Emrys

> 𝑰𝒕'𝒔... 𝒍𝒐𝒏𝒆𝒍𝒚. 𝑻𝒐 𝒃𝒆 𝒎𝒐𝒓𝒆 𝒑𝒐𝒘𝒆𝒓𝒇𝒖𝒍 𝒕𝒉𝒂𝒏 𝒂𝒏𝒚 𝒎𝒂𝒏 𝒚𝒐𝒖 𝒌𝒏𝒐𝒘, 𝒂𝒏𝒅 𝒉𝒂𝒗𝒆 𝒕𝒐 𝒍𝒊𝒗𝒆 𝒍𝒊𝒌𝒆 𝒂 𝒔𝒉𝒂𝒅𝒐𝒘. 𝑻𝒐 𝒃𝒆 𝒔𝒑𝒆𝒄𝒊𝒂𝒍, 𝒂𝒏𝒅 𝒉𝒂𝒗𝒆 𝒕𝒐 𝒑𝒓𝒆𝒕𝒆𝒏𝒅 𝒚𝒐𝒖'𝒓𝒆 𝒂 𝒇𝒐𝒐𝒍.
>
>

Merlinről valószínűleg már mindenki hallott valamilyen úton-módon, de ahogy a legtöbb ókori legenda, az övé is egy kissé összekuszálódott az évszázadok során.

Már önmagában a születése is egy legendaként maradt fent. A szóbeszéd szerint egy nem tervezett terhesség "gyümölcseként" látta meg a napvilágot Walesben. Édesanyja Hunith, Dyfed száműzött hercegnője volt, aki apácaként élt Caerfyrddin falujában, ezért különösen pikáns eseménynek számított a helyiek körében a szülés. A gyermek apjának kiléte máig rejtély, de az az egy biztos, hogy semmiképpen sem egy egyszerű halandó volt. A két legelterjedtebb elképzelés, hogy egy incubus, a nők elcsábításából megerősödő démon, vagy egy bukott angyal lehetett.

Félvérségéből fakadóan a mágiával születésétől kezdve közeli viszonyban állt a fiú. Hamar tehetséges varázsló vált belőle, habár arról, hogy kitől is tanulta pontosan meg a mágiát, szintén eltérő történetek születtek. Bizonyos források szerint önmagától ismerte ki a természet titkait, máshol meg az erdei szellemek voltak a segítségére. A legvalószínűbb, hogy mindkettő szerepet játszott valamelyest a dologban.

Egész fiatalon népszerű vált képességei révén, s a szülőfalujával szomszédos területeken örömmel látták a szolgálatait. Ennek eredményeképpen egyre magasabb körökben tett szert ismeretségekre. Huszonéves korában végül elhagyta szülőfaluját és vándorútra indult. Bejárta egész Albiont, és közben megismerte a sziget minden titkát.

A Merlinről szóló legismertebb történetek Camelothoz és Arthur király udvarához kötődnek. A varázsló hosszú kalandozásai után Uther Pendragon szolgálatába szegődött. Segített neki szerelmi ügyeiben, valamint későbbiekben illegitim örököse, az ifjú Arthur nevelésében is. Ő készítette elő a következő király megválasztásának ceremóniáját is, a híres kőbe zárt kardot. Ezt végül Arthurnak sikerült kihúznia, és ezzel elkezdődött Camelot virágzásának korszaka.

A király és a varázsló együtt legyőztek minden fenyegetést, amely királyságra szemet vetett, beleértve az Albiont rettegésben tartó sötét erőket is. Ám minden jónak eljő a vége, ahogy ennek  a boldog korszaknak is véget vetett szerencsétlen események egy bizonyos sorozata...

Mind Artúrnak, mind pedig Merlinnek egy nő jelentette a vesztét. A női társaságot addig sem megvető varázslónak Viviane, Northumberland hercegnője rabolta el a szívét, azonban a férfi vonzalmát a lány egyáltalán nem viszonozta. Nem bízott a mágusban, mert úgy vélte, túl nagy hatalommal bír, és bármikor felhasználhatja ezt a fölényét arra, hogy a lányt akarata ellenére magába habarintsa. Azért, hogy ezt megelőzhesse, arra kérte Merlint, hogy tanítsa meg a varázslásra és ezáltal egyenlő felekké váljanak, s azután megszűnjenek a nőben a kételyek. A varázsló ezt örömest teljesítette, nem sejtvén, hogy ezzel a saját bukását idézi majd elő.

