КВ-4

Декілька варіантів КВ-4. Автор Giganaut.

**КВ-4** — проєкт совєтського надважкого танка сімейства "КВ", з масою 100 тонн. На КВ-4 пропонувалися нові технічні рішення, вузли та агрегати, які застосовуються на наступних бойових машинах СРСР. Над новим танком працювало понад 20 конструкторів і близько 20 проектів було готово. У червні 1941 р. всі роботи з КВ-4 було згорнуто на користь КВ-5.

## Історія

11 березня 1941 р. радянська розвідка передала "вгору" інформацію про те, що в Німеччині запущено виробництво важких танків. Найбільший з них, Тип VII, нібито мав масу 90 тонн та озброєння у вигляді 105-мм гармати. Радянське керівництво сприйняло повідомлення розвідників всерйоз. Відповідно, закипіла і робота конструкторів, яким було доручено створити гідного ворога для німецьких важких танків. Результатом цієї роботи стало кілька неординарних проектів танків КВ-4 та КВ-5.

Вивчивши отриману від розвідників інформацію, у Головному автобронетанковому управлінні Червоної армії (ГАБТУ КА) дійшли висновку, що 90-тонний PzKpfw VII (проект важкого танка VK 65.01) озброєний, швидше за все, танковою версією 105-мм Flak зеніт. 1940 р. закупила радянська комісія. Після вивчення результатів стрільби Flak 39 було зроблено висновок, що більш-менш ефективний захист від цієї гармати можливий при товщині броні не менше 130 мм.

21 березня 1941 р. було складено тактико-технічні вимоги на танк, який мав отримати індекс КВ-4. Його бойова маса оцінювалася у 70-72 тонни. При цьому лоб корпусу та башта по периметру мали отримати броню завтовшки 130 мм, борти корпусу – 120 мм. Як озброєння планувалося використовувати 107-мм гармату Ф-42 (ЗІС-6), а також 3 кулемети. При цьому наприкінці документа обговорювалося, що має бути побудовано 2 танки – з 76-мм (мова йшла про ЗІС-5 з балістикою зенітки 3-К) та 107-мм гарматами. Боєкомплект для 107 мм гармати передбачався в 70-80 пострілів. Як силова установка передбачався двигун потужністю 1 200 к.с. Як тимчасовий захід передбачалося використовувати 850-сильний мотор В-2СН. З потужнішим двигуном максимальна швидкість танка оцінювалася в 35 км/год.

Директору заводу № 92 Єлян та головному конструктору Грабіну доручено було розробити 107-мм танкову гармату з початковою швидкістю снаряда 800 м/с під унітарний патрон з бронебійним снарядом вагою 18,8 кг і за розробленим проектом виготовити, випробувати та здати до 1 червня. .дослідний зразок цієї гармати для випробування в танку КВ-2. Народний комісаріат боєприпасів був зобов'язаний:

* до 1 червня 1941 р. відпрацювати постріл з бронебійним та осколково-фугасним снарядами;
* до 15 травня 1941 р. виготовити 2 000 пострілів з лафетопробним снарядом, до 10 червня 1941 р. - 2 000 пострілів з осколково-фугасним снарядом і до 15 червня 1941 р. - 500 пострілів з бронебійним снарядом.

До 27 березня було підготовлено проект постанови РНК СРСР та ЦК ВКП(б) "Про виготовлення дослідних зразків важких танків". Згідно з ним, обидва зразки нового важкого танка планувалося виготовити до 1 листопада 1941 р. Креслеву документацію Кіровський завод готував до 17 липня, а Іжорський завод до 1 жовтня відвантажував корпуси та вежі. До 1 вересня завод №92 відвантажував одну 76-мм гармату ЗІС-5 та одну 107-мм гармату ЗІС-6.

Що стосується силової установки, протягом 10 днів очікувалися міркування щодо розробки моторів на базі В-2 та М-40. Під В-2 мав на увазі двигун В-2СН, а ось з другим мотором ситуація цікавіша. Цей двигун, що мав авіаційне походження, випускався на Кіровському заводі. Його штатна потужність становила 1 000 к.с., а також була форсована до 1 500 к.с. модифікація М-40Ф.

