Zagorje

Zagorje je horvatska socio-kulturalna mikroregija na severozahodu zemlje. Na severu pri Drave meji s Medjimorjem i Podravinom, jugoizhodnu meju proti Prigorju činiju gorski masivi Kalnika i Medvednice, dok reka Sutla Zagorje deli od Slovenije na zahodu.

Sredinom Zagorja prohaja planinski lanec Strahinjščica-Ivanščica-Topličko gorje šteri deli Zagorje na severni, nižeši del i južni, brežuljkasti del. Severni se del delomično poklapa s područjem Varaždinske županije, dok se južni del v administrativnemu smislu vekšinom nahaja v Krapinsko-zagorske županije. Najužneši del Zagorja administrativno pripada Zagrebečki županiji.

Zagorje je ime dobilo po temu kaj je od Zagreba odvojeno Medvednicom, odnosno ono je “za gorom”.

## Zemljopis

   Zagorje se nahaja v severozahodnemu delu Republike Horvatske, gde zavzema površinu od okoli 2.340 km2 . To je pretežno brežuljkasto područje vuokvireno Medvednicom i Savom na jugu, rekom Sutlom na zahodu, rekom Dravom na severu i Kalnikom na izhodu. V zagorskem krajoliku prevladavaju blagi bregi čija nadmorska visina varira od 300 do 400m. V srednjemu delu se nahajaju gore strmših padin, štere dosežeju do 1061 m. visine. Vunatoč takšemu terenu, Zagorje je dost gusto naseljeno. Zagorje ima vnogo zvirov geotermalne energije, ter se skoro vse horvatske toplice nahajaju v njemu.

Politički i kulturni centri su mesta Varaždin i Krapina, a med ostalemi vekšemi mesti se ističeju Pregrada, Ivanec, Lepoglava, Zabok, Marija Bistrica, i Oroslavje.

## Povest

Prvi dokazi naseljenosti su znani jošče iz prapovesti. Dragutin Gorjanović-Kramberger je od 1899. do 1905. na lokacije Hušnjakovo pri Krapine vodil arheološka iskopavanja i otkril nahajališče ostatkov vrsti homo neanderthalenis iz srednjega paleolitika. Ti ostatki su prema lokalitetu nazvani “Krapinski pračlovek”.

    V 1. st. su rimljani ov področje vključili v panonsku provinciju. Najvažnejša rimska središča su nastala na području Varaždinskih Toplic i Ludbrega, šteri je v 4. stoletju postal središče cele provincije. Prostor, šteri obuhvatja Zagorje se je potlam nahajal pod vladavinom Ostrogotov (6. stoletje) i Avarov (6. do 9. stoletje). Po dolasku Slavenov je Zagorje postalo del Panonske Horvatske, a kasneše je bilo vključeno v zjedinjeno srednjevekovno horvatsko kraljevstvo. V 12. stoletju se je oblikovala Zagorska županija kak samostalna teritorijalna celina Kraljevine Slavonije s središčem v Krapine. Prostor te srednjevekovne županije je obuhvatjal područje med Medvednicom i Ivanščicom. Leta 1334 se v popisu stanovnikov Zagrebečke biškupije to područje imenuje Zagorski okrug (districus Zagoria). Leta 1486 je bila Zagorska županija vkinuta ter priključena Varaždinski županiji. 1573. je v Zagorju izbila Seljačka buna predvojena Matijom Gupcem. Taj dogodek je Miroslav Krleža opeval v Baladah Petrice Kerempuha.

Za vreme Turskeh osvajanj je Zagorje bilo jeda od zadnjih horvatskih pokrajinah štere su ne pale v turske ruke. V tem razdoblju se gradiju vnogi dvorci i festungi šteri su ostali občuvani do denes.

## Kultura

Čez povest su glavni kulturni vutecaji dohajali iz Srednje Europe poradi večstoletnje prisutnosti Nemečkega, Austrijskega i Vugerskega plemstva.
Stanovniki Zagorja povedaju Zagorskem dijalektom kajkavskega jezika, a njem najsrodnejše je slovensko Prleško narečje. V velkih selbah stanovištva za vreme turskeh osvajanj se vuz reku Sutlu izoblikoval specifičen Dolnjesutlanski dijalekt kak mešavina kajkavskih i čakavskih osebin.
Tradicijska izrada zagorskih drvenih igračk, lepoglavska čipka ter medičarski i licitarski proizvodi, radi svojih su posebnosti i vrednosti vuvrščeni na listu nematerijalneh dobar UNESCO-a.

Tradicionalnu arhitektru obilježavaju vinske kleti, objekti namenjeni za kratše boravljenje pri delanju v goricah.

Zagorje ima velku važnost za horvatsku Krščansku Cirkvu ar se v Marije Bistrice nahaja jedno od najvekšeh marijanskeh svetišč v Horvatske. Zagorje je takaj poznato i po vnogmi dvorci šteri su bili zgrajeni išče za turskeh osvajanj i šteri su bili sedišča zagorskeh plemenitašov. Denes su oni prevrejeni v muzeje i spomenike kulture a dva najlepša i najvekša dvorca su dvorci Trakoščan pri Bednje i Velki Tabor v blizine Pregrade.