Keiserens kiste

**Keiserens kiste** er et skrin lokalisert i det keiserlige palasset i Tussarix og oppbevares på monarkens kontor. Selve boksen har en lengde på 38 centimeter, en bredde på 21 centimeter og en høyde på 18 centimeter. Lokket har formen av en halvkule med høyde på 4 centimeter, med en glipe i toppen. Den er låst med en nøkkel som kun bæres av den sittende monarken av Tussarix.

Skrinets formål er å oppdatere monarken på den generelle samfunnstilstanden i keiserriket. Dette skulle ta form av brev, avhandlinger og analyser: hensikten var at fysisk materiale skulle overgå "ord mot ord"-situasjoner, eller at hendelser ble glemt. For keiserens sikkerhet var det likevel kun kansleren og statssekretæren som hadde tilgang til kontoret. Informasjonen gikk gjennom disse personene til keiserens kiste.

For å tåle tidens tann har forskjellige deler blitt byttet ut med jevne mellomrom: dette gjør at det opprinnelige skrinet ikke lenger eksisterer, men dens idé lever videre. Nye deler utarbeides bestandig etter tidligere mål og design. De eneste tilleggene som er kommet med tiden er en plakett under låsen hvor monarkens navn er inngravert og håndtak på kortsidene av skrinet for å enklere bære skrinet med seg.

## Historie

### Fra Droumand til Tuss

Keiserens kiste var opprinnelig et enkelt treskrin fra det kongelige slottet i Droumand. Idéen om å ikke besudle sine beslutninger på grunnløse fakta var en handlemåte som ble praktisert i stor grad ved det droumanske hoffet. Av den grunn hadde kongen et skrin som hadde oppgaven å samle inn informasjon om politiske saker og anliggender som han måtte ta stilling til i riket sitt. Kongen hadde imidlertid skrinet ved nattbordet for å kunne våke over skrinet selv, noe som skulle holde dokumentene trygge. Det var det første han skulle tenke på når han våknet, og det siste før han sovnet. Denne praksisen er tillagt kong Harun I av Droumand, som også er sagt å være skaperen av skrinet. Kistens ideologi og hvordan han våket over den, ga ham tilnavnet "den rettferdige". Mange mente Harun voktet over sin kiste av sannheter, og han derfor tok flere bedømmelser som reduserte korrupsjonen i kongeriket hans.

Under keiser Paul I sin kampanje i å samle de tusarske kongerikene til én nasjon, møtte han stor motstand av kong Harun IV av Droumand. Han erobret først kongeriket da Harun IV døde i en turnering og hans uerfarne sønn, Harun, steg på tronen. Paul I beseiret den unge kongen med enkelhet, og ved hans kroning som keiser av Tussarix, tok Harun V med seg skrinet i gave til Paul. Keiseren skal ha tatt imot gaven med stor interesse, og brukt den aktivt i sin kontroll av det ustabile keiserriket.

### Omlokalisering

Ved byggingen av hva som senere ble Pauls Universitet, ble også keiserens kiste omlokalisert fra slottet i Valois til Le Ryxân.

### Comédie la Capitale-skandalen

I 1360 A.Æ. ble skrinet tatt i bruk på en særdeles ukonvensjonell måte: sekretæren til Le Ryxâns guvernør, Armand du Ville Juno, snek seg inn i palasset ved å ta seg inn i boulevarden Champs-Mobile-Thierry. Her snek han seg gjennom katedralen og inn gjennom palassets hager og inn til mottakelsesrommet til keiserinnens kontor. Han kom seg ikke inn på kontoret, men la en bunke med papirer og brev i haugen som statssekretæren neste morgen ville bringe inn. Armand signerte papirene med sitt navn, og to uker senere var han brakt frem for keiserinne Montansier. Dokumentene hans var bevis på at guvernøren hadde latt podarske spioner trenge inn i hovedstaden, og latt statshemmeligheter bli sendt til Rikskansleren av Podarix. Svarskorrenspondanse avslørte at Rikskansleren hadde planer om å lande i Lulan og ta den tussarixiske kronen: en av rikskanslerens forfedre var inngiftet i keiserslekten, og den tvilsomme posisjonen til Montansier gjorde at han ønsket å gjøre krav på kronen med makt og gjøre seg til hersker av Tussarix og Podarix.

Å få levert dokumentene til keiserens kiste la en stopper for en konspirasjon som ville ført til en podarsk invasjon og arrestasjonen og henrettelsen av trusler mot monarkiet. Keiserinne Montansier lot det ikke komme ut hvordan informasjonen var kommet henne for øre, men de indre kretser ved hoffet kunne tenke seg at det hadde med kisten å gjøre.