Monark av Tussarix

**Monark av Tussarix** er en fellesbetegnelse på enevoldsherskeren av Tussarix – om det er en mann eller kvinne. Rollen ble etablert av kong Paul av Tuss, som drev en lang kampanje for å samle alle de små kongedømmene under ett banner. Før alle konge-titlene ble suspendert og erstattet med hertug-titler, valgte Paul å gi seg tittelen *keiser*, og på denne måten underkaste seg alle kongene. Etterkommeren hans, Paul II, beholdt keiser-tittelen da han tok tronen, men omgjorde kongene til hertuger.

Rollen som keiser krevde stabilitet, og dette ble gjort ved at hertugene skulle sverge sin fullstendige troskap til kongehuset, mens de selv skulle ha flere fyrster og andre adelsmenn under dem – og på denne måten sikre seg stor makt i områdene de hadde i sin besittelse. Dette ble iverksatt av keiser Paul III. Han fikk dessuten etablert en lov som tillot kvinner å arve tronen, uavhengig av søskenflokk-rekkefølgen: en prinsesse ville være den neste monarken, selv om en prins ble født etter henne – hvilket ble etablert for Paul bare hadde kvinnelige arvinger. I tråd med dette, ble rollen som keiserlig gemal etablert – hvor monarkens ektefelle ville få denne tittelen, og en dessuten mer innskrenket maktposisjon ved hoffet.

Det gamle kongeriket Tuss ble omgjort til et hertugdømme, men opphøyet fra de andre hertugdømmene ved å gjøre leder-tittelen til *erkehertug av Tuss*. Allikevel var områdene i Tuss tilrettelagt for medlemmer av keiserens familie: monarken hersket over Tuss som erkehertug, førstefødte arving fikk Le Mendhoir som sitt hertugdømme (med ett valgfritt fyrstedømme innenfor dette), andrefødte fikk Brair som sitt hertugdømme (med ett valgfritt fyrstedømme innenfor dette). Denne skikken følger videre med hvert barn. Hvis barne-grensen går over åtte, blir de gitt et fyrstedømme og markskap – som de også bringer med seg inn i ekteskapet.

I nyere tid har rollen som *keiser av Tussarix* blitt ensbetydende med overhodet av Imperiet, navnet på alliansen mellom Tussarix, Podarix og Jipsir.

## ***Det første keiserrikets monarker***

En liste over menn og kvinner som holdt posisjonen keiser(-inne) av Tussarix. Det første keiserriket ble oppløst ved inngangen av Mariekrigen.

### **Huset Axano (1140 A.Æ. – 1146 A.Æ.)**

*Utdypende artikkel: Huset Axano*

Denne familien grep makten fra Tussarix-familien av Anette I. Hun mente hun hadde krav på tronen framfor Jean III, og at hun ble nektet tronen fordi Vedastus I favoriserte Jean. Dermed ble hennes egen far fraskrevet retten til tronen.

### **Huset Tussarix (1145 A.Æ. – 1196 A.Æ.)**

*Utdypende artikkel: Axano-okkupasjonen*

I en seks år lang borgerkrig kjempet huset Tussarix mot den podarske familien som hadde usurpert den tusarske tronen. Da de omsider vant tronen, bruset likevel Podarix med fjærene, og erklærte keiserdømmet krig fordi det gikk til angrep på en podarsk satellittstat av republikken.

### **Huset Line (1196 A.Æ. – 1200 A.Æ.)**

*Utdypende artikler: Tronfølgeforskriften av 1094 og 1164 A.Æ.*

Selv om Gaston I Administratoren hadde gjort det lovformelig at en mannlig arving skulle sitte på tronen til Tussarix, valgte Gaston II den sorte å ignorere dette "for nasjonens beste", som han ordla det i tronfølgeforskriften av 1164 A.Æ. Her kom det frem at en kvinne kunne arve tronen. Da Catherine I Hammeren derfor arvet tronen i 1196, begynte regjeringstiden til huset Line.

