Kanadai Domínium

Rule Britannia!

## Kanadai Domínium (Dominion of Canada)

A Kanadai Domínium egy gyarmati ország, mely belpolitikai autonómiával rendelkezik, és Nagy Britanniához tartózik.

### **TÖRTÉNELME:**

#### **Őslakosok:**

Az őslakos és az inuit népek hagyományai szerint a bennszülöttek már az idők kezdete óta ezen a földön éltek. Az őslakosok létszáma a terület mérete alapján készült becsülés szerint az 1400-as évek végén 200 000 és 2 millió között lehetett; az Európából származó influenza-, kanyaró-, és himlőjárványok ismételt kitörései, az európaiakkal való kapcsolat egyéb negatív hatásaival együtt akár 85–90%-os népességcsökkenést is eredményezhettek a kapcsolatfelvételt követően, főként az első két évszázadban.

#### **Európai gyarmatosítás:**

Az első európaiak i. sz. 1000 körül vetődtek ide, amikor a vikingek rövid időre letelepedtek L’Anse aux Meadows-nál; a telep pusztulása után egészen 1497-ig nem történt újabb kísérlet Észak-Amerika felfedezésére, mígnem az olasz Giovanni Caboto felderítette Kanada atlanti partját Anglia számára, ezt követően pedig Jacques Cartier francia felfedező tett újabb felfedezőutakat, 1534 és 1542 között. Samuel de Champlain francia felfedező 1603-ban érkezett a földrészre, és 1605-ben Port Royalnál, majd 1608-ban, Québecben létrehozta az első állandó európai településeket. Ezekből lett Acadia és Kanada fővárosa. Új-Franciaország francia gyarmatosítói közé tartozó canadienek a Szent Lőrinc-folyó vidékén nagy területet népesítettek be, az acadiaiak pedig a mai tengeri tartományok területén éltek, miközben a francia szőrmekereskedők és a katolikus hittérítők a Nagy-tavak és a Hudson-öböl vidékét derítették fel, utat találtak a Mississippi mentén Louisianáig.

#### **Angol terjeszkedés:**

1610 körül az angolok Újfundlandon halászkikötőket hoztak létre és délebbre megalapították a tizenhárom gyarmatot. A franciák és az indiánok között (részben a szőrmekereskedelem feletti uralomért) 1689 és 1763 között egymás után négy gyarmatközi háború robbant ki, melyekben az angolok is részt vettek. Új-Skócia nagy része brit uralom alá került az (1713-as) utrechti békeszerződéssel; 1763-ban pedig a hétéves háborút lezáró párizsi békekötés során Franciaország a Brit Birodalom javára lemondott Kanadáról és Új-Franciaország nagy részéről. Az 1763-as királyi proklamáció Új-Franciaország területének egy részéből létrehozta Québec Tartományt és Új-Skóciához annektálta a Breton-foki-szigetet.  A kiáltvány emellett korlátozta a francia kanadaiak nyelvi és vallási jogait is. 1769-ben a St. John's-sziget (jelenleg *Prince Edward-sziget*) különálló gyarmat lett. Egy esetleges québeci konfliktus elkerülésére az 1774-es Québec törvény (*Quebec Act*) kiterjesztette Québec területét a Nagy-tavakra és az Ohio völgyére, és visszaállította a francia nyelvet, a katolikus vallást, valamint a francia polgári törvényeket Québecben. Ez a tizenhárom gyarmat sok lakóját feldühítette, és hozzájárult az amerikai függetlenségi háborúhoz. Kanada az amerikai függetlenségi háború alatt végig az angolok oldalán állt, a brit hadsereget kanadai lakosokból verbuvált katonák egészítették ki, az amerikai erők pedig több alkalommal támadást intéztek délről Kanada ellen. Az 1783-as párizsi békeszerződés elismerte az amerikai függetlenséget és átengedte a Nagy-tavaktól délre található területeket az Egyesült Államoknak. Körülbelül 50 000 lojalista menekült az Egyesült Államokból Kanadába. A tengerparti területek lojalista településeinek átszervezése keretében Új-Brunswickot leválasztották Új-Skóciáról. Hogy megfeleljenek a québeci angolul beszélő lojalisták igényeinek, az 1791-es törvény az alkotmányról *(Constitution Act of 1791)* felosztotta a tartományt a francia ajkú Alsó-Kanadára és az angol ajkú Felső-Kanadára, mindkettőnek saját választott törvényhozó gyűlést biztosítva. (Felső- és Alsó-) Kanada volt az 1812-es háború fő frontja az Egyesült Államok és a Brit Birodalom között. Kanada védelme hozzájárult az egységérzet kialakulásához a brit észak-amerikaiak körében.