Втім, до 7 квітня ситуація дуже змінилася. Підхід до КВ-4 змінився. Його бойова маса зросла до 75 тонн та основною бронею 125-130 мм, при цьому передбачалося можливе зростання товщини броні в найбільш уразливих місцях до 140-150 мм. Товщина бортів досягла 125 мм. Термін з розробки посилювався: макет і технічний проект необхідно було подати на затвердження в НКО СРСР до 15 червня, а Іжорський завод зобов'язаний виготовити і подати на Кіровський завод корпус і вежу до 15 серпня 1941 До 1 жовтня 1941 виготовити один досвідчений зразок . Директору Кіровського заводу Зальцману та головному конструктору відділу №5 Кіровського заводу Яковлєву було доручено спроектувати та виготовити до 15 жовтня 1941 р. для танків КВ два досвідчені дизелі потужністю 1 200 к.с. на базі двигунів М-40 чи М-50. Аналогічне завдання було і заводу №75 Наркомату середнього машинобудування. Але це було ще не все. Замість КВ-4 з гарматою 76 мм ухвала РНК СРСР і ЦК ВКП(б) №827–345сс зобов'язала Кіровський завод розробити танк, який за своїми характеристиками однозначно був би відповіддю на примарний PzKpfw VII. Проектований танк отримав індекс КВ-5.

Пред'явлені вимоги до нових танків означали, що проектувати КВ-4 і КВ-5 належить якщо і з нуля, то після серйозного перегляду концепції. Перед Ж.Я. Котиним, який очолював КБ Кіровського заводу, постало складне завдання, яке мало бути вирішено швидко.

Над проектом КВ-4 конструктори почали працювати у квітні 1941 р., а оскільки досвіду подібних робіт на Кіровському заводі не було, начальник СКБ-2 Ж. Котін взяв на озброєння ідею, яку наприкінці 1930-х років. при проектуванні середніх та важких танків використало КБ дослідного заводу №185. У результаті розробки танків 115 і Т-100 відпрацьовувалося відразу кілька варіантів танка, які готували різні групи. До проектування танка КВ-4 Котін залучив багатьох інженерів свого КБ і поставив це на конкурсну основу. Для більшої мотивації найуспішніші роботи, за домовленістю з директором Кіровського заводу І. М. Зальцманом, вирішили преміювати.

Всі автори з великим ентузіазмом взялися до справи. Робота закипіла в десятих числах квітня 1941 р. Умови конкурсу обмежували інженерів у досить вільних рамках. Завдання, отримане ними, було досить важким: установка відразу двох гармат і броня, що ніколи не застосовувалася на вітчизняних танках 125-130 мм, приводили до необхідності посилення шасі і обумовлювали різке підвищення маси танка. Обумовлювалися двигун (М-40), бойова маса (80–100 тонн) та баштова установка озброєння. При цьому допускалося і багатобаштове компонування. Як основне озброєння вказувалася 107-мм гармата ЗІС-6, до якої, на вимогу військових, додалася друга калібру 45 мм.

Творча думка учасників проектування не обмежувалася і проектанти цим широко користувалися. Виходячи із заданих характеристик, вони розробили і висунули досить строкату гаму ідей. За масою передбачалося будувати 80-, 90-і навіть 100-тонні танки. Усього на конкурс було представлено 27 різних проектів танка КВ-4.

У червні всі роботи з КВ-4 було згорнуто на користь КВ-5. Жоден з проектів не був реалізований у металі, але величезна кількість нестандартних рішень, винаходів та оригінальних задумів було запропоновано у ході конструювання наступних радянських танків.

## Джерела

* https://warspot.ru/4995-tankostroenie-na-grani-zdravogo-smysla
* https://ru.wikipedia.org/wiki/КВ-4
* https://web.archive.org/web/20131110222653/http://alternathistory.org.ua/tyazhelyi-tank-kv-4-sssr
* https://web.archive.org/web/20131110215413/http://forum.bestway.com.ua/showthread.php?t=3889
* https://aviarmor.net/tww2/tanks/ussr/kv4.htm
* http://web.archive.org/web/20131110220816/http://www.battlefield.ru/kv3-kv4-kv5-kv7-kv9-kv220.html