Det Suleimanniske Rige

*Classical: Solimannus imperium*
**Det Suleimanniske Rige** (Suleimannisk: Süleyman imparatorluğu, Classical: Solimannus imperium, Saracensk: سليمان الإمبراطورية (*sulayman al'iimbiraturia*)) er en af verdens sublimt største magter både militært og finansielt. Riget strækker sig fra Kislev i nord til Aksum i syd, og fra Tevinter i vest til Sassannien i øst. Landet består både af frodige skove og floddeltaer, men også vidtstrakte ørkner og udstrakte stepper. Det Suleimannsike rige grænser op mod Kislev og Temerien-Redanien i nord, Imperiet, Tevinter og Achaios i norvest, Djerid i vest. og utallige ukendte, farverige og mystiske riger mod øst og syd.

Riget er regeret af det magtfulde hus Suleiman, som udøver næsten fuldstændig kontrol over riget og dets indbyggere. Riget har været regeret af familien siden det blev grundlagt, hvorfra dets navn også kommer. I disse år regeres det Suleimanniske Rige af sultanen Al-Qayyum sammen med hans storvesir Ibrahim Ali Pasha. Duoen har sammen styrket det suleimanniske militær og udvidet rigets grænser.

## Historie

Det Suleimanniske Rige er et af de mange efterfølgerstater til det Avestanske Kalifat. Rigets herskere og magtelite stammer oprindeligt fra de store sletter, hvorfra de invaderede og udvide deres kontrol over de områder, de nu regerer.

De har konstant over de sidste århundrede oprustet deres hærer og øget størrelsen af deres rige til de er blevet en supermagt, der kan sagtens kan hamle op med de andre stormagter som Tevinter og Imperiet.

Især Tevinter har det Suleimanniske Rige et historisk fjendskab med. De fleste af Tevinters besiddelser uden for den Gamle Verden er i disse år under kontrol af det Suleimanniske Rige.

## Regering og styreform

Det Suleimanniske Riges øverste autoritet er deres sultan, som udover at være sultan også bærer titlerne Khan og Padishah, samt utallige flere, der blot viser hvorvidt strækkene hans rige er. Sultanen regerer teknisk riget med ubegrænset og guddommelig givet magt, men realiteten er en anden, ingen mand kan regere alene.

Sultanen benytter sig af en stor gruppe ministre, generaler, guvernører, gejstlige, teologer, jurister, høvdinger, dommere, vesirer og rådgivere, som vejledere og hjælper ham med at regere riget. Denne forsamling kaldes Divan og kan ses som det suleimanniske rigsråd eller parlament. Divan er ledet af storvesiren, som er sultanens nærmeste rådgiver og har næsten ligeså meget magt som selvste sultanen. Divan debatterer rigets tilstand, hvad der kan gøres bedre, hvad der kan ændres, kan forslå nye love og omstøde beslutninger taget af dommere, politi og lokale ledere, men alle disse er invalide indtil enten sultanen eller storvesiren godkender dem.

### Guvernørerne

Da sultanen ikke kan være alle steder på en gang har han udnævnt en lang række guvernører, som regerer rigets mange provinser og byer på vegne af ham. Der er stor variation mellem titlerne de bærer og hvilken magt de har.

De nederste i hierarkiet er walier, som er tilsvarende den feudale titel baron, de regerer over mindre områder eller byer, og står for at rekruttere soldater til sultanens hær. I modsætning til baroner kan også de gejstlige bære titlen wali, da den ikke på samme måde er arvelig. Over walierne er sheikherne, som er tilsvarende grever, de regerer større landområder. Ejerskabet og titlen går ofte i arv, da sheikherne ofte er stammeleder og deres slægt har regeret disse områder i århundreder. Walierne og de fleste sheikhere har ikke lov og adgang til at være en del af Divanen, dette har emirene derimod, som er det næste led i rangstigen. Emirer er tilsvarende hertuger i den Gamle Verden, og regerer vidtstrakte landområder og store byer.

En anden titel for folk, som regerer landområder er bey. Titlen stammer fra sultanantets fortid som en stamme, hvor bey var lederen af en stamme. Mange guvernører og lokale leder i sletteområderne mod nord bærer stadig titlen grundet dette, men mange guvernører, adelige og borgmester bærer også denne titel, påtrods af at de ikke regerer over en stamme.