Sok időt töltöttek együtt a lánnyal. Vándoroltak, és közben átadta minden tudását a mágus. Mikor hírt kaptak Artúr királytól, hogy sürgősen szüksége lenne a varázsló segítségére, azonnal útra keltek. Az útjuk során egy kősír mellett töltötték az egyik éjszakát. Viviane viszont ahelyett, hogy megszerette volna a varázslót, egyre nagyobb ellenszenvet érzett felé. Innentől kezdve ellenségekké váltak, és elkövetkezendő évtized egymással való viaskodásaikról szólt.

Rivalizálásuk eredményeképpen mindketten nagyobb és nagyobb hatalmat halmoztak fel, hogy felvehessék a versenyt a másikkal és annak trükkjeivel. Végül mindketten elérték a halhatatlanságot, amely némi problémát jelentett a macska-egér játékukra nézve. Mégpedig azt, hogy emiatt többé már nem lehetett igazán győztese.

Ebbe a hamis biztonságtudatba nyugtatta bele magát Merlin, aki ezután megpróbálta újra feszültségek nélkül élni életét. Egy napon egy durván kifaragott kövekből készített kaput talált, ami egy hatalmas, hosszasan az égbe nyúló torony bejáratául szolgált. Az épület szerkezete nagyon hasonlított a Stonehenge-nél látható építményekhez. A különleges képződmény felkeltette a mágus érdeklődését. Gyanútlanul besétált.

A kapu túloldalán egy ősi nyelven szóló felirat volt belevésve a kőbe. "Csak az ártatlanok léphetnek át." Érezte, hogy egy csapdába sétált bele. Makacsságból azért még megpróbált kisétálni a kapun, de akárhányszor átlépte a küszöbét, ismét a kősírban találta magát a külvilág helyett. A furcsa építmény végtelen magasságba nyúlott, látszólag nem volt teteje. Egy hosszú csigalépcső vezetett felfelé, és Merlin jobb híján megpróbált azon keresztül kijutni valahogy a börtönéből. Egyre magasabbra került, de a torony látszólag nem akart véget érni. Úgy tűnt, örökre ott ragadt...

A börtönt Viviane készítette elő. Miután a férfit sikeresen bezárta oda, eltüntette a nyomokat, hogy senki ne szabadíthassa ki. Ezzel nem csak Merlin sorsa pecsételődött meg, hanem Cameloté is, ugyanis így a varázsló nem lehetett ott, hogy megsegítse a királyt, ami a Pendragon-ház és a legendás királyság bukásához vezetett.

Merlin a toronyban töltötte az elkövetkezendő másfél évezredet. Varázserejének köszönhetően figyelemmel tudta követni a világban történő eseményeket, itt-ott néhol bele is tudott szólni, de csak nagyon közvetve. A nagy bezártságnak köszönhetően idővel őrület jeleit kezdte mutatni, ezért - szintén mágiával - társaságot teremtett magának, akikkel beszélgetni tudott odafent a toronyban. Egészen átlagos emberektől kezdve mindenféle bizarr lényig, minden megtalálhatóvá vált a toronyban.

Merlin még saját magáról is csinált néhány másolatot, bár soha egyikkel sem elégedett meg teljesen. "Nem voltak tökéletes másai." Ám, bár ezek a klónok nem voltak olyan erősek, mint az eredeti mágus, de volt egy tulajdonságuk, amiben előbb jártak mint a vezérük: Merlinnel ellentétben ők mind ártatlanok voltak, elvégre, "frissen születtek."

Mikor erre rájött a varázsló, felfedezte végre a rést Viviane csapdáján. Elküldte hát a másolatait a tornyon kívülre, hogy próbálják meg onnan lerombolni a börtön bejáratát. Azonban, amint átléptek a kapun, a varázserejük erősen megcsappant. Így viszont nem lehettek képesek kiszabadítani eredeti önmagukat.

Új ötlet kellett, amit egy rövid kupaktanács után ki is találtak: a másolatok szétszéledtek, hogy bejárják az egész világot, és ezalatt megkeressék a módját annak, hogy a "fő Merlin" is kijuthasson a toronyból. Azonban az ősi kelta varázsló a klónok orrára kötötte, hogy ne beszéljenek senkinek se küldetésük igazi mivoltáról. Azt bemesélhetik, hogy ők az igazi Merlin, de azt nem, hogy mi van valójában a híres mágussal. Így indult útra a sok-sok Merlin, hogy világot lásson...

**Emrys ismerősei**
**Barátok**Arthur x Nomia