#### **Liberalizáció:**

Miután Nagy Britannia és koalíciója legyőzte Napóleont, Kanadában is elkezdek terjedni az új forradalmi eszmék. 1820-ban William Lyon Mackenzie King lesz Kanada gyarmati kormányzója. Mackenzie liberális nézeteket vallott, és elkezdte demokratizálni, s liberalizálni a gyarmatot. Kiváló szónoki képességével olyan politikai beszédeket mondott mely az egyszerű polgári réteg, munkások és parasztok egyaránt megkedvelték. Egy nemesi család is, a Parker-család is támogatta. Ez lassú folyamat volt, mely 1829-es Wellington brit miniszterelnök halála gyorsított fel. 1930. március 21-én IV. György brit király jóváhagyásával bevezették a Mackenzie Alkotmányt *(Mackenzie Constitution of 1830)* mely kisebb autonómiát kapva megalakul a Kanadai Hercegség *(Principality of Canada)* és kihirdették a szabadválasztásokat mely csak 21 életkorát betöltött férfi állampolgárok szavazhattak. IV. György brit király Thomas Parkert nevezte meg Kanada herceginek. Az 1832-es választásokon 4 párt indulhatót (A Munkáspárt, Liberális Párt, Nemzeti Párt és a Konzervatív Párt.) a liberális Mackenzie elsöprő győzelmet aratott.

#### **Radikális intézkedések és a válság:**

Mackenzie miniszterelnök földreformokat hajtót végre, csökkentette az alsóbb rétegek adóját, bevezette a Gazdag Adót *(Rich Tax of 1833*), javította az egészségügyet, bevezette a tankötelezettséget, miszerint minden 6 év alatti gyermek tanköteles. Megalkotta a Gyermekvédelmi Törvényt *(Child Protection Act of 1835*) mely megszüntette a gyerekmunkát, illetve bevezették A Hercegi Törvény (*Princely Law of 1837*) mely jelentősen korlátozták a herceg hatalmát, s jog körét. Bár a polgári réteg támogatja, a munkások szenvednek. Ez gazdasági recesszióhoz vezetett. Rengeteg munkaerőtől estek el a gyárak. A munkások sztrájkolnak. 1838-ban I. Viktória királynő nem elégedett I. Thomas herceggel, aki független akart lenni a koronától, ezért leváltotta, s Winston Churchill unokaöcsének, Edward John Spencernek adta meg a hercegi titulust.

#### **Spencer vs Parker**

Thomas Parker kénytelen volt lemondani hercegi hatalmától, ám ezek után összeesküvés kezdett szervezni az új kanadai herceg ellen. I. Edward kanadai herceg feloszlatta a parlamentet a királynő engedélyivel, s új választásokat irt, úgy, hogy kizárta a Munkáspártot, ami nagy felháborodást okozott a szegény munkások közt. A választásokat a Nemzeti Párt nyeri meg. Nagy Britanniában is válságos helyzet uralkodott, így nem tudott eléggé foglalkozni a kolóniákkal. 1840-ra Thomasnak komoly támogatója lett a Nemzeti Párt képiben, s puccsot szervezett a herceg ellen, ám sikertelen volt. Thomas több politikai gyíkosságot követ el (merényletek, mérgezések). A gazdasági és politikai helyzet egyre rosszabb, a radikális marxisták létrehozzák a kommunista pártot. Parker és Spencer család egymás torkán esnek és véres harcok zajlanak. A brit royalisták létrehozzák a Royalista Pártot.

#### **Lázadás:**

Amig a két család egymás ellen harcol Kanada irányításáért, addig a „Népek Tavasza” nevű forradalmi hullám Kanadát is elérte. A nacionalisták, szocialisták és liberálisok együtt összefogtak egy egyenlő, szabad és független szuverén Kanadáért. 1848. április 8-án több nagy városban forradalom robban ki, illetve a Parker család is felkelést szervezett a brit korona ellen, hogy Thomas lányját, Camillát választhassak Kanada hercegnőnek. I. Edward a királynő engedélyivel újra feloszttatja a parlamentet, statáriumot vezet be és a hadseregnek adja az irányitást. 1848. április 12-én Montréalban kikiáltják a szabad Kanadai Köztársaságot és a koronától való függetlenséget. Amig kommunisták Ottawát ostromolják, a forradalmi tömeg kezdték kiszorítani a royalistákat Québec irányában. Wiston Churchill és a brit koronának volt annyi pénze meg fegyvere, hogy tudjon csapatokat, fegyvereket és sok pénzt küldeni. 1848 nyarára megérkezett a támogatást, s ennek hatására 1848. szeptember. 1-én I. Edward megkezdi a forradalom leverését. Mellette volt a fiatal csinos lánya Lady Diana Spencer, aki növelte a katonák morálját és bátorságát. Québecben, Montréalban és Ottawában kegyetlenül lemészárolták a forradalmárokat, kommunistákat, nacionalistákat.

