Čas rozhodnutí

Ve třetí kapitole knihy **Na hraně temnoty** se **Zakhar** rozhodne, že opustí **mistrův dům**, ve kterém prožil tři roky života a řádně se vybaví na cestu na východ.

**Následující řádky vyzrazují podrobný děj kapitoly**:

Uplyne několik dnů. Zakhar se zaobírá svou minulostí a upadá do naprosté apatie. Nejí, pospává a celkově nemá o nic zájem. Procitne až u kádě s vodou, ke které ho přivedla žízeň, jíž nedokázal vzdorovat. Je obklopen rojem much.

SPOILER: První nenápadný odkaz na **Pána much,** jemuž slouží démon **Vessago**, který Zakhara osloví v poslední kapitole **VII. Čas loučení** této knihy.

Čaroděj se napojí a prohlédne si zhojená stigmata **krvavé magie**. Cítí se se *špinavý* a velmi zahanben. Umyje se a převlékne do dalšího z obnošených hábitů po **Azarovovi**, načež se vydá do jeho pracovny.

Tam stále spočívá mistrova mrtvola, se kterou již hýbou červy. Zakhar zápach nevnímá a rovněž necítí žádné emoce. Stáhne mrtvému **stříbrný prsten se safírem**, jenž skrývá hroty podobné hadím zubům a konstatuje, že nejdůležitější věcí na světě je moc, nikoli šperky nebo sláva. Sám onen *omamný* pocit moci krátce zažil a přirovnává ho k droze. Prsten mu sedí na palci levé ruky.

SPOILER: Safírový prsten i prst, na kterém ho Zakhar nosí, odkazují na postavu Ciela Phantomhiva z manga série Kuroshitsuji (Black Butler). Cielův prsten ovšem neskrývá ostré hroty, ale je na něm vyryto rodové heslo „Potentia regere“ (Moc vládnout).

Zakhar při nasazování prstenu pocítí opětovnou nenávist vůči vlastnímu tělu, které má pocit, že ho zradilo, když začal dospívat. S nástupem puberty o něj totiž ztratil zájem otec Horin, jehož miloval a současně nenáviděl. Na **otce představeného** si ihned vzpomene a přirovná jeho *neúprosné jednání* k neúprosnosti samotné smrti. Pocit ukřivdění je ještě o to silnější, že přestože je mu již devatenáct jar, má mužský hlas a rostou mu vousy, stále je vzrůstem malý, drobný, vyhublý a má tenké téměř chlapecké údy. Bez výčitek opustí pracovnu a jde si zabalit věci, protože Azarovovův dům již nepovažuje za *domov*.

Nerad opouští svou milovanou sbírku knih, leč současně se sám před sebou obhájí slovy: „**Tito přátelé mi již dali vše, co jsem potřeboval.**“ Zabalí si na cestu vše, co považuje za potřebné. v laboratoři uzme flakóny s jedem a **léčivým lektvarem**, které z duše nenávidí a najde tam onu kouřově žlutou **křišťálovou kouli**, po níž tak prahl.

SPOILER: Zakhar si vytvořil averzi vůči léčivým lektvarům, neb ho **Azarov** násilím přinutil jeden vypít poté, co mu do obličeje vybouchla ohnivá koule. Tato událost je podrobně popsána ve druhém díle **Cesta do neznáma** a to konkrétně v kapitole **IV. Na černých perutích**.

Vzpomene si, jak se koule před léty poprvé dotkl a uzřel **Necronomicon**. Tehdy však ještě netušil, co to vlastně viděl. To si zjistil až později skrze chytré knihy. Před mistrem o vidině pomlčel, protože i přese vše k sobě neměli vzájemnou důvěru. Azarov sice uměl číst myšlenky, nicméně ne všechny a dokonale.

A Zakhar se naučil vytvářet mentální bariéry a pasti, aby ochránil své vzpomínky. Nechtěl, aby starý čaroděj zjistil všechny podrobnosti o jeho minulosti. Nechtěl se nikomu svěřovat ohledně toho, co se mu v dětství stalo, protože musel otci Horinovi opakovaně přísahat, že nikomu nic nepoví, ani kdyby ho mučili.

Mladík vezme křišťálovou kouli do ruky a poručí jí, aby mu ukázala, kde se nachází Necronomicon. Koule se rozzáří a spustí se kouzelná 3D projekce, při níž má Zakhar dojem, jako by se přemístil do mrazivého údolí **Algarb**. Vnímá chlad a potácí se tam sněhem, aniž by za sebou zanechával stopy. Pak uvidí kamennou stav se zvířecími a magickými obrazci. Podvědomě stavbu pozná, neb v sobě má **moggulskou** krev a uslyší hlas Necrononomicu. Záhy nato se vrátí do reality.

Jeho motivace k odchodu z domu ještě vzroste a současně se rozhodne, že si udělá výlet do **Moggulska**, kde leží Algharb a hrobka s Necronomiconem. Křišťálovou kouli zabalí do kusu plátna a přidá si ji do batohu. Pak si ještě nezapomene vzít měšec s penězi a vydá se ke dveřím. Odjistí nespočet závor a řetězů, a vykoukne ven. Okamžitě dostane strach, neboť je těžký introvert, má strach z cizích doteků a nemá rád davy.

Poblíž dveří stojí opřená lehká kuše pro případ nejvyšší nouze. Zakhar si ji vezme, včetně toulce se šipkami a dodá si tím sebevědomí. Vyzbrojený je navíc dvěma dýkami, přičemž jednu má u pasu a druhou v botě. Odhodlaný vychází do ulic **Zulsku**.

Inventář – pár svršků, houně, trocha jídla a vody, dvě krátké tenké dýky, motouz, křída, křesadlo, lampa a náhradní olej, flakóny s jedem, flakóny s léčivým lektvarem, měšec s penězi, lehká kuše a šipky, křišťálová koule a safírový prsten.

Pro jejich zobrazení klikněte na rozbalit/expand.