בתי האצולה באמבר

**‎תפריט האתר: אמבר , פרקי הסיפור , דמויות , בני המשפחה , ממשל ומשטר , ההיסטוריה המוכרת , גאוגרפיה ומקומות , כוחות, החיים היקום וכל השאר**

להבדיל מבני המשפחה המלכותית באמבר, האצילים באמבר (אצולת הסייף להבדיל מאצולת הגלימה) הם בדרך כלל דמויות עוצמתיות, מאריכי חיים וחזקים בפני עצמם; לחלקם יש יכולות קסומות והם אמיתיים כמו כל דבר אחר באמבר.

בערך זה נסביר על אצולת הסיף באמבר וזאת להבדיל מאצולת הגלימה (שהם הבירוקרטיה של הפקידות באמבר).

בתי האצולה באמבר מורכבים מהמשפחות הלא-מלכותיות החזקות ביותר בממלכת אמבר. לכל אחד מהם יש תפקיד מרכזי בהיבטים שונים של תפקודה של אמבר, הן בממלכה והן בעיר. חלק קטן מבתי האצילים באמבר עתיקים כמו החלקים העתיקים ביותר של טירת אמבר עצמה, אולם רובם גדלו עם הזמן. לחלק מהבתים יש נכסים שונים בעיר אמבר, לחלקם יש גם נכסים ברחבי ממלכת אמבר וגם באיזור ממלכות המעגל הזהוב.

בתי האצולה באמבר היא שדרה חברתית שבה תואר האצולה עובר בירושה בהתאם לכללים וחוקים מסוימים. תוארי האצולה (דוכס, ברון, רוזן וכו') הם לרוב תואר היסטורי, חברתי וחוקי, ואינו מהווה בהכרח מעמד סוציו-אקונומי המבוסס על עושר. שורשיה של האצולה האמברית הם בלוחמיו הנאמנים של המלך אוברון, שהיו קשורים אליו בשבועת אמונים וזכו לתגמול על שירותיהם ושירותי לחימה שלהם התחייבו במענק אדמה מיוחד. מענק זה, שהיה בראשיתו זמני ומותנה, הפך עד מהרה לנחלת אדמה העוברת בירושה בין חברי משפחתו של בן האצולה. אדון האחוזה, שהיה הבן שזכה בנחלת האדמה, אחיו ואחיותיו שנישאו לבני אצולה אחרים, והפכו ללוחמים אבירים או אנשי דת, נמנו כולם עם מעמד האצולה. תואר האצולה הראשי עצמו (דוכס, ברון, רוזן) לא ניתן להעברה בכל המקרים לכל בני המשפחה, ולרוב רק הבן שזכה בנחלה העיקרית (בעיקר הבכור) קיבל את תואר אבותיו, ואילו בני המשפחה האחרים זכו בתואר זוטר יותר (לורד או לידי).

באמבר בני האצולה נהנים ממגוון רחב של זכויות יתר בהשוואה לאזרחים הרגילים. הזכויות הללו הן: החזקת קרקעות, פטור ממרבית המיסים, זכות להשפיע על הפוליטיקה, גישה לחינוך ולהשכלה, זכויות משפטיות עודפות.

## הבתים הגדולים - ארבעת הדוכסים

הדוכסויות של אמבר הן החזקות ביותר מבין משפחות האצולה של אמבר והתואר שלהם הוא דוכס (duke) או דוכסית (duchesses). דרגתם של הדוכסים דומה לזו של נסיכי אמבר, והבתים שלהם נמצאים רק רמה אחת מתחת לרמה של נסיכי אמבר. לנמנים על בית זה (שאינם ראשי הבית) נהוג לפנות בתואר לורד או ליידי. לחלק מבתים אלו יש גם קשרי חיתון ודם אל משפחת אמבר עצמה.