#### **A Domínium helyreállítása:**

Edward miután leverte a forradalmat, hamar belekezdett Kanada helyreállításba. Szerencsére nem nagyon volt pusztítás, csak minimális károk kerekeztek, de az ország sok területet veszített, mely jelenleg őslakósok, nacionalisták és kommunisták irányítják.  1849. január 2-án bevezeték a rég óta elkészült Domínium alkotmányt (*Dominion Constitution of 1849*) mely tovább növelte a herceg hatalmát, s jogkörét, még jobban korlátozva lett a demokráciát (kommunisták és nacionalisták kilettek tiltva. nyílt szavazás), illetve változott Kanada gyarmati státusza. Megkérte a Royalista Pártot és annak vezetőjét John A. Macdonald-t hogy alakítsanak kormányt. A Royalista Párt megerősítette a herceg hatalmát, s az ország stabilitását. Kijelölte a népszerű Lady Diana Spencert mit társuralkodó nőt, hogy még tovább növelje a stabilitás. Létrehozta a Kanadai Princemanst mely a herceget védi és a rendszerellenségét kutatja fel. Kiegyezett a liberálisokkal és a mérséklet szocialistákkal, hogy részt vehetnek a parlamenti gyűléseken, ha lojálisak maradnak a koronához. Ez volt a Macdonald-Mackenzie-Thompson paktum. A Kommunista Pártot és a Nemzeti Pártot betiltotta.

#### **Diana kanadai hercegnő**

Edward kanadai herceg halála után Diana lett Kanada kormányzója. Számos törvényeket fogadott el, hogy biztosíthassa a polgárok, munkások, parasztok és gyermekek jogait. Tovább terjesztette a szavazati jogokat. Sokszor körbe járja az országot, hogy a nép láthassa őt, hiszen a kanadai nép vonzódik iránta. A hercegnő imádja ha flörtölnek vele. 1850. májusán lemondatja a Royalista Pártot és előrehozott választásokat irt ki, mely a liberálisok nyerték meg. A hercegnő és Károly románca odáig ment, hogy 1850. július 29-én összeházasodtak Nagy Britanniában, a Szent Pál székesegyházban.

### **ÁLLAM MÜKÖDÉSE:**

**Domínium:**

A Kanadai Domínium ugyan a brit korona része, mégis nagyobb autonómiával és szabadsággal rendelkezik, mint a gyarmati státusz idején. Saját parlamenttel, saját hadsereggel, saját valutával, saját bankkal, saját belpolitikával rendelkezik, de hűséges marad a koronához. A brit uralkodónak annyi beleszólása van, hogy ő irányítja a külpolitikát és a kereskedelmet meg a hadügyben is van némi beleszólalása, illetve Kanadának köteles adót fizetni a koronának. Ez az 1849-es Domínium Alkotmány biztosítja, mely a brit uralkodó is elismerte.

#### **Hercegség:**

A Domíniumban a herceg irányítja Kanadát a parlamenttel közösen. Aki megkapja a kanadai hercegi titulust, az Kanada kormányzója, aki a brit korona nevében kormányoz. Ha a herceg lemond vagy életét vesztit, akkor az utódja örökheti. A herceg kinevezheti, lemondhatja a kormányfőt és annak kormányját. Választást írhat ki, ő mondhatja meg hogy ki indulhat és ki nem, betilthat pártot, ha nem hűséges a koronához. Ő szentesítheti vagy meg vétózhatja a törvényeket, feloszthatja a parlamentet végveszély esetén. Château Frontenac palota a jelenlegi hercegi udvar. A herceg elsőszülött fia megkapja az québeci hercegi titulust.

