הבה נשלימה

## עלילה

גור ואוח מקבלים קלטת השכנה שלהם שתעזור להם להשלים ולא לריב יותר.

מספר סצנות: **1.**

זמן: 6:13 דקות

**גור**: אני צריך מקרוני אחד.

**אוח**: אתה לא יכול לקחת לי סתם מקרוני שאני באמצע.

**גור**: באמצע מה?

**אוח**: אני מכין דוקים מהמקרוני.

**גור**: נו, אז יש לך מספיק מקרוני.

**אוח**: גור, אתה לא תגיד לי שיש לי מספיק מקרוני.

**גור**: בטח שאני אגיד לך שיש לך מספיק מקרוני, הנה, יש לך מספיק מקרוני.

**אוח**: גור, אני מתחיל להרגיש את הקריזה בקצה הבוהן, לך תשחק במשהו אחר, מה אתה נדחף למקרוני שלי?

**גור**: בסדר, אני אלך לשחק במשהו אחר. וואו, אני יודע, אני אשחק באוסף החתימות של טלי הוד במצבי מצוקה שונים. וואו! שיואו!

**אוח**: אתה מצ'קלף עליי.

**גור**: כן כן, בסדר, אני מצ'קלף עליך.

**גור**: וואו, הנה החתימה שלה מיד אחרי שהיא זכתה במקום הראשון ברכיסת שמלות מלמלה.

**אוח**: גור, בתור האחראי הבוגר בקרבונקל, אני דורש לראות את הממצא.

**גור**: מה פתאום? אני בחיים לא אראה לך, יא מקרוני בצורת פיסטוק אחד.

**אוח**: כן? אז תסיר טלפיך מהמקרוני שלי.

**גור**: לא אסיר אותם, למה ש…

**אוח**: לא? אז תביא את החתימה של טלי הוד.

**גור**: מה זה? תחזיר לי את טלי הוד.

**אוח**: לא רוצה, עזוב אותי, עזוב אותי.

**גור ואוח**: מי זה?

**פומית קפוטו**: זאת אני, פומית קפוטה השכנה, אני לא יכולה יותר עם הרעש הזה שאתם עושים.

**גור**: אבל זה הוא התחיל.

**אוח**: לא נכון, זה הוא התחיל.

**גור**: זה הוא התחיל.

**אוח**: זה הוא התחיל.

**פומית קפוטו**: זה לא מעניין אותי מי התחיל, מאז הנחירות של בעלי עליו השלום לא סבלתי כל כך.

**פומית קפוטו**: אולי תפתחו כבר שאני אוכל לצעוק עליכם פנים מול פנים?

**אוח**: לא, לא, לא. סליחה, אנחנו מצטערים, זמנית לא ניתן לספק את השירות.

**פומית קפוטו**: אני הבאתי לכם את הקלטת "הבה נשלימה" תראו ותשלימו.

**גור**: כמה זה יעלה לנו?

**פומית קפוטו**: מה קרה לך אני הרי רוצה לישון ואני שכנה דואגת.

**גור**: כמה, כמה?

**פומית קפוטו**: נשב נדבר.

**גור**: אנחנו כבר יושבים ומדברים.

**פומית קפוטו**: טוב, את מכנסי הרכיבה הראשונים של סולן להקת "אוף שימחעס", פלאס, את הרולים לשיער של טלי הוד, בעצם, מה אני צריכה את הדברים האלה? קחו.

**אוח**: יש.

**גור**: וואו!

**אוח**: וואו, גור, תראה, יש פה קלטת וידאו, תפוס.

**מנחה הקלטת**: שלום וברוכים הבאים לקלטת שתעזור לכם לא לריב אף פעם, "הבה נשלימה" בוא נתחיל בכך שנחשוב על מישהו שאנחנו לא סובלים במיוחד.

**גור ואוח**: מוהר זלימוביץ'. זלימוביץ' המכוערת מי ייקח אותך לסרט, גם בלילה גם ביום, את נראית כמו גיהנום, בהה!

**מנחה הקלטת**: יפה, ועכשיו אחרי שהשתחררנו, נעבור לשיעור מספר אחת, "פתרון מחלוקות בדרכי שלום" נניח שאתם רבים על משהו, כמו למשל, מקרונים.