באמבר יש ארבעה בתים גדולים:

* הדוכסות לבית שאנטריס - בית של חוקרים אשר מתמחה בעסקי הספנות.
* הדוכסות לבית פלדאן - בית של סוחרים, מוצא המשפחה היה מאצולת פאתי שבממלכות המעגל הזהוב ויש המספרים כי הם אף סוחרים עם המתים.
* הדוכסות לבית קארם - לבית נכסים רבים בתחום בתי יציקה, מכרות, בתי מלאכה ובנייה, יש המספרים כי הקסם שלהם קשור בשערים ונעילה.
* הדוכסות לבית מנדרייק - בית של מרפאים אשר מחזיקים בסודות החיים, הבשר והעצמות. לבית נכסים בתחום החקלאות, גידול סוסים ויצור של נשקים אך עיקר הרווחים שלהם נכנסים כעת לכיסם של הנושים.

## הבתים הנמוכים - הברונים והרוזנים

בעוד שיש מספר רב של תארים זוטרים של אצולה, ראשי הבתים הנמוכים הם בדרך כלל ברונים (או ברוניות), רוזנים (או רוזנות). לבתים הנמוכים עדיין יש את אחזקותיהם ישירות מהכתר, אבל הם מתחת לבתים הגדולים ביוקרה ובהיקף. נהוג לפנות בתואר לורד או ליידי.

הבתים הנמוכים למרות היותם נמוכים יכולים להיות בעלי ממון רב, כך קרה שסוחרים עשרים שאינם מבני האצולה רכשו את האצולה שלהם בכסף אותו הם שילמו למי מבית המלוכה, כמובן שאלו שהם אצילים מלידה זוכרים מי הוא אציל מלידה ומי רכש את תואר האצולה שלו ובהתאם לנימוס האמברי הם מקפידים להזכיר בזמן המתאים. חשוב להבהיר כי בעיני מרבית בני משפחת המלוכה באמבר אין הבדל מהותי בין מי שנולד אציל למי שרכש את תואר האצולה שלו, שניהם בדרך כלל "מסריחים באותה מידה".

להלן רשימת חלק מהבתים הקטנים:

* הברונות לבית בייל
* בית דרה (Dare)
* בית גוזר (Gozar)
* בית קאראניס (Karanis)
* בית לט'ם (Lethem)
* בית מרלואו (Marlowe)
* הברונות לבית סולאריס (Solaris)
* הברונות בית סורגו (Sorgo)
* בית בורג'ה
* בית מדיצ'י
* בית ספורצה
* בית ויסקונטי
* הברונות לבית רדווין

## אבירים

אבירי אמבר קשורים כולם לבית גדול, או לנסיך או נסיכה מסוימים. הם מכונים בתואר סיר או גבירתי (Sir/Dame).

הדוכסים של הבתים הגדולים יכולים למנות לאביר מישהו, כל עוד הכתר אינו מתנגד לכך. כאשר דוכס ממנה אביר, זה כמעט דומה לאימוץ לבית; האביר אינו נמצא בקו הירושה, אך נחשב לאחר מכן כבן בית.

נסיך או נסיכה יכולים להעניק למישהו תואר אבירות לפי שיקול דעתם (גם אם הכתר לא יאשר). לאחר מכן, אותו נסיך או נסיכה משמשים כפטרונו של האביר, אם כי מידת הפורמליות של זה משתנה ממקרה למקרה. לחלק מהנסיכים והנסיכות יש מסדרי אבירות מאורגנים היטב, בעוד שאחרים מקיימים יחסים רופפים יותר או מרוחקים יותר עם האבירים שלהם.

## תארים

* המשפחה מלכותית - ראש המשפחה מכונה בתואר מלך או מלכה, בני המשפחה הם נסיכים או נסיכות.
* הבתים הגדולים - ראש המשפחה מכונה בתואר דוכס או דוכסית, בני המשפחה הם לורד או ליידי.
* הבתים הקטנים - ראש המשפחה מכונה בתואר ברון או ברונית, בני המשפחה הם לורד או ליידי.
* הבתים הקטנים יותר - ראש המשפחה מכונה בתואר רוזן או רוזנת, בני המשפחה הם לורד או ליידי.
* אבירים - מכונים בתואר סיר או גבירה (Sir/Dame).

יש כמה דקויות נוספות שפחות נפוץ בהן. האם יש להתייחס לאדון או לגברת בשם הפרטי שלהם או בשם ביתם הוא עניין של ויכוח. לפי הגישה הפורמלית, יורש הבית מכונה לורד (שם בית) בעוד שבני משפחה אחרים הם לורד (שם פרטי), אך מנהג זה מונהג באופן רופף במקרה הטוב.

