. GLAS J / Pravopis bosanskog jezika

Pravopis bosanskog jezika

delijo - **delio**
zmijolik - **zmiolik**
radijus- **radius**
gimnazijski - **gimnaziski**
Verdijev-**Verdiev**
popij - **popi**
izdajica - **izdaica**
orhideja - **orhidea**
dijagona-**diagonala** | 63. Izgovor glasa j ovisi o njegovu položaju u riječi kao i o tome koji su mu glasovi susjedni. Najizrazitijeg je izgovora početni glas j kojemu slijedi samoglasnik u (jučer, jutro), dok je središnje i krajnje j manje ili više oslabljeno, odnosno jedva čujno - ovisno o tome u kakvome se doticaju s drugim glasovima u glasovnome nizu nalazi. Zbog nepostojanoga izgovora ponekad nije jasno kad glas j treba pisati, a kad ne treba.
64. Glas j piše se na početku riječi ispred samoglasnika (jasan, jediti, jod, jučer; rijetko: j + i -jidiš); tako i u složenicama nastalim od ovakvih riječi s prefiksom koji završava na samoglasnik: dojučerašnji, polujasan, najediti, nejodiran.
65. Glas j piše se:
a) izmedu samoglasnika i i a: Alija, Azija, avlija, brijati,fljat, pijaca, studija (naučna rasprava); umeće se međusamoglasničko j na granici morfema: hobija (: hobi + a), žirija; medusamoglasničko j umeće se i u genitivu imenica na -io: Tokija (: Tokio);
b) izmedu samoglasnika i i e: Alije, iz Azije, Bakije, drukčije, dvije, orijentacija, mrijeti, studije (studija); umeće se međusamoglasničko j na granici morfema: hobije (: hobi+ e), žirije;
e) izmedu dvaju samoglasnika i: Aliji, Alijin, avlij ica, po Aziji, čiji, drukčiji, hadžijin, u studiji; u komparativu: hladniji, svjetliji; u bosanskome jeziku redovno su prisvojni pridjevi na -iji (u stilski neobilježenome tekstu): dječiji (a ne: dječji), koziji;
d) izmedu samoglasnika i i o: u vokativu i instrumentalu jednine imenica koje ispred -a imaju -ij-: delijo, kavgadžijo, Makedonija, sudijo, zmijo; de/ijom, Husnijom, kavgadžijom, Makedonijom, sudijom, zmijom te u hipokoristicima koji imaju glas j u osnovi: lijo (nom. i vok.). Tako je i u nekoliko pojedinačnih slučajeva: galijot (zločinac, nevaljalac), vijoglav, vijorog (: viti, vij em), zmijog/ava, zmijo/ik, ali: vihori/i [se], a ne vijoriti [se] (:vihor);
e) izmedu samoglasnika i i u: u Aziju, cijuk, kolegiju (: kolegij), Pliniju (: Plinije); radijus, studiju (: studija); u prezentu: plju, smiju; umeće sc međusamoglasničko j na granici morfema: hobiju (: hobi + u), žiriju; medusamoglasničko j umeće se takoder i kod imenica na -io: Tokiju.
66. Glas j piše se u pridjeva izvedenih od imenica na -ija sufiksima -in i -ski: delijin, Fazlijin, Hamdijin, Hurmijin, komšijin, Rabijin, Samijin; azijski, gimnazijski, historijski, komšijski, sudijski, teorijski, varijacijski.
67. Također se glas j piše u pridjeva izvedenih od imenica na -ij, -ije sufiksima -ev i -ski: aluminijev (: aluminij), barijev, Celzijev, Ovidijev; aluminijski, studijski (: studij), ovidij'evski i dr., a međusamoglasničko j umeće se u pridjeva izvedenih od imenica na -i, -io ispred sufiksa -ev i -ski: Arebij'ev (: Arebi), Gazalijev (: Gazali), Uskujijev (: Uskufi), Verdijev (: Verdi); radij"ski (: radio), studijski (: studio), tokij"ski (: Tokio).
68. Glas j piše se u imperativu pojedinih glagola: lij', lij'mo, zalij, polij, prolij, prolij"te, pij, pijte, popij", popijmo, razumij, razumijmo, razumite, smij se, smijmo se, ne smijte se, mij se, umi se, umijmo se, ne ubij.
69. Glas j piše se takoder u svim oblicima riječi (i izvedenicama od njih) u kojih osnova završava