El Cataclisme

**El Cataclisme** va ser amb tota seguretat l'esdeveniment més rellevant d'Aerdeh'ner, tant que va marcar l'inici de la Tercera Crònica.

Cada habitant, en especial aquells que viuen a Àvalon o Gobral, podien observar el colossal cràter que separava els dos països amb fascinació, temor i un misteri envoltat de llegendes.

## **Origen**

Els detalls de l'origen del cataclisme que va generar el Cràter van ser fruit de la gegantina especulació per part d'escolars i estudiosos, però tots coincidien que només una descomunal energia màgica podria haver sigut capaç de generar un fenomen sismològic tan massiu com aquell.

Va ser evidenciat en els primers registres de la Tercera Crònica que **el Cataclisme** va generar un terratrèmol tan destructiu que va moure els continents del món, generant noves terres, illes, rius: un nou món pels seus habitants. Una altre conseqüència va ser la caiguda i fragmentació del Regne d'Ishvalia en molts dels regnes actuals, amb la irrupció de guerres civils o moviments de sedició, aprofitant la debilitat del regne després del Cataclisme.

Molts habitants van veure també aquest fet com un senyal diví de càstig o final dels temps generant una profunda crisi de creença. Moltes antigues religions van caure en l'oblit i el culte de la Mare va guanyar molta notorietat fins convertir-se en les següents dècades en la religió majoritària al món.

Per últim amb la dissolució d'Ishvalia es va impulsar un nou calendari situant el Cataclisme com a any 0, un calendari va seguir vigent durant més de dos segles i mig.

## **Restriccions i persecució màgica**

Els nous regnes, en especial aquells més propers al punt zero del Cataclisme (Argos, Àvalon i Gobral) van desenvolupar una por i odi cap a les arts màgiques, considerant la màgia com a causant d'un fet que quasi destrueix el món. Amb el temps, cada regne va incloure mesures anti-màgiques dins les seves fronteres.

Addicionalment, l'any 2430 els tres països van signar un pacte de no-agressió que incloïa l'obligació d'ajuda mútua en cas que un desastre màgic similar al del Cataclisme tornés a esdevenir.

### **Àvalon**

Àvalon, el més restrictiu dels regnes, va condemnar qualsevol ús de la màgia amb brutals persecucions i la creació d'un grup de caçadors anomenats Guàrdia Anyil i els Anells de Boccob, els únics amb autorització per fer servir la màgia. Dos mil·lenis més tard, amb l'ascens de Pyros I al tro aquestes restriccions van començar un procés d’involució, amb més tolerància i amb la suspensió de les persecucions.

### **Argos**

Al regne d'Argos es van crear restriccions i registres amb l'objectiu de contrària l'ús de la màgia. A més només els humans podien accedir a escoles de màgia especialitzada, assegurant així que els millors mags i clergues fossin de la raça predominant.

### **Gobral**

La meritocràcia de Gobral impregnava també el món màgic. Independentment de la raça, aquells amb les millors capacitats eren seleccionats per servir a l’Emperador sota una estricta vigilància on la lleialtat i l’absoluta obediència eren primordials per conservar el títol de mag.

### **Confederació de l'Escut Trencat**

La resta de petits regnes situats a l'est entre els quals s’incloïen Assos, Himeria, Mothra i les Ciutats Lliures de Rem van assumir amb el temps una política molt més progressista cap a la màgia i els seus usuaris. Molts opinaven que aquesta decisió es va prendre per fomentar que els mags vinguessin a viure a aquests regnes i així augmentar la seva força envers els grans regnes de l'oest, en el cas que hi hagués la possibilitat d’una invasió.