#### **Parlament:**

Az Ottawai Parlamentben alkotják, s módosítják a törvényeket. A kormányfő és annak kormánya az, aki irányítja a pénzügyet, hadügyet, belügyet és külügyet a brit korona nevében, miután a herceg megkérte a kormányalakítását. A választásokon olyan pártok vehetnek részt, aki hűségesek a brit királycsaládhoz. Két kamarás parlamentről beszélhetünk. Az alsóház volt a képviselőház, mely a parlamenti képviselők alkothatják a törvényeket. A felsőház volt az arisztokraták, s nemesek, akik Kanadát és a brit korona érdekeit képviselte. Az alsóház nekik adják a megalkotót törvényt, s ha a felsőháznak megfelelt, akkor továbbítják a herceghez, aki szentesíti a törvényt. A választásokon 21 életévi betöltő férfi állampolgárok szavazhatnak nyílt választásos rendszerben. Az alsóházhoz 90 képviselő (tartományokként 2), a felsőházhoz 45 nemzetképviselő (tartományokként 1) tartozik. A 45-ből 15 egyházi, s 30 nemesi nemzetképviselő.

#### Pártok:

##### Royalista Párt:

A Royalista Pártot 1843-ban alapítja meg John A. Macdonald jó pár brit royalista társasággal. A párt a kanadai herceget és a brit koronát képviseli. Tehát ha a korona és a herceg egy javaslatot/törvényt szeretnek iktatni/módosítani vagy eltörölni, akkor a Párt teljesitit a herceg/korona akaratát. Céljuk, hogy visszaállítsák a francia forradalom előtti régi rendet. Bár elfogadják az új gazdasági változásokat, azonban régi hagyományokról nem szeretnének lemondani. Csak is az anglikán egyházat ismerik el, illetve elitélnek minden olyan próbálkozást, mely alá ássa a korona, a herceg és az egyház tekintélyét.

**Frakcióvezetője:** John A. Macdonald

##### Konzervatív Párt:

A Konzervatív Párt a Royalista Párthoz hasonlóan a régirend hívei és ők is elutasítják a forradalmi eszméket, ám annyival van eltérés a két párt között, hogy a konzervatívok nem akarnak egy erős központosított hercegi hatalmat, illetve hajlandóak elfogadni az alkotmányt, illetve némi jogokat elismernek. Fontosnak tartják a vallási szabadságot, bár jobban kedvelik az anglikán egyházat.

**Frakcióvezetője:** Charles Tupper

##### Liberális Párt:

A Liberális Párt a szabadelvűek társasága, mely a „szabadság pártjának” szokták magukat hívatni. Egy szabad országot és szabad társadalmat szeretnék, bár a Macdonald-Mackenzie-Thompson paktum értemében elismerik a korona függőségét. Céljuk, hogy a polgári rétegének legyenek jogai, legyenek több beleszólásuk a politikába és hétköznapi életben. Sok rétegnek szeretnék biztositani a választó, szólás és sajtószabadságot, illetve támogatják a szabadpiacot.

**Frakcióvezetője:** William Lyon Mackenzie King

##### Munkáspárt:

A Munkáspárt a munkásokat képviselő szocialista közöség. A Macdonald-Mackenzie-Thompson paktum értemében mérséklet irányzatot követnek, s elhatárolódtak a szélsőséges kommunistáktól. A munkások jogaiért harcolnak, hogy ne kelljen borzalmas körülmények közt élni, s támogatják az államitulajdoni irányitásokat.

**Frakcióvezetője:** John Thompson

#### **Hadsereg:**

A Domínium haderejének hivatalos főparancsnoka a brit uralkodó, illetve Bernard Montgomery, ám a *Dominion Constitution* értemében Kanada önállósággal rendelkezik hadügyben és főparancsnoka a kanadai herceg. Három fő egysége van, a Kanada Királyi Hadsereg (*Royal Canadian Army*) a szárazföldi egység, Kanadai Királyi Haditengerészet (*Royal Canadian Navy*) a tengerei egység és a Kanadai Királyi Gárda (*Royal Canadian Guard*) aki a Domínium védelmére és a rend/biztonság fenntartásért felelős.

#### **Államfeje:**

* **Államfő:** I. Viktória brit királynő
* **Kormányzó:** Diana kanadai hercegnő
* **Örököse:** Vilmos québeci herceg

#### **Kormányfeje:**

* **Kormányfő:** William Lyon Mackenzie King
* **Pénzügyiminiszter:** Albain Rousseau
* **Belügyiminiszter:** Winthrop Jackson
* **Hadügyminiszter:** Wiston Churchill (Scott Hunt)
* **Rendőrminiszter:** Albion Kinsman
* **Gazdaságiminiszter:** Lionel Bonnaire

#### **Tábornokok:**

* Claude Auchinleck
* Alan Cunningham
* Károly Burges

#### **Admirálisok:**

* Bruce Fraser
* Andrew Cunningham
* John Cunningham