Château Forrure de Droumand

**Château Forrure de Droumand** (mest omtalt som **Château de Droumand**) var et slott i Fréeyeau, Droumand; Tussarix. Slottet huset familien Germain, en adelig familie som har eksistert siden 2100-tallet i Andre Æra. Det ble bygget av Françoise Forrure Germain, og ble revet ved slutten av monarkiet – på ordre av Robespierre og hans søsken.

## ***Historie***

### **Andre Æra**

Bygget av den mektige temmeren Françoise Germain i løpet av Andre Æra, Château de Droumand skulle tjene som bolig for huset Germain. Det ble først bygget på størrelse med en liten herregård, og ikke den enorme bygningen det ville bli kjent som senere.

Château de Droumand ble bygget på en liten høyde, med god avstand til Fréeyeau. Ved å legge en avstand mellom seg og folket de hadde kontroll over, viste herskerne at selv om de var langt borte, var de aldri så langt borte at de kunne holde øye med byen om det skulle komme til vanskeligheter: dette ville skape en frykt blant folket. De som prøvde å egge til opprør, ville fort bli slått ned på. Man var redde for at lensherrene ville ankomme byen fortere enn man visste.

Omkring herregården var det bygget en stor hage, Jardin du Forrure – også kjent som Fourrure-hagen. Hagen er kjent for sine mange statuer og blomster, men også for den lille landsbyen Ville-Forrure. Landsbyen hadde som formål å 'vende tilbake til naturen'. Denne ble derimot ikke bygget før i slutten av Andre, og begynnelsen av Tredje Æra. Videre hadde hagen sitt eget lille dyreliv. Françoise hadde – i tillegg til å være arkitekt av sin egen eiendom – også vært en dyktig handelskvinne: hun hadde kjøpt opp – eller lurt til seg dem ved hjelp av falskspill – områder til andre adelsmenn for å utvide sin egen hage.

### **Tredje Æra**

Under Tredje Æra, huset Château de Droumand familien Germain. Familien eide herregården med alle områdene som hørte til – samt grevskapene, baroniene som tjente under dem. Ettersom det var så mange som ønsket å innynde seg hos herskerne av Droumand, ble det ofte arrangert ball her. Monarkene av Tussarix, var dessuten glade for at familien Germain alltid stilte sitt hus til disposisjon om kongefamilien skulle reise sørover. Når det kom politiske gjester, ville disse enten bli sendt til Château de Versailles eller Château de Tussarix – om dette ikke var mulig, ble de sendt til Château de Droumand.

Likt andre adelige, ville en bli kronet til ny hersker når det var på tide at en ny overtok tittelen. I Droumand var det en tradisjon at det skulle brytes med fattige og rike. Alle borgerne var inviterte til seremonien – som ble holdt i Palais d'le Germain race. Palasset hadde Droumands erkebiskop som kronet den nye tittelinnehaveren, med personens familie og venner forrerst. Vasallene sto etter, geistligheten skulle stå etter dem igjen, og borgerskapet sist, eller på balkongene langs midtskipet. Når seremonien var overstått, ville den nye tittelinnehaveren gå nedover midtgangen og forbi adelsmenn og geistlige. Alle ville slutte seg til følget, med borgerskapet sist. På denne måten kunne de komme helt nær på storfyrsten (storfyrstinnen) av Droumand, og deretter observere vasallene og geistligheten – de to sistnevnte skulle symbolisere makten som sto mellom borgerne og storfyrsten (-innen). Når alle kom ut i sollyset, ville soldatene avfyre en salutt for å kunngjøre at en ny epoke hadde begynt. Når seremonien var overstått, ville hele følget – storfyrste, vasaller, geistlige og borgerskap – gå til fots opp til Château de Droumand. Adelen og geistligheten kunne være inne og ute – og i alle etasjer av slottet – borgerne kun ute og i første etasje av slottet. I hagen ble det arrangert aktiviteter mellom adelige og borgere.

Da revolusjonen brøt ut, ble det ikke arrangert flere slike seremonier. Den siste storfyrstinnen var kronet, Anette Germain, og områdene ble forvaltet av hennes tante etter førstnevntes død – men tittelen og landet gikk videre til Anettes ektemann. Da Robespierre fikk makten over Tussarix engasjerte han Madame le Bouchère til å samle en tropp revolusjonære og rive ned palasset. Familiekirkegården ble også bragt til grunnen. Denne var under palasset, og det var ikke vanskelig. Så snart temmere ødela kammeret, raste store deler av bygningen sammen av seg selv. Dette ble allikevel ikke gjort før alle gravene var røvet for verdisaker.

## ***Trivia***

1. *Forrure* er fransk for pels, så navnet kan derfor oversettes til **Pels-slottet av Droumand**.
	* Navnet på hagen, Jardin du Forrure, kan derfor oversettes til Pels-hagen.