### **Huset Tussarix (1200 A.Æ. – 1389 A.Æ.)**

*Utdypende artikkel: Line–Tussarix-striden*

Selv om Gaston II den sorte hadde gjort det lovformelig for kvinner å arve kronen i tronfølgeforskriften av 1164 A.Æ., valgte dennes slektninger, Gaston og Fermont, å ignorere denne loven. De mente, som flere andre tusarske menn fra nord, at kvinner ikke hadde en rolle å spille innad i keiserfamilien. Dette førte til en kort strid mellom fyrstehusene Line og Tussarix. Konflikten tok slutt da Anne Line giftet seg med Jean Tussarix til å etablere et kooperativt monarki, hvor begge satt med like mye makt.

### **Huset Foary (1389 A.Æ. – 1396 A.Æ.)**

*Utdypende artikkel: Marie-Agalaé Foary* og *Huset Foary*

Etter å ha innyndet seg hos keiserinne Montansier, sikrer hennes kammerpike seg setet som monark. Sammen med kansleren Armand du Ville Juno, leder Marie-Agalé Foary et hoff hvor lavadelen kommer seg opp i rang. Marie sitter lenge på tronen, men blir til slutt satt i La Fortresse og myrdet når Armand ikke klarer å håndtere henne lenger. Hennes dødsfall – og at den rette arvingen Mathys Sauveterre ble holdt skjult på ordre av Armand – starter Mariekrigen. Ettersom det ikke er noen formell kroning av en ny monark før slutten av Mariekrigen – samt at en familie som ikke har noen relasjon til den opprinnelige keiserfamilien kommer til makten – markeres døden av Marie I slutten på Det første keiserriket.

## ***Tronpretendenter under Mariekrigen***

*Utdypende artikler: Mariekrigen* og *tronpretendent av Tussarix*

I løpet av den ni år lange borgerkrigen erklærte flere menn kravet på tronen. Denne listen dekker personene som pådro seg tittelen "keiser av Tussarix", men gjennomførte aldri en formell kroning.

## ***Det andre keiserrikets monarker***

Borgerkrigen hadde splittet keiserriket, og man lengtet etter en bedre tid. Da Édmound Qancey og Catherine Landry ble valgt til de neste monarkene i Béthonsart i 1408, ble den nye regjeringen omtalt som "det andre keiserriket". Dette førte til en reform av hæren og ekspansjon av keiserriket til Podarix. Noen år etter den blodløse invasjon starter kolonieseringen i Mortehavet, og fallet av Praxerriket.

### **Huset Qancey**

\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_

#### ***Omstridt fordringshaver***

*Utdypende artikkel: Keiserkrisen*

Etter Annes regjering tok slutt med hennes død, ble spørsmålet om hvem som skulle arve tronen, reist. Anne hadde aldri giftet seg, og derfor ingen barn. Det virket logisk for alle at hennes søster Magdaleine skulle arve, men Anne hadde kommet skjevt ut med søsteren sin: Magdaleine var gift med, og foretrakk troen til, apôtrene fremfor tevraiene. I dagene som fulgte hennes død, kjent som keiserkrisen, var det en maktkamp mellom hennes to søstre som endte med Antoinettes seier. Den gravide Magdaleine ble bortvist fra hoffet mens hennes allierte ble henrettet.

\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_\_

## ***Den tusarske arvefølgekrigen***

*Utdypende artikkel: Den tusarske arvefølgekrigen*

Etter keiser Paul IXs død, var det ingen barn som kunne arve tronen. Han og konen Telemonde hadde adoptert en jente ved navn Fernande, som de gjorde til den neste keiserinnen av Tussarix. Tussarix' høytstående adelsmenn ble rådville: de ønsket ikke en utenlandsk monark som Paul IXs kusine å herske, ei heller Fernande som var adoptivdatter og gikk imot Paul Philippe IIIs vedtak om at kun "legitime Chinoner av blodet" kunne arve tronen. Ansporet av Henri-Gaultier Villephrodite, etablerer en rekke adelsmenn Samveldet Tussarix: de ønsker å skape en oligarkisk regjering lignende den i Podarix. Samtidig fungerer Fernande som Tussarix' tronpretendent for en stakket stund før hun flykter til Inqui og gjør krav på setet som erkhertuginne av øyen ved å sverge troskap til keiserfamilien.

Hele affæren blir slått hard ned på av Pauls kusine, som sender Anton Hasenkamper for å slå ned Fernande en siste gang. Fernandes tilhengere forlater henne, og hun trygler Anton om å sende henne til sølvgruvene slik at hun kan tjene tilbake sin frihet for å jobbe for imperiet. Anton nekter, og henretter henne.