### De religiøse magter

Blandt de mægtigste gejstlige er mullaherne, som sagkyndige præster og lærer ved en madrasa. En anden gruppe religiøse skikkelser med meget magt er ayatollaherne, som også er sagkyndige præster, men samtidigt er de også dommere, som sikre den avestanske lov bliver overholdt og dømmer folk, der bryder denne. Ayatollaherne er også assisteret af hocaerne, som er præster, dommere, lærde og læremestre blot på mere lokal plan.

En anden vigtig religiøs institution er Ulamaen, som er meget unik for det suleimanniske rige og lign. kendes ikke fra mange andre lande. Ulamaen er råd bestående af de højeste religiøse autoriteter, både de avestanske præster, men også de mange religiøse minoriteter har en stemme her. Især den tevinterske sigmartisme står stærkt her, da det er den største minoritet og repræsenterer en stor del af befolkning fra de tidligere tevinterske provinser, som det Suleimanniske rige har erobret.

### Rådgiverne

Der er også mange personer i det politiske system, som ikke direkte har kontrol over landområder, men blot bistår de forskellige landejer med deres viden. Blandt disse er nazirene, som er en slags administrative ministre og departementschefer. De vigtigste rådgivere bærer titlen vesir, og er personlige rådgivere til sultanen, emirene, pashaerne osv.

En anden type rådgivere er de militære rådgivere, kaldet agha. De er veteraner fra militæret, hvor de var rangerede officer, som bistår med deres militære viden, leder politistyrkerne og kommanderer hærene i krigstid.

### Pashaerne

De mægtigste emirer, lederne af vigtige byer, ambassadører, de største hærfører og de, der har vist deres værd over for staten, bærer titlen pasha, som er den højste titel bortset fra sultan og storvesir man kan bære i riget. De fleste pasha regerer over store områder, f.eks. pashaen af Kehmet, eller vigtige og centrale byer, f.eks. pashaen af den Navnløse By. Pashaerne får også en stor årlig appenage, som tak for det arbejde de gør for staten, som dermed er med til at gøre dem til nogle af sultanatets rigeste individer. Pasha-embedet er dog ikke arveligt, hvilket har forhindret at slægter eller personer har kunnet samle for meget magt og blive en trussel mod sultanen.

## Religion

Statsreligionen i det Suleimanniske Rige er ganske vist den Avestanske tro, men riget er meget tolerant overfor andre religioner. Det skal dog påpeges at alt ikke blot er harmoni og glade dage, alle hedninge og kættere skal betale en skat kaldet jizya for at have lov til at nyde deres "religionsfrihed".

Sultanen plejer også at påtage sig titlen som kalif, som et symbol på at de er arvtagerne af det oprindelige Avestanske Kalifat. Nogle sultaner har dog taget titlen meget alvorligt og lavet heksejagt på de religiøse minoriteter. Det ses også i nogle provinser at disse tanker stadig lever i bedste velgående, og religiøse minoriteter bliver forfulgt og diskrimineret.

## Geografi

Det Suleimanniske Rige har grundet dets utrolig store areal på tværs af klimabælter og kontinenter en utrolig varieret natur og geografi med alt fra høje bjerge til moser og fra frodige floddeltaer til knastørre ørkner.

Mod nord findes de store stepper, som engang var hjemsted for den suleimanniske slægt. Her lever stadig mange steppefolk, både folk der har sværet troskab til sultanen, men også stammer, som hærger området.

## Militær

Det Suleimanniske Rige har et af verdens stærkeste og mest disciplinerede militære, som består af en række forskellige subindelinger, hver med deres fokus og unikke styrker.

### Janitsharerne

Janitsharerne (*يڭيچرى‎ (yeñiçeri), og er suleimannisk for Ny soldat*) er det Suleimanniske Riges elitesoldater og fungere som sultanens livvagter. Korpset er cirka 38.000 mand stærk og er alle eunukker. Janistharerne er hvervet fra rigets religiøse minoriteter, hovedsageligt fra de gamle Tevinterske besiddelser i en ung alder og hjernevasket til at være fuldt loyale til sultanen og kun sultanen.

Janitsharerne er oplært i brug af mange forskellige våben, men reelt er de kun udstyret med en musket og en sabel, som de dog er mestre i at bruge. Endvidere findes der en division med speciale i brug af artilleri, grenader, andet sprængstof og belejringsværktøjer.