל, ואנו נעשה הכל כדי להפוך את שלוש הדקות שלנו על הבמה למקצועיות והמדהימות ביותר שאנחנו יכולים"*.

## התגובות לבחירה

הבחירה בדנה עוררה תגובות נזעמות בקרב דתיים וחרדים. סגן שר הבריאות בשעתו, שלמה בניזרי אמר: *"הבחירה בדנה אינטרנשיונל לא נותנת לי שום כבוד כיהודי. העם היהודי תמיד ידע איך להיות אור לגויים, והפעם זה חושך לגויים. בכל העולם יגידו 'תראו את היהודים האלה, מה הם מביאים לנו, את היצור הזה', דנה היא תועבה, אפילו בסדום לא היה דבר יותר גרוע"*.

דנה מצידה לא נכנעה: *"אלוהים שייך לכולם... לאף אחד אין את הזכות לפסול אדם בגלל ההעדפות המיניות שלו. אני שמחה על העובדה שרוב העם שלנו הוא שפוי ונאור מאוד, ואני יכולה להבטיח שכוחות האור ינצחו את כוחות החושך. אני לא גימיק ואני מבטיחה שאני אעשה כמיטב יכולתי לייצג את ישראל בצורה המכובדת ביותר לרגל יום ההולדת ה-50 למדינתנו"*.

שנים לאחר מכן, באפריל 2017, דנה התראיינה לידיעות אחרונות וסיפרה: *"יש רק אדם אחד בעולם שלא אסלח לו — שלמה בניזרי. לפני האירוויזיון הוא התראיין שוב ושוב בארץ ובעולם ואמר בחיוך זחוח שאני בושה לעם ישראל. 'קחו בן אדם ותדביקו לו זנב', חזר על ההלצה שנראתה לו מבריקה, 'אז הוא יהפוך לחתול?'. הכי קשה היה לי כשחשבתי שאמא שלי בטח שומעת איך מדברים עליי ככה. כל כך טיפש וחשוך, ומבחינתו לא היה כאן חטא של כל המלבין פני חברו כאילו שפך דמים... לכן, המשפט הראשון שיצא לי מהפה אחרי הזכייה היה: 'אלוהים איתי'. הוכחתי שאני לא בושה לעם ישראל אלא גאווה גדולה. כמה שנים לאחר מכן הרשיעו שופטי ישראל את בניזרי בקבלת שוחד. אני זוכרת אותו נכנס בשערי הכלא ונבלע מאחורי הסורגים עם שאר העבריינים. התברר שאני יותר מוסרית ממנו. עם הזנב של החתול"*.

בתקשורת העולמית הבחירה בדנה והסיפור האישי שלה עוררו עיניין רב, ותוך חודש מהבחירה ב"דיווה", כבר קיבלה בקשות לראיון מ-Sky News, BBC, NBC, CNN, RTL, Newsweek, Times, Der Spiegel, Le Monde, The Guardian ועוד. כלי התקשורת בעולם התקשו להבין איך ישראל, מדינה שנתפסת כשמרנית ודתית, שולחת זמרת טרנסקסואלית לתחרות האירוויזיון, במיוחד כשאף מדינה לא עשתה זאת קודם לכן. דנה סיפקה ראיונות בודדים לתקשורת העולמית, והתמקדה בהכנות לתחרות.

כשהתראיינה במסיבת עיתונאים בצרפת במרץ 1998, העיתונאים המקומיים סירבו להאמין שהיא טרנסקסואלית: *"דנה אינטרנשיונל היתה פעם גבר? לא יכול להיות, היא נולדה אישה, אבל היהודים החכמים החליטו לספר סיפורים באירופה כדי לזכות בתשומת לב ולהביא את ישראל לניצחון השלישי באירוויזיון"*.

