Astorma Sølvskjær

Alven **Astorma Sølvskjær** ble oppdratt av faren etter at moren døde. Storm fikk navnet sitt da hun som småbarn demonstrerte immunitet mot naturlig forekommende lyn. Storm var et vilt barn, og faren kjempet for å holde henne på den gode sti mens han samtidig reiste mellom dimensjoner og kjempet urett, som den gode trollmannen han var.

I tenårene sine danset hun på basarer og jobbet i festlokaler så snart hun hadde mot til å snike seg ut. Hun mesket seg i menneskene i Solvermon sin oppmerksomhet og ble stadig skrytt for sin utrolige skjønnhet. Siden ble applausen fra publikumet i de lokale barene ikke nok for henne, og hun strevde seg ut for å overgå seg selv i bragder og berømmelse.

Hun dro for å søke Hamun Kost for å bli opplært i magiens kunnskap. Hun viste en kjapp affinitet til kunsten og etter bare tre år var hun klar til å reise ut for å bevise seg selv, ikke i farens øyne, men offentligheten. Hun hadde en nærhet til både alkemi, spådom og fortryllelsessjarmer før hun søkte ham, men ønsket å fordype seg i tabu-belagt nekromansi. I mange år reiste hun sammen med ham rundt i Fáarin og sverdkysten og utførte bragder som rangerte fra ekspedisjoner for å finne magiske gjenstander, til å redde hele byer fra trusler.

Hun søkte å studere under hans lære når hun var i tenårene sine, og uttrykket et stort ønske for nekromansi, ubevisst for andre enn de to. Han tok henne under sin vinge, og etter tre år var hun opplært i alt trollmannen kunne lære henne. En fabelaktig elev og en sterk magier ble hun beskrevet som av Hamun, som selv etter hun var uteksaminert, brukte henne som partner i både eksperimenter og oppdrag. De delte begge en ønske om å oppnå store ting, men Hamuns stammer fra et ønske om å leve for alltid, mens hun egnet seg bedre for offentlig ære.

Sammen reiste de rundt Fẚriel. De var ikke alltid etiske i arbeidet de gjorde, og sjeldent var det pur humanitært arbeid. Alle hendeser og bragde ble katalogisert av Hamun, som senere ble brukt i biografien hennes, 'I Stormens Øye'.

Betydningsfulle bragder inkluderer:

* Beseiringen av Hippogriffen Olixo, som hadde satt leir i leirbakkene ovenfor Dolkan. De brukte i ettertid fjærene dens til å skape flygende kapper. Olixo hadde derimot lagdt egg, og andre hippogriffer vokste straks opp og fortsatte å plage Dolkan, men da hadde allerede bragden nyttet sitt bruk, og de gikk videre til neste.
* Beseiringen av en Kossuth-Kult. Disse fanatikerene hadde ofret unge kvinner til flammenes gud. Hamun og Storm reiste til leiren deres og drepte hver eneste en, for så å bringe dem tilbake i form av en liten arme udøde, både kultister og ofre. Disse ble sendt til Thay for å arbeide som slaver.
* Bannlysningen av spøkelset Thimble fra et gjemsøkt hus i Waterdeep. Thimble var verken ond eller aktivt gjemsøkende, men det var uavhengig av dette en prima mulighet for storm å kunne bevise seg i hovedstaten, og for Hamun funket spøkelset som en bærbar arkana-kilde. Thimble ble fanget i en liten termos, som Hamun har med seg til den dag idag.

Hamun og Astorma skilte sine veier når Astorma møtte mannen sin, Sezos Sølvfjell. Hamun var motsatt til at Astorma skulle kaste bort det livet de hadde sammen på denne lavlige trollmannen, men på dette tidspunktet hadde Storm allerede skaffet seg anerkjennelse i høy grad, og blitt tilbudt en plass i magikrati-rådet i Solvermon. De gikk ikke fra hverandre på gode tanker, og Hamun tilsto aldri følelsene han hadde for henne.Hun fortsatte stadig med ekspedisjoner lenge etter, i flere tiår, inntil hun møtte Sezos Sølvfjell, som overbeviste henne om å gifte seg med ham. De flyttet tilbake til Solvermon, og hun tok navnet Sølvfjell til etternavn. Hun ble tilbudt en plass ved magiens bord, magokratiet som styrer Solvermon, som hun har sittet i siden. Hun har skrevet flere bøke om sine reiser, og en biografi er blitt skrevet, kalt 'I Stormens Øye', som ble en bestselger. Hun tar seg fortsatt tid til å reise på ekspedisjoner når enn eksotiske gjenstander blir nevnt i fjerne land.

Hennes far, Elué Sølvskjær, døde i en lommedimensjon, kjempende mot en gulldrage som ønsket å bryte gjennom for å ruinere Solvermon. Sezos var en trollmann og menneske som var bosatt i Sølvfjellene med familien sin, og okkuperte dagene sine som bytrollmannen, som arbeidet for byboerene og løste deres lokale problemer. Han flyttet fra hjembyen og foreldrene året etter han møtte Storm, for å oppdra barna til ham og konen på fulltid.

I 1435, fikk de sitt første barn, Osran Sølvfjell. Han var en gutt med mye engasjement og glede i andre skapningers oppmerksomhet, og tok godt etter sin mor. Han fikk en god og trygg oppvekst, med høyprofilerte venner og bekjente. Fra ung alder gikk han ved Miresk's, som var en godt etablert privat magiskole, sentralt i Solvermon. I en alder av femten, ble han sendt til utveksling hos en fjern trollmann, Jarmin Folker som spesialiserte seg innen Evakosjon-magi, som innebar destruerende og offensive formler, i håp om å bli general i Solvermon trollmann-armeen, og bringe ære til familienavnet sitt og beskytte byen sin. Etter å ha dratt fra Jarmin året han fylte tjue, dro han ut for å arbeide som eventyrer og forhåpentligvis følge i sin mors fotspor, som han gjør til den dag i dag.

I 1451 fikk de sitt andre barn, Sylva Sølvfjell. I ung alder ble barnet presset til å en stor magisk fremtid. De ble sendt til privatskolen Miresk's tre år tidligere enn broren. Sylva ble oppdratt i morens visjon om Alkemi og fortryllelsessjarmer, men fikk farens større inklinasjon mot å samle kunnskap for kunnskap sin skyld, og ikke offentlig ære og annerkjennelse.

Til denne dag sitter hun ved magiens bord, Magokratiet i Solvermon. Hun har anerkjennelse, rikdom og familie. Men hun frykter den økende trusselen fra Mange-Piler Kongedømmets ekspansjon.