William Quértiéer

**William Joseph Quértiéer, baron de Florçal** også kjent som **marskalk du Nivv** og senere som guvernør av Ville Juno (56 år, Imperiets 118. år – Imperiets 174. år) var en homofil aristokrat fra Tussarix. Han tilhørte eliten, men var ikke bestandig på utkikk etter makt og høye posisjoner. Han kom fra Nivv, Tussarix – sønn av en lang rekke aristokrater fra de samme traktene. På et tidspunkt flyttet han til Nivvs hovedstad: Ville Juno. I byen gjorde han seg snart kjent med flere av dens høyt rangert borgere og aristokrater.

William fikk fort hjelp av greven Nivv for å bli noe. Han ble ansatt som grevens sekretær – en jobb som var svært verdsatt blant vasallene i Nivv. Alle visste at grevens sekretær var sto nærmere ham enn hans egen kone og familie. Greven ville henvende seg til sin sekretær først som sist. Williams rolle som sekretær var å drive grevens bedrift og økonomi. Samtidig skulle William lede Nivvs hær: tjenestegjøre som deres marskalk. Som grevskapets marskalk, satt William med herredømmets egen hær i lommen. Skjønt, han kunne ikke få tanker på å bruke dem til store militære aksjoner.

Men allikevel, var det grunn til å tro at William hadde fått alle disse godene på grunn av noe annet enn å bare være sekretær. En lokal adelsmann hyrte en privat detektiv for å finne ut hvor nært forholdet var mellom William og greven av Nivv. Detektiven kom snart tilbake med nyhetene at William og greven var elskere. Adelsmannen sendte straks bud på resten av vasallene i Nivv. De samlet sammen en liten hær som marsjerte mot palasset i Ville Juno hvor greven oppholdt seg. Adelen hadde alltid trodd at forholdet mellom greven og grevinnen var kjølig på grunn av diplomatiske grunner: det var sjelden folk giftet seg av kjærlighet. Nå skjønte de at greven ikke var interessert i kvinner, og hadde bare inngått ekteskapet for å få seg en arving – og muligens av frykt for å bli avslørt. Da følget ankom palasset, kom grevinnen for å snakke med folkemengden. Baronene og baronessene av de forskjellige baroniene i Nivv forklarte sannheten for henne. Grevinnen så på forundring. Det var journalister til stede, og følgende dag skrev de med overskriftene i avisene sine: "Hva er galt med det?" I avisene sto det at grevinnen hadde skjønt for lenge siden at greven var interessert i menn, og at det var merkelig at vasallene kom med en hær for å gjøre hva? Adelsmennene trakk seg unna i skam.

Etter avsløringen, ble William valgt til guvernør av Ville Juno i Imperiets 170. år. Han stilte ikke engang til valg, men en kvinne hadde startet en kampanje som diskriminerte de konservative vasallene og valgkandidatene. Kandidatene og vasallene var erkekonservative, og hele folket i Nivv mente at William var den rette til å lede Ville Juno – og være deres representant. Som guvernør av Ville Juno, ville William stå i full kontroll over økonomien og politiet. I motsetning til guvernøren av Le Ryxân, svarte William til greven av Nivv – og han ønsket bare det beste for folket. William skulle derfor – to ganger i måneden – lyse ut at innbyggerne kunne komme med spørsmål og ønsker for forbedringer til den nå valgte guvernør William. Innbyggerne var glade, og arkivene i Ville Juno har bare godt å fortelle om William. Han brukte sin posisjon til å hjelpe innbyggerne.

I Imperiets 172. år, publiserte William en bok for folket og for andre guvernører. I denne boken fortalte William hvordan en guvernør av Tussarix skulle handle for å tjene folkets tillit. Den oppmuntret folket til å bli mer politisk aktive. Pengene brukte William til å forbedre forholdene på nyetablerte fabrikker med dårlige arbeidskår. Da året kom for et nytt valg, var det ikke mulighet for å stemme på William igjen. En hjerneblødning hadde tatt livet av ham. Døden hans ble hedret av folket selv. Alle innbyggerne skrapte sammen alt de kunne for å bygge en egen gravplass for ham i Ville Juno. Adelen prøvde å motarbeide planen, men den var fullt støttet av greven av Nivv.