Hugues av Tuss

**Hugues av Tuss** (født **Hugues Ghyslain Lucrèce Tussarix**), også kjent som **Hugues den arrete**, var en tusarsk monark, og konge av Tuss. Han var gift med Inès de Guillemets, som han fikk flere sønner med, hvorav Renaud er den mest kjente. Han var sønn av Renaud og Claude av Tuss.

Hans regjeringstid som konge av Tuss var preget med splittelse og kriger med grever og baroner som motsatte seg hans suverenitet. Han deltok i slagene om å beskytte sin familie – som ofte var gisler i slagene – og tok ingen hensyn når det kom til å utstede et eksempel av fiendene sine. Ved ett tilfelle lot han greven og hans familie bli kledd nakne og tvang dem tilbake til borgen, hvor de ble hengt til skrekk og advarsel.

Hugues var en krigshissende mann, og fikk tilnavnet "**den arrete**" grunnet hans mange skader etter slag, især et arr som løp over venstre del av hodet og kappet av en del av øret hans.

I kjølvannet av hans død, ble han avbildet med en pil, som et symbol på hans langdistansekrigføring med armbrøster og buer.

## ***Biografi***

### **Temming**

* Natur

Som konge av Tuss, var han forventet å bruke kreftene sine til å beseire fiender av nasjonen, hvilket krevde ham å delta på slagmarken selv. Som en aktiv deltager ved fronten, brukte Hugues kreftene sine til blant annet å skape skjelettet til en bue eller et armbrøst ved å skape noen trær på slagmarken, og samtidig skape et uendelig lager med piler.

Normen om å følge soldatene til slagmarken ble ført videre til keisersetet da barnebarnet samlet Tussarix.

### **Tidlig liv**

Det er usikkert om Hugues' foreldre var de første monarkene av Tuss, eller om Hugues var den første kongen; han kom likevel fra en prominent familie. Landene han kom til å arve ved farens død – posisjonene som greve av Cidàr og Ducôte – var rike landområder, og kunne enkeltvis regnes som mindre markdømmer. Hvis Hugues hadde noen søsken, er de ikke notert eller overlevde lenge nok til å utrette noe større.

### **Den lille soldaten**

#### ***Militære taktikker og våpenutvikling***

Som tenåring, fattet Hugues interesse i krigføring: han brukte flere stunder som ungdom å få gardistene til å marsjere rundt, og iscenesette små slag. Guvernanten hans tillot slagene, men foreldrene hadde instruert henne om å ikke la sønnen vinne alle slag: bare slik kunne han lære hva som var den beste taktikken. Dette førte til at Hugues brukte store deler av tiden sin til å planlegge og legge strategier. Med tiden pønsket guvernanten ut sin egen strategi, og satte Hugues' på prøve. De endte ofte med tap for den lille prinsen, men han tok lærdom av dem og hadde som 17-åring klart å slå guvernanten intet mindre enn 17 ganger på rad. En av grunnene til hans mange seire mot henne, var oppgraderingen av armbrøsten og langbuen.

Det tok lengre tid å lade en armbrøst enn en langbue, men et skudd fra armbrøsten var mer dødbringende enn dem fra langbuen. Hugues' armbrøster ble utstyrt med en ekstra mulighet for å skyte med piler. Dette ville kreve lengre lading, men langbuene var derfor å holde innkommende fiender på avstand: de var raskere, men ikke like effektive når det kom til å drepe fienden.

#### ***Greven av Lulan***

En trussel som huset Tussarix konstant måtte ta hånd om – foruten de rebelske vasallene – var innkommende tropper fra Podarix. Hugues' foreldre var ofte borte lenge, og han var overlatt til seg selv sammen med guvernanten og farens rådmenn. Da han imidlertid hadde blitt en ung voksen, ble han brakt med til slagmarkene. På denne tiden ble moren satt igjen i Valois-borgen, mens han selv fulgte faren. Det var gjennom disse slagene at Hugues kom ansikt til ansikt med den nordlige fienden, og han fikk satt sine våpen på prøve i strid mot de podarske navirantene.

Greven av Lulan (antatt alliert av kongen) huser flere naviranter. Greven hadde planer om å frigjøre seg fra Tussarix, og støttet med det podarix.

## ***Trivia***

1. *Hugues* er den franske formen av *Hugh*, som har sin opprinnelse i det germanske *hug* "hjerte, sinn, ånd".
2. *Ghyslain* er den franske formen av det latiniserte *Gislenus*, avledet av det germanske *Gislin* og navneelementet *gisil* "gissel" eller "forplikte, sverge".
3. *Lucrèce* er den franske formen av det romerske familienavnet *Lucretius*, en avledet versjon av det latinske *lucrum* "profitt, velstand, lukrativitet".
4. *Tussarix* er adaptert av det indiske *Tushar –*som på sanskrit betyr "kald, frost, snø" – sammensatt med det tyske *reich*"rike, nasjon", adaptert til *rix.*