**גור**: מקרוני.

**מנחה הקלטת**: אתה אל תתקן אותי.

**גור**: אבל אנחנו אומרים מקרוני.

**מנחה הקלטת**: תגיד לי, מי אתה חושב שאתה? ס. יזהר או א.ב יהושע?

**גור**: או ג. יפית.

**אוח**: בואנ'ה, הוא שומע אותנו.

**מנחה הקלטת**: שמעתי אותך.

**מנחה הקלטת**: ובכן, במקום לריב על המקרונים, נסו להגיע להסכמה בדרך שקולה, בוגרת ואחראית, אני ממתין.

**גור**: טוב.

**מנחה הקלטת**: תוך כדי המתנה נשמיע לכם מוזיקת מעליות נעימה וכמעט לא מעצבנת.

**אוח**: ראה נא, גור ידידי, המקרוני האלה, מאוד חיוניים לי לצורך בניית ערכה זולה במיוחד של דוקים, בשיטת "עשה זאת בעצמך" אז אנא, במטותא הסר טלפיך מהמקרוני שלי.

**גור**: ראה נא, אוח יקירי, לאחר שהקשיבותי לך, אני מוכן לא לגעת במקרוני שלך, אבל בתנאי שאתה תשחרר את אחיזת החנק שלך מהחתימות הבלתי מזויפות של טלי הוד שלי.

**אוח**: ראה נא, גור ידידי, כמדומני שחתימות הטלי הודים שלך, הם סתם קשקוש בלבוש שכתבת בעצמך על פיסת נייר.

**גור**: אתה מכנה אותי צ'קלפן?

**אוח**: חלילה לי, אני מכנה אותך צ'קלפן בן אלף צ'קלפנים איטרי יד ימינם. אבל, אני מוכן לוותר ולהתפשר, יען כי החברות בינינו קודמת לכל.

**מנחה הקלטת**: טוב טוב, לא תמיד מצליחים להתפשר בניסיון הראשון, לכן, נמשיך לדוגמההשנייה.

**גור**: לא לא, זה בסדר, השלמנו.

**מנחה הקלטת**: אף אחד לא השלים לפני שהוא ראה את כל הקלטת, כי אחרת בשביל מה עשיתי קלטת?

**אוח**: הלו, תודה, הסתדרנו, לך הביתה.

**גור**: לך הביתה.

**מנחה הקלטת**: עליכם לשבת בשקט, ולשמוע את הדוגמה השנייה.

**גור**: אמך הורתך תשב בשקט ותשמע את הדוגמה השנייה.

**מנחה הקלטת**: אתה שלא תערבב לי הורים, כן?

**גור**: בסדר, אני לא אערבב את הוריך הלא מאוד גבוהים והאיטרי יד ימינם.

**מנחה הקלטת**: למי קראת לא גבוהים ומאוד איטרי יד ימינם, אה?

**גור**: לך.

**מנחה הקלטת**: אתה נוגע בי?

**גור**: כן, אני נוגע בך.

**מנחה הקלטת**: הא לך, אויב אכזר.

**מנחה הקלטת**: בניתוח?

**גור**: איי, איי, איי, אח, איי, איי, איי, תעזוב אותי, תעזוב אותי!

**מנחה הקלטת**: עצור! תראה איך אנחנו נראים.

**מנחה הקלטת**: אני רוצה להמשיך את הקלטת, אתם רוצה להפסיק, בבעיה קשה…

**גור ומנחה הקלטת**: קובע ה"שה", ש… לוש.

**מנחה הקלטת**: אחת אפס, שתיים אפס, שלוש אפס.

**גור**: יש! ניצחתי אוח, מהר, לך תחכה לי ליד החלון.

**אוח**: תוציא את הקלטת.

**גור**: אני בנתיים אוציא את הקלטת.

**אוח**: כן כן, תוציא.

**גור**: אני אוציא את הקלטת ואני אזרוק לך אותה.

**אוח**: קדימה קדימה.

**גור**: לך ליד החלון, לך!

**אוח**: אני פה, אני פה.

**גור**: הנה היא, זרוק אותה מהחלון.

**אוח**: יאללה, תוציא, תביא, תביא אותה.

**גור**: זרוק אותה, זרוק אותה!

**אוח**: זוועות עליך שמשון!

**גור**: מצויין, יופי. סוף סוף, אפשר לשחק עם הדוקים שלי, תביא.

**אוח**: יאללה. מה דוקים שלך? אלה הדוקים שלי, תביא.

**גור**: מה פתאום, זה המקרוני שלי.

**אוח**: מה פתאום, זה המקרוני שלי.

**גור**: זה המקרוני שלי.

**אוח**: גור, זה שלי.

**אוח**: גור, איזה כיף זה לריב ככה בלי שקריינים מבלבלים לנו את המוח?

**גור**: נכון.

**גור ואוח**: זה שלי, זה שלי, זה שלי, זה שלי, זה שלי, זה שלי, זה שלי!

**מנחה הקלטת**: ועכשיו, נעבור לשיעור מספר שלוש, איך נפטרים ממנחה שלא נכבה לעולם?

**גור ואוח**: זוועות עליך שמשון!