כשהתראיינה למעריב ונשאלה על הסיקור התקשורתי באירופה היא סיפרה: *"בשבילם אני משהו חדש, הם לא יודעים עליי כלום והם סקרנים... למעשה, הם שואלים אותי את מה ששאלו אותי בראיונות הראשונים כאן. אני לא אומרת שם שום דבר חדש, רק חוזרת על אותן תשובות שוב ושוב. הנושא של המיניות שלי בדרך כלל מקבל את שתי השאלות הראשונות, ואז זה על החרדים ומה יש להם נגדי"*. בראיון באפריל 2019 הוסיפה שהעבירה לעיתונאים אירופאים ציטוטי שנאה של בניזרי ונוספים, פעולה שהגדילה את העניין התקשורת סביבה ושירת אותה בתחרות.

## וידאו קליפ

דנה ומנהליה פנו לרשות השידור לקבלת משאבים לצורך צילום וידאו קליפ לשיר, אך רשות השידור סירבה להשקיע את הסכומים הנדרשים. על כן דנה צילמה וידאו קליפ בהשקעה עצמית של 20 אלף דולר.

על בימיו הקליפ היה אחראי גיא שגיא, שביים את הקליפ ל-Cinquemilla עטיר הפרסים. על הסטיילנג היה אחראי ראובן כהן.

ב-6.3.1998 טרם חשיפת סיפר הבמאי שגיא לידיעות אחרונות: *"היינו צריכים להיות עדינים יותר מ-Cinquemilla. זה הולך לאירוויזיון, אין לי שום כוונה להפחיד סבתא בפינלנד, אז עשינו סרט וידאו יפה עם קשר חזק למוסיקה. בקליפ דנה מוצגת ב-10 עטיפות אלבומים שונות, בכל אחת מהן היא נראית כמו דיווה אחרת, והעטיפות משתנות בצורה תלת מימדית"*.

הקליפ צולם במהלך פברואר 1998. בקליפ מוצגים לוגואים של חברות תקליטים מוכרות, אך בעיוות על מנת שלא לציין אותן במפורש - bisc במקום disc, או somy במקום sony וכו'.

קליפ זה והקליפ של Cinquemilla הם בין הקליפים הישראלים היחידים ששודרו עד היום בערוץ MTV העולמי.

## השמעת הבכורה

על פי חוקי האירוויזיון, השמעה של השיר היתה מותרת מפברואר 1998.

השיר הושמע לראשונה רק כחלק מהקרנת הוידאו קליפ. סביב מועד הקרנת הבכורה של הקליפ התנהל ויכוח בין מנהליה של דנה לרשות השידור, ולבסוף הקליפ הוקרן בערוץ הראשון במוצאי שבת ה-13.3.1998, בתכנית "סוגרים שבוע" של אמנון לוי.

דנה הופיעה לראשונה על במה עם השיר בטקס בחירת מלכת היופי של השבועון "לאשה" ב-25.3.1998 בסינרמה בתל אביב (סרטון). ההופעה התאפיינה בהעמדה סטטית, בה דנה כמעט לא זזה ממקומה. המנהלים של דנה לא היו מרוצים מההופעה ולאחריה גייסו את דלית כהנא כמדריכה קולית בנוסף לצביקה פיק.

מספר שבועות לאחר מכן, דנה הופיעה בשנית עם השיר בתכנית של דן שילון, הופעה שזכתה לתגובות טובות יותר (סרטון). לפני ההופעה שילון הציג לקהל עיתון צרפתי מפורסם שכבר הספיק לראיין את דנה בכתבה גדולה תחת הכותרת "דנה - הפצצה של ישראל".

ההחלטה החד צדדית בדבר הההחלפה של פיק כמנהל קולי הוביל לקרע במערכת היחסים בינו למנהליה של דנה. שנים לאחר מכן השניים ישארו מסוכסכים בעקבות הקרדיט על השיר. השניים יכריזו על יישור ההדורים רק עם השתתפותם המשותפת כשופטים ב"כוכב נולד" ב-2009.

## כוריאוגרפיה

על הכוריאוגרפיה היה אחראי עופר שפריר, שהחליט על קו מינימליסטי שישמור את דנה במרכז המצלמה בעוד זמרות הליווי ינועו בצעדים איטיים: *"זו כוריאוגרפיה קלאסית למצלמות. אנחנו לא מתבססים על ריקוד סוער ועל הרבה תנועות, להיפך: המטרה היא שכל תנועה קטנה תקבל השפעה הרבה יותר חזקה, כי כל הבנות יעשו את זה ביחד"*.

גלית דהאן שהיתה מהזמרות המלוות בהופעה, אמרה: *"דנה עמדה על הבמה, היא לא צריכה לזוז והיא לא צריכה לרקוד. יש לה נוכחת בימתית כובשת"*.

ב-2020 דנה סיפרה: *"הכוריאוגרף ששכרנו דרש ממני כמה פעמים לא לעשות את 'התנועות הטפשיות' עם הידיים. היה נדמה לו שהוא יכול לומר לי מה לעשות. ההיסטוריה הוכיחה כמה רבים מספור למדו את 'התנועות הטפשיות' וזה הפך לסמל של הדיווה. לאחר הנצחון הוא גם לקח קרדיט בשמחה על התנועות שכעס עליהן. הלקח? לפעמים צריך לסמוך רק על עצמך"*.

## לקראת האירוויזיון

    ההימורים צפו לשיר מקום גבוה, כשרוב ההימורים מצביעים על מקום 6. עם הזמן וככל שהתחרות התקרבה, מקומו בהימורים גדל וחלקם אף צפו לו מקום ראשון.

ב-19.3.1998 בית משפט השלום ברחובות הוציא צו מעצר נגד דנה, לאחר שלא הגיעה לדיון בעניין כתב אישום פלילי נגדה על תקיפה בזמן הופעה. המעצר העמיד בסימן שאלה את יכולת השתתפותה של דנה בתחרות. לאחר מספר ימים דנה התנצלה וטענה שנעדרה מהדיון בטעות וללא כל כוונה לבזות את בית המשפט, ושוחררה בערבות.

ב-27.4.1998 פורסם שבעקבות הבחירה בדלית כהנא כמנהלת קולית ובגלל התקציב הדל, רשות השידור החליטה שלא לממן את השתתפותו של צביקה פיק במשלחת ושהוא יכול להצטרף במימון עצמי בלבד. לבסוף פיק טס יחד עם יואב גינאי, בנפרד משאר חברי המשלחת.

בלילה האחרון לפני הנסיעה לברמינגהאם, דנה הלכה עם חבריה לכותל בירושלים והתפללה. המשלחת טסה לבריטניה ב-3.5.1998, ובין חבריה היו:

1. דנה
2. עופר ניסים, המנהל האישי
3. שי כרם, המנהל האמנותי
4. יואב גינאי, כותב השיר
5. צביקה פיק, מלחין השיר
6. עופר שפריר, הבמאי והכוריאוגרף
7. לילך קוך, זמרת ליווי
8. שירלי צפרי, זמרת ליווי
9. גלית דהאן, זמרת ליווי
10. טליה אלדר, זמרת ליווי
11. מיקי בוגנים, מעצב שיער וחבר קרוב
12. שמוליק סעדיה, חבר קרוב
13. דלית כהנא, מדריכה קולית
14. מירי פרלמן, ראש המשלחת
15. חיים מלובן, ראש המשלחת

על פי הדיווחים, המשלחת שהתה במלון היחיד בברמינגהאם עם חלונות חסיני קליעים, על רקע החשש לחייה של דנה.

## מסיבות העיתונאים

במסיבות העיתונאים בברמינגהאם דנה זכתה לתשומת לב יוצאת דופן. שלושה ימים לפני התחרות, ידיעות אחרונות דיווח: *"האירופאים המנומסים לא הצליחו לעצור את סקרנותם, ורק האיפוק הפנימי שלהם מנע מהם להטביע אותה. דנה חצתה את המסדרון באלגנטיות, וכולם הלכו בעקבותיה כשביל אנושי. בכל פעם שנעצרה וניסתה לשים משהו בפיה, נאספו סביבה עיתונאים, אמנים אחרים וסלבריטאים מקומיים וביקשו חתימות, צילומים או ראיונות מהירים"*.

עמוס אורן אמר בתכנית אירופה לשלוש דקות: *"דנה עשתה שם בית ספר לתקשורת. עד אז היה נהוג שמתייצבים לכל מסיבת עיתונאים ופוחדים מהנהלת התחרות. אצלה הכל השתנה, היא ניהלה את העסק".*

למסיבת העיתונאים שלה הגיעו 400 עיתונאים, מספר חסר תקדים בתחרות האירוויזיון.

## השמלה

בדצמבר 1997 פורסם שטיירי מוגלר יעצב את השמלה של דנה לתחרות. לאחר מכן החליטה דנה שהיא רוצה שמלה תוצרת ישראל, והוכרזה תחרות לעיצוב שמלות על ידי תלמידי בית הספר "שנקר" בתל אביב.

בינואר 1998 דנה קיבלה פנייה ממעצב האופנה ז'אן פול גוטייה (השניים כבר הכירו מספר שנים מאז שהתפרסמה) בבקשה לעצב עבורה את השמלה, אך היא סירבה גם להצעה זו. במרץ 1998 היא נפגשה עם גוטייה בפריז, ושם נעתרה לבקשתו. הוא עיצב עבורה שמלה שחורה עם מקטורן נוצות שעלותה מוערכת ב-240,000 דולר, וניתנה לה כמתנה.

השמלה נחשפה לראשונה רק בחזרה הגנרלית לשיר בבוקר התחרות (סרטון), כשהרעיון הוא לשמור על "אפקט הפתעה". בהתראה של מספר שעות בודדות הוחלט להחליף את השמלה, והסיבות שנאמרו עד היום הן:

* במאי ההופעה חשש שהשמלה מזיקה מאחר והנוצות הסתירו לדנה את כף היד ואף את הפנים.
* היה חשש שאופי השמלה לא מתיישב עם המסר של השיר, דנה אמרה על כך: *"הרגשתי שהבגד הוא ענק, הוא גדול מהחיים מבחינת ההצגה שלו ואולי הוא יפגום בי במסר שאני רוצה להעביר של נשיות עדינה, רגילה, לא מנכרת עיניים"*.
* חשש ששמלה עטורת נוצות אמיתיות תפגע ברגשות חלק מהצופים, יואב גינאי אמר על כך: *"הקהל חובב בעלי החיים יחשוב כמה תוכים הקריבו את חייהם עבור השמלה הזאת"*.

בהתחלה הוצע לתלוש נוצות מהשמלה ולבסוף הוחלט להחליף אותה באחת השמלות שדנה ארזה במקור רק למסיבת עיתונאים, וללבוש את שמלת הנוצות בסיום התחרות אם דנה תוכרז כזוכה. שי כרם, המנהל האישי של דנה, סיפר: *"החלטנו שדנה תופיע בשמלה משומשת של גלית לוי, שגילת אנקורי לבשה פעם, אם שמים לב רואים שהשמלה 'ברוגז' עם הנעליים. היא לא באורך הנכון, היא לא במידה המתאימה, אבל זו היתה השמלה"*.

חברי להקת "יורופאלש" אמרו באותה התכנית: *"אחרי שכולם ציפו לקוקסינל או דראג, דנה פתאום הגיעה עם 'לוק' מאוד עפרה חזה כזה, כל כך רכה וכל כך נשית"*.

כשדנה זכתה במקום הראשון ונקראה לבמה להופיע שוב עם השיר, היא החליפה במהירות לשמלת הנוצות של גוטייה והופיעה איתה. עד היום השמלה הזו מזוהה עם דנה ועם הזכייה, ורבים חושבים בטעות שזו גם השמלה איתה הופיעה בתחרות. השמלה זכורה בכינוי "שמלת התוכי", והיא מוצגת כיום במוזיאון הלובר בפריז.

## התחרות

התחרות התקיימה בברמינגהאם שבבריטניה במוצאי שבת ה-9.5.1998. זו היתה השנה הראשונה מאז תחילת האירוויזיון ב-1956 שהקהל בבית הצביע טלפונית ולא חבר שופטים.

