Лук'янівська

**«Лук'я́нівська»** — 38-ма станція Київського метрополітену. Розташована на Сирецько-Печерській лінії між станціями «Золоті ворота» і «Дорогожичі». Відкрита 30 грудня 1996 року.

## Загальні дані

### Конструкційний тип

пілонна трисклепінна глибокого закладення

## Будівництво

### Архітектор(и)

Т. О. Целіковська, М. М. Альошкін, В. Л. Гнєвишев

## Виходи і район

### Виходи

Лук'янівська площа, вулиці Січових Стрільців, Мельникова, Дегтярівської, Білоруської

## Станції

### Наступна

Львівська Брама(проєктується)Золоті ворота

## Інше

### Наземний транспорт

Автобуси: 9, 50, 31Трамваї: 14, 15

Тролейбуси: 6, 16, 18, 19, 19д, 23, 28, 33

Маршрутні таксі: 166, 179, 181, 417, 439, 496, 499, 558, 566, 569, 586, 598

## Опис

*Конструкція станції* — пілонна трисклепінна з острівною платформою.

*Колійний розвиток*: 3-стрілочні оборотні тупики з боку станції «Дорогожичі»;

Станція має три підземних зали — середній і два зали з посадочними платформами. Зали станції з'єднані між собою чередою проходів-порталів, які чергуються з пілонами. Середній зал з'єднаний з наземним вестибюлем за допомогою ескалаторного тунелю. Для підйому та спуску пасажирів в ескалаторному тунелі (з північного боку платформи) встановлено чотиристрічкові одномаршеві ескалатори. Касовий зал розміщено у наземному двоповерховому вестибюлі, в якому також розташовані служби метрополітену та торговельний комплекс.

Інтер'єр станції доволі цікавий, зокрема приємне враження справляють пілони з зеленого та білого мармуру. Привабливо виглядає і наземний вестибюль, який став першим на Сирецько-Печерській лінії.

Архітектурно-художнє рішення станції відповідає її функції та виконано у строгих лаконічних формах. Основними елементами, що формують інтер'єр перонного залу, є металеві жорсткі світловоди, які виконують функцію архітектурного освітлення, інформаційного дизайну та зонування простору.

## Пересадка

Згідно з перспективним планом розвитку метрополітену, станція «Лук'янівська» має стати частиною пересадкового вузла зі станцією «Глибочицька» Подільсько-Вигурівської лінії. Також від оборотного тупика станції планується спорудити службово-з'єднувальну гілку на Подільсько-Вигурівську лінію.

Разом із пересадочним вузлом передбачається спорудити другий вихід зі станції. Похилий тунель із трьома стрічками ескалаторів висотою підйому 48,6 м сполучатиме платформу з підземним вестибюлем, розташованим у сквері на перетині вулиць Січових Стрільців та Глибочицької.

Пересадка впиратиметься в середину станції, як, наприклад, на "Театральній" або "Площі Українських Героїв". У проекті першої черги Подільсько-Вигурівської лінії обговорюється також одночасне будівництво другого виходу з "Лук'янівської", але, як і коли воно буде насправді, прогнозувати складно.

## Розташування

Станція розташована на вулиці Юрія Іллєнка. Неподалік неї на вулиці Січових Стрільців знаходяться найбільший кінотеатр міста «Київська Русь» та виробниче об'єднання «Артем». Вхідний вестибюль станції межує з торговельним центром «Квадрат».

## Назва

Проектні назви-''Вулиця Артема'', ''Артема'', ''Завод Артема''.

1922 року Київському машинобудівному заводу присвоєно ім'я керівника робітничого руху Ф. А. Сергєєва (Артема), це ім'я він зберігає й досі. Саме з назвою цього заводу пов'язані проектні назви "Лук'янівської" - "Вулиця Артема", "Завод Артема" та просто "Артема". У роки Великої Вітчизняної війни завод був евакуйований до Куйбишева (Самари). Переживши не без втрат розруху 90-х і 2000-х завод зберіг своє ім'я та виробничі потужності і сьогодні "Компанія "Артем" одне з провідних підприємств машинобудівної галузі України, широко відоме як в Україні так і у світі.

## Проектування та будівництво

Після того, як східне крило Сирецько-Печерської лінії набуло запланованих обрисів, зупинившись на "Харківській" і житлово масиви лівобережжя, що стрімко ростуть, отримали надійний зв'язок з центром міста, метробуд знову активно взявся за правий берег. Розвиток метро у цей період відбувався ще за незміцнілої економіки, роботи проводилися у складних інженерно-геологічних умовах на великий глибині і вимагали солідних фінансових вливань. Само собою зрозуміло, що в таких умовах будівництво навіть однієї станції глибокого закладення для міста було вкрай витратною справою і необхідно шукати компроміс між потребами та реальними можливостями.

Щоб не розтягувати нові пуски на довгі роки міська влада знайшли "альтернативне" рішення для цієї проблеми: замість 4-х станцій запланованих на правобережному відрізку, було збудовано лише 3, а відкрито й зовсім 2. Таким чином, на двох пускових ділянках були " пропущено "обидві проміжні станції, а протяжність введених в дію відрізків вийшла нетипово великою: "Золоті ворота" - "Лук'янівська" - 3,1 км; "Лук'янівська" - "Дорогожичі" - 2,7 км.

## Цікаві факти

Особливістю станції з дня її відкриття було те, що через близькість підземних вод і недосконалість систем їх відведення на платформах «Лук'янівської» постійно підтікала вода, через що прибиральники змушені були збирати її ганчірками, що не додавало привабливості самій станції. В 2007—2008 роках на станції був проведений ремонт для ліквідації течій. Під час ремонту центрального залу світильники оригінальної форми були замінені стандартними люмінісцентними.