דיוק בתארים יכול להשתנות, כך למשל בספרים הנסיכים מכונים לעתים קרובות "אדון פלוני", וכך גם ילדיהם ואציליהם, ואפילו אוברון נקרא "אוברון, אדון אמבר". אתה יכול להשתמש ב"הוד מעלתך" כדי לפנות לנסיך, למשל, אבל "מ'לורד" עובד באותה מידה בספרים.

כתוצאה מכך, תואר נאות לילדי הנסיכים או הנסיכות רופף במקצת. בין אם הם הוכרו רשמית ובין אם לאו, בדרך כלל בטוח שמישהו יפנה אליהם בנימוס כאל לורד או ליידי כך וכך. פרוטוקול הוא דבר רופף באמבר, לאור כור ההיתוך של תרבויות. ניסיונות על אופי לפורמליזציה של כללים נתקלו בתוצאות מעורבות. אך יש בני אצולה ונסיכים באמבר שיקפידו על התארים שלהם (הנסיך ג'וליאן למשל).

## קווי דם מעורבים

כאשר דמות שייכת ליותר מקו דם אחד, החברות בפועל בבית נקבעת על ידי נישואין, חוק, מסורת, משא ומתן ועוד מספר גורמים. עבור עמיתים זה יכול להיות מאוד מסובך, אבל חוץ מזה, הבכירות מנצחת. אם אביר נמצא בעל דם דוכסי, ונלקח לביתו, הוא הופך לורד כזה וכזה, ומשאיר את התואר הקודם מאחור לכל דבר מלבד הזמנות לחתונה וטבלאות ישיבה מורכבות להפליא. למטרות אלה, בית המלוכה הוא בדיוק כמו כל בית אחר.

## מקורות הבתים ובעלות בקרקעות

לחלק מבתי האצולה, יש היסטוריה שראשיתה בימיה הראשונים של הממלכה. כל בית אצולה קשור לחלקת אדמה שהוענקה בכתר, שבוצעה בדרך כלל על הבית בימי קדם. זוהי דוכסות לבתים הגדולים, וברוניה או רוזנות לבתים קטנים. קרקע זו מהווה את בסיס ההכנסה של הבית, והאנשים המתגוררים בה מחויבים לבית, שמקבל אחריות על ניהולם, לרבות זכות הצדק עבורם.

רוב השטחים הניתנים לעיבוד באמבר משמשים לחקלאות קיום, והשאר הולך ליבול מזומן. לפיכך, מרבית בתי האצולה נאלצים לחפש מקורות הכנסה נוספים. ואכן, רובם תלויים בסוג כלשהו של מסחר, ולא באדמתם. הבתים הגדולים יותר, במיוחד הדוכסיות, הביאו עם הזמן אדמות נוספות למבנה שלהם, והרחיבו את שטחיהם באופן המוכר על ידי הכתר.

עד לידתה של הנסיכה פלורה (העידן של דיבל אשת המלך אוברון), זה היה נדיר שייווצרו בתים חדשים ולבתים אלו הוענקו קרקעות באמבר על ידי הכתר. בעידן של המלכה רילגה, רוב הבתים החדשים נוצרו על ידי קבלת קרקע קיימת של בית אחר ולא בקרקע חדשה שהכתר העניק, שכן לכתר לא הייתה עוד קרקע להעניק באמבר. ואחרי לידתה של רנדום (העידן של פאולטה כמלכה), יצירת בית חדש היה אירוע נדיר ביותר.

לנסיכים ולנסיכות של אמבר יש לכולם קרקעות אדמה קטנות באמבר, אחוזה, חווה, מכרה, אחוזת נופש וכיוצ"ב.

המלך אוברון העניק לפעמים תארי נימוסין למי שהיה חפץ ביקרם או כמתנה לילדיו. תואר נימוסין מכונה בדרך כלל על שם חלקת אדמה כלשהי, אך אין להן החזקה ממשית הקשורה אליהן; ייתכן שהם נקראים על שם נקודת ציון מסוימת, נהר, מעבר הרים וכדומה.

מקורות השראה נוספים: http://wiki.roadtoamber.com/noble-families