דנה סיפרה בראיון ל"ידיעות אחרונות" במרץ 2018: *"רגע לפני שיצאנו לאולם, הבטתי מחלון החדר במלון על השמיים המעוננים, ולמרות שלא מצאתי אפילו כוכב אחד לכוון אליו את הבקשה, לחשתי לעצמי ולשמיים: 'מכל האמהות של האמנים שמתחרים כאן הלילה, לאמא שלי הכי מגיע להיות גאה הלילה. בי, בדרך שלי ובכבוד שאביא למדינה'. מסתבר שיש מי שמקשיב לבקשות, גם בשמי אנגליה"*.

מלחין השיר צביקה פיק סיפר בראיון: *"שאלתי את הבחורה האחראית מאיפה עולים לבמה כשיש ניצחון. כולם צחקו, אולי חשבו שאני חי באיזה סרט, אבל אני חייכתי. אותה גברת באה כדי לקרוא לי לבמה כשהשיר ניצח"*.

דנה עלתה לשיר שמינית מתוך 25 מדינות, וזכתה לתשואות רבות מהקהל. דנה סיפרה בראיון: *"אני לא יכולה לתאר לך במילים את ההרגשה הזו. אני גם לא זוכרת מה הרגשתי במשך שלוש דקות הביצוע של השיר. יש לי סוג של בלקאאוט"*. משה דץ אמר על ההופעה בתכנית "אירופה לשלוש דקות": *"היא היתה גם יפה, שזה למות. גם שרה הכי נקי שהיא שרה אי פעם. שלוש דקות מנצחות. לא היתה בכלל, לדעתי, שאלה"*.

תחרות זו הייתה אחת הצמודות ביותר בתולדות האירוויזיון. ישראל ומלטה הובילו לסירוגין, וכשמקדוניה נקראה למסור את קולותיה הן היו במצב של שיוויון עם 166 נקודות לכל אחת. מקדוניה העניקה לישראל 8 נקודות, כששמה של מלטה עדיין לא הוזכר. לאחר שבריטניה זכתה ב-10 נקודות ממקדוניה שיערו רבים מן הצופים שמלטה תקבל 12 נקודות ובכך תזכה בתחרות, אך המקדונים הפתיעו כשבחרו להעניק 12 נקודות לקרואטיה (ואף לא נקודה אחת למלטה).

בכך ניצח השיר "דיווה" לאחר שקיבל 172 נקודות סך הכל, עם 4 פעמים שקיבלה "דוז פואה" (12 נקודות): צרפת, ספרד, מלטה ופורטוגל.

## הזכייה

לאחר ההכרזה על הניצחון דנה מיהרה לחדר ההלבשה ללבוש את השמלה של גוטייה, והמנחים נאלצו להמשיך בשידור בלעדיה במשך כמעט 4 דקות. אנשי ההפקה דפקו בדלת חדר ההלבשה וכמעט פתחו אותה וגרמו למצלמות לתפוס בשידור חי את דנה מחליפה בגדים. כשהגיעה לבמה היא שרה שוב את "דיווה" והכריזה *"נתראה בשנה הבאה בירושלים, אני אוהבת את כולכם, תודה רבה לכם"*.

מיד אחרי הנצחון אלפי ישראלים יצאו לחגוג באופן ספונטני את הניצחון המרגש ב"כיכר רבין" תוך קפיצה המונית למזרקה, עד שעות הבוקר. בתכנית "דוקוסלב" על דנה, ערב הזכייה כונה על ידי העיתונאי אמיר קמינר, *"ה-כ"ט בנובמבר של הקהילה הגאה"*.

דנה לעומת זאת מתארת מהזווית שלה את ערב הזכייה באופן שונה: *"כשבן אדם בא ואומר לי 'האירוויזיון היה בשבילי כך וכך', הוא באותו רגע מזכיר לי מה זה היה בשבילי. אני לא יכולה רק להתייחס למה זה בשבילו. ברור לי שמדינה שלמה שמחה וקפצה למים, זה לא דבר חדש. אבל לי לא היה כיף. אני הייתי אומללת האומללות, אני חזרתי ב-1 בלילה לחדר. ישב איתי עמוס אורן העיתונאי ולא עזב אותי עד 5 בבוקר. זוכת אירוויזיון נמצאת במיטה, מדברת עם מישהו שהיא לא סובלת, מהפחדים שהוא לא יתנקם בי ב"ידיעות אחרונות". זה מה שזכור לי מהזכייה. למחרת ב-7 בבוקר, במקום לפגוש את ראש העיר ברמניגהם, ברחנו."* (מתוך התכנית הדוקומנטרית "ישנה אישה").

שי כרם סיפר בדוקוסלב 2006: *"כשהיא חזרה לארץ חיכו מתחת לבית שלה המון המון אנשים שחסמו את הרחוב. דנה יצאה ופילסו לה דרך, ופתאום מרחוק היא ראתה את אמא שלה שנופפה לה לשלום. הסתכלתי עליה, ואני בפעם הראשונה ראיתי דמעה קטנה שיורדת לה. אני חושב שמבחינת דנה ההישג הכי גדול זה דמעות האושר של אמא שלה, על האושר שהיא גרמה לה. זה שווה יותר מכל דבר אחר וזה בעצם הדבר הכי חשוב לה"*.

עבור רבים מהקהילה הגאה, הנצחון עם השיר הוא רגע היסטורי שהביא אותה לקדמת הבמה והשיח הציבורי, והפך את חבריה לשווים. כחודש לאחר הנצחון התקיים מצעד הגאווה הרשמי הראשון בעיר תל אביב. דנה הפכה לנושאת הדגל של הקהילה הגאה בישראל ולאחר הזכייה - גם בעולם.

## אחרי התחרות

    מספר ימים לאחר הזכייה זמר יווני בשם קוסטה קורדאליס טען שהשיר מועתק - "*השיר המנצח נגנב ממני. כל מי ששומע אותו ומכיר את השיר שלי 'ויוה לה נוצ'ה', נדהם. לולא השיר שלי, דנה לא היתה זוכה לעולם באירוויזיון. עשו לו עיבוד איום ונורא. כשאני שומע אותה שרה את השיר, נרדמות לי הרגליים מרוב שיעמום"*. הטענות לא קיבלו תשומת לב תקשורתית גבוהה, ונשכחו.

בחודשים שלאחר הזכייה דנה השתתפה במאות ראיונות מסביב לעולם והפכה לאחת הדמויות המבוקשות ביותר.

הקליפים של דיווה ו-Cinquemilla הגיעו ל-MTV, המגזין Time מיקם אותה במקום החמישי ברשימת האנשים המשפיעים ביותר של השנה, היא הופיעה באולם הקונצרטים של הקרמלין של מוסקבה (דבר שאמנים מעטים בעולם זכו לו), בביקור בניו-יורק חסמו עבורה את השדרה החמישית (כבוד ששמור כמעט רק לראשי מדינות), בסן פרנסיסקו היא פתחה את מצעד הגאווה הגדול בעולם, ביפן היא הופיעה בתכנית מול 60 מליון איש, ואף יצאה לחנויות בספרד בובת ברבי בדמותה.

שי כרם, המנהל האישי של דנה, סיפר בדוקוסלב 2006: *"מהשנייה שהיא זכתה התחיל בית משוגעים מטורף, מן גלגל ענק שרק אחרי שנתיים יכולנו לשבת ובכלל לחשוב על מה קרה פה"*. בראיונות דנה סיפרה שהיו ימים שהיא ביקרה ב-3 מדינות שונות, וכשהיא התעוררה בבוקר היא כבר לא זכרה היכן היא.

מספר ימים לאחר הזכייה דנה הוזמנה אל משכן הכנסת בירושלים לקבל תעודת שגריר כבוד משר התיירות בשעתו, משה קצב. ראש הממשלה בנימין נתניהו לא נפגש איתה (אך יועצו מעיד שהוא "אינו מפסיק לפזם לעצמו את השיר 'דיווה'"), בתקשורת משערים שבגלל החשש מהסיעות החרדיות בקואליציה. עם הניצחון, ההתנגדות של החרדים הופנתה לאירוח של אירוויזיון 1999 בירושלים - אך גם במאבק זה הם הפסידו, והאירוויזיון התארח בבנייני האומה שבירושלים. דנה אף הופיעה על חומות העיר העתיקה ומגדל דוד עם השירים דרור יקרא ו-Free בחלק האמנותי במשדר.

כחודש אחרי האירוויזיון דנה שיחררה את "דיווה" כסינגל לתחנות הרדיו בעולם, שנמכר בכמיליון עותקים. הסינגל שוחרר תחת החברת הענקית Sony שכבר החתימה את דנה לפני האירוויזיון בחוזה שלבסוף נגנז. כמעט ולא ידועים פרטים על הפרשה, אך בראיון ל"לאשה" סיפרה: *"מצטערת על המון דברים, אבל בעיקר על המריבה עם נשיא 'סוני' פול ברגר*".

בראיון ל"פנאי פלוס" בספטמבר 2007, סיפרה שהאירוויזיון השאיר אותה עם חובות של 2 מיליון ש"ח.

## הקריירה בעקבות האירוויזיון

הציפיות לקריירה בינלאומית היו גבוהות מאוד ודנה קיבלה כמות אדירה של הצעות, ביניהן להצטרף ללהקת הבנות הבריטית ספייס גירלז וכן לשחק בסרט הוליוודי. דנה לא תפצח בקריירה בינלאומית בסדר גודל לו ציפו. בראיון ל"הארץ" בספטמבר 2004 סיפר שי כרם, המנהל האישי של דנה: *"פתאום אתה מגשים את החלום שלך, ורואה שמשמעות החלום היא עבודה, עבודה ועוד עבודה. ואז החלום נראה פחות ורוד. לוותר על החיים לטובת הקריירה, לעבור שלוש מדינות ביום, להעתיק את מקום המגורים ללונדון, היה משהו שדנה לא הסכימה לעשות"*.

במישור ההסברתי של ישראל דנה מצליחה מאוד. בכתבה שפורסמה במרץ 2018 במאקו נכתב: *"דנה היא אחת הנשים האהובות על נציגי ממשלת ישראל בבואם להציג את יופייה של ארצנו בעולם. למשל סגנית שר החוץ, שלא מפסיקה למלא את הלוח של דנה במשימות. כמות כרטיסי הטיסה שקיבלה בשנים האחרונות מהממשלה היא אינסופית. מדי שנה היא מוזמנת להופיע במצעדי גאווה מסביב לעולם"*. דנה הופיעה בעולם מספר פעמים בפני קהל של למעלה ממיליון איש.

עד היום, שנים רבות אחרי, דנה היא זמרת מבוקשת בהופעות בעולם ושגרירת כבוד של ישראל, והיא האמנית הישראלית המפורסמת ביותר בעולם, בזכות ההשתתפות והזכייה עם "דיווה".

## הצלחה

השיר מגיע במצעד הפזמונים העברי השנתי למקום השני לשנת תשנ"ח, ודנה שוב זוכה בתואר "זמרת השנה".

סך הכל, "דיווה" הושמע באירופה בשנת 1998 למעלה מ-10,000 פעמים, והסינגל נמכר בלמעלה ממיליון עותקים בעולם.

## דיווה 2018

לקראת אירועי הגאווה של שנת 2018, דנה הקליטה חידוש לשיר בגרסתו האנגלית, בהפקה מוזיקלית של תומר בירן, ובשיתוף ליין המסיבות PAG ומלון NYX. אירועי הגאווה בשנה זו היו בסימן 20 שנה למצעד הגאווה בתל אביב - ובתוך כך גם 20 שנה לזכייה ההיסטורית באירוויזיון.

את השיר ליווה וידאו קליפ חדש תחת השם "INTERNATIONAL", בבימוי של רועי רז. בקליפ משתתפות גם חנה לסלאו ורבקה מיכאלי. בקליפ דנה מצולמת ללא בגדים, כשפיאה בלונדינית ארוכה מסתירה את החזה שלה.

הקליפ פורסם ב-7.6.2018, יום לפני מצעד הגאווה בעמוד של הליין. מאוחר יותר הקליפ עלה בעמוד של דנה כשאחת הסצינות בה מופיע ילד נחתכה. בהמשך הקליפ המקורי הוסר.

דנה סיפרה על הקליפ בראיון ל-mako: *"השנה בא לנו דווקא ללכת על משהו שהוא פחות פונה להמונים, ויותר מחזיר אותי לשורשים, לימים הראשונים של הקריירה. הייתי זמרת במועדונים מחתרתיים, במה שהיה נקרא אז אנדרגראונד. הייתי מופיעה בלילות וישנה בימים... מיניות חופשית, אהבה חופשית, יצירה והרבה דימיון בסרטון אמנותי ואסתטי"*. בראיון ל-mako בספטמבר 2021 סיפרה: *"ליווינו בקליפ שמביא את השיר מכיוון אחר וקצת עצוב. זה מוסתר היטב, אבל יש במנגינה הזו יש המון עצב. הדיוה הזו, הגדולה מהחיים, היא תחפושת אחת גדולה. מתחתיה מסתתרת מישהי שהחליטו בשבילה שהיא דיוה. והיא בכלל לא ידעה שהיא כזאת"*.

## "דיווה" בהיסטוריית האירוויזיון

העיניין שדנה עוררה באירופה עם זכייתה בתחרות שיקמה גם את התחרות עצמה ועוררה בה עיניין מחודש.

בשנת 2005 נבחר השיר בהצבעה אינטרנטית להיות אחד מ-14 השירים המועמדים לזכייה כשיר האהוב ביותר של תחרויות האירוויזיון. תחרות ה"יובל לאירוויזיון" התקיימה בדנמרק. במופע הוקרן הביצוע המקורי של השיר על גבי מסך ודנה הצטרפה לביצועו בלוויית שש רקדניות שהיו מצוידות במניפות נוצות ציפורים ענקיות, כמחווה לשמלת הנוצות של גוטייה. בהצבעה במסגרת המופע דורג השיר במקום ה-13. ההכנות והשתתפות במופע תועדו בסרט בשם "דיווה לנצח" ששודר בערוץ 2 בספטמבר 2006.

בשנת 2015 במסגרת חגיגות 60 שנה לאירוויזיון, הופק אירוע בשם "הלהיטים הגדולים של האירוויזיון". דנה הוזמנה לאירוע זה לשיר את "דיווה"', יחד עם עוד 20 להיטי אירוויזיון נוספים.

דנה הופיעה עם השיר בהקלטה מחדש באירוויזיון 2019 באירוע פתיחת הגמר. באותה שנה בכתבה ב-mako שדירגה את 42 שירי ישראל בתחרות, "דיווה" הגיע למקום הראשון - *"דיווה הוא לא רק שיר האירוויזיון הישראלי הטוב מכולם, הוא גם השיר החשוב מכולם. והוא אחד מחמשת השירים החשובים בתולדות התחרות הזאת. דנה, בשמלה שגזרה בעצמה, הכניסה לרגע הזה 150 אחוז אנרגיה והפכה לאחד מסמלי האירוויזיון הגדולים בכל הזמנים"*.

עד היום ל"דיווה" יש מקום מיוחד של כבוד בהיסטוריה של תחרות האירוויזיון.

## וידאו

* וידאו קליפ גרסה עברית
* וידאו קליפ גרסה אנגלית
* הביצוע מתוך אירוויזיון 1998
* חזרה גנרלית, אירוויזיון 1998
* הופעה באירוע 50 שנה לאירוויזיון
* הופעה באירוע 60 שנה לאירוויזיון
* התכנית "אירופה לשלוש דקות", עם הסיפור מאחורי השיר והאירוויזיון (2013)
* "דיווה 2018" - וידאו קליפ
* תיעוד ביתי ישראלי לצפייה באירוויזיון ולזכייה

גרסאות של אמנים נוספים:

* ביצוע של צביקה פיק, הוקלט לאחר הזכייה באירוויזיון
* ביצוע של פיליפ קירקורוב, 1998
* ביצוע של ולדי בלייברג בכוכב נולד 7, אוגוסט 2009
* ביצוע של אילנית לשיר בערב גאלה לכבוד דנה, אוגוסט 2022
* ביצוע משותף עם עומר אדם במופע NEXT, דצמבר 2022