Joan Marcus Iphigeneius

**Joan Marcus Iphigeneius** var en avalonsk barnehjemsbestyrer fra Derry, og hadde en romantisk affære med guvernør Gardners elsker, Alphonzo.

## ***Biografi***

### **Tidlig liv**

Født og oppvokst i slummen av Derry, Joan Marcus' foreldre var bundet til å bli rammet av et avgrenset utbrudd av spedalskhet som rammet de fattige strøkene av byen. Foreldrene ble begge to sendt på det lokale sykehuset, mens han selv måtte jobbe sammen med sine yngre brødre og søstre til å betale for behandlingen deres.
Under oppveksten ble formålet hans å jobbe for foreldrenes overlevelse, men ble på et tidspunkt nektet å se dem. Bestyreren nektet Joan Marcus og søsknene noen kontakt med foreldrene sine, men lovet å overbringe barna brev fra dem. Det var ikke før han kom i tenårene at Joan Marcus forsto hva som hadde skjedd: foreldrene hadde dødd, og bestyreren tok pengene de donerte i egen lomme. Dette tyveriet la han til grunn da han gikk til sak mot bestyreren, men som brukte Iphigeneius-familiens egne penger til å bestikke dommeren – sammen med en dose trusler mot familien hennes – til å legge saken død. Joan Marcus prøvde å anke saken, men hjemmet hans ble innkrevd av huseieren. Med bare sitt virke som pottemaker ble svenneprøven dyttet frem, og han besto den med glans i en alder av rundt 15.

### **Fratakelse av borgerskap**

Mens Joan Marcus prøvde å tjene til livets opphold som pottemakersvenn, hadde han sin første seksuelle opplevelse: en mannlig prostituert. Da dette ble kjent i lauget, ble det sendt inn en anmeldelse til oldermannen og byens dommer. Det tok ikke lang tid før Joan Marcus ble satt på porten – ikke ved det lille krypinnet han hadde skaffet seg, men utenfor byen selv.
Rekende gatelangs i flere uker uten mat og drikke, kom han til slutt over et forlatt hjem. Eieren hadde enten tatt sitt eget liv med gift eller sovnet inn, for Joan Marcus måtte grave ned den tidligere beboeren. Ute av stand til å tjene penger som pottemaker måtte han finne en annen måte å livnære seg. Han kunne følge mange av de fattige og selge kroppen sin, men han nektet å gjøre det – han ønsket å beholde det lille av verdighet han hadde igjen.

Det er ukjent hvordan han klarte det – enten ved å svindle seg til det, eller ved å begå ran eller mord på rikmenn – men Joan Marcus klarte til slutt å skaffe seg penger til å leve av. Han ønsket allikevel å gjøre noe godt, og brukte pengene sine til å renovere hjemmet han eide til et barnehjem. Barn uten én eller to foreldre skulle alltid ha et hjem: de skulle ikke trenge å jobbe seg til døden innhentet dem. Tanken var god, og med guvernørgemalinnens hjelp fikk han bygget det.

### **Dikteren Alphonzo**

Nå en anerkjent forkjemper for Derrys foreldreløse, ble Joan Marcus invitert til byen for diverse soaréer. Det var på én av disse at han kom over dikteren Alphonzo Talmouth. Han var blitt fortalt at dikteren hadde tatt seg av spedalske gjennom oppveksten, og derfor var diktene hans var ofte preget av en tvetydig samfunnskritikk. Dette gjorde at flere velstående fant ham morsom, og viste til tider politiske tendenser; fattige så på ham som deres stemme, men også en skravlebøtte som ikke gjorde stort for dem.

Interessert i å lære mer om Alphonzo begynte han å invitere ham til barnehjemmet og vise ham hvordan livet kunne være uten korrupsjon og menn og kvinner som kun handlet utifra egeninteresser. Forholdet dem imellom var ytterst hemmelig, men det ble en allmenn kjent sak at han var den nye guvernørens elsker. Han var imidlertid bare én i en lang rekke av menn som begjærte henne. Mennene hadde betydelige posisjoner i Derry, men som slo tilbake i den grad at de rapporterte usannheter om byens tilstand til henne. Godene hun ga borgerne, stakk elskerne i egen lomme. Ikke engang hennes mest betrodde elsker, Alphonzo, var noe unntak; men hun var blind for denne grådigheten, og elsket ham mer enn ektemannen. Pengene han stjal fra guvernøren brukte han på barnehjemmet.

Gjennom tiden han stjal penger fra guvernøren, fikk han noen av diktene sine på trykk – hvilket også ga barnehjemmet en lovlig inntekt, endog en lav en. Alphonzo prøvde så ofte han kunne å møte Joan Marcus i starten av forholdet med Prudence, men etterhvert som hun investerte mer og mer tid i ham, ble han mer pålagt å hjelpe henne. Dette førte til en gradvis overgang til et platonisk forhold mellom Alphonzo og Joan Marcus. Sjalu på guvernøren, begynte Joan Marcus å sende trusselbrev til henne – eller brev rettet mot Alphonzo, hvor han fortalte ham å ikke komme til barnehjemmet. Med årene begynte Alphonzo å tilbringe mer tid i Derry, og borte fra barnehjemmet. Til slutt tok forholdet slutt.

Alphonzo tok ut de lovlige inntektene fra barnehjemmet, men sendte fremdeles halvparten av guvernørens penger til Joan Marcus – selv om han donerte dem som en "gave" til hennes veldedighetskampanjer i å forbedre Derry.

### **Død**

Det er usikkert hvorfor hun gjorde det, men Prudence Gardner sendte bud på dommer Gaylord Harrington fra Rockson for å lede en rettergang mot Joan Marcus. Harrington slo barnehjemmet konkurs, og fikk Joan Marcus arrestert og hengt til hele Derrys skue. Hva som skjedde med barna er usikkert, men mest sannsynlig ble de sluppet ut på gaten for å lide samme skjebne som Joan Marcus hadde i sin barndom.

## ***Trivia***

1. *Joan* er den feminine variasjonen av *John*, som betyr "Gud er nådig".
2. *Marcus* er mest sannsynlig en latinisert form av krigsguden Mars, og oversettes derfor ofte til "sterk kriger" eller "en slagkraftig mann".
3. *Iphigeneius* er avledet av det greske navnet *Iphigeneia*, som er sammensatt av elementene ιφιος *(iphios)* "sterk, staut" og γενης*(genes)* "født".
	* Markios Iphigeneius hadde en bastard med Patina Chanossa, og det er mulig Joan Marcus er tilknyttet disse to familiene fra det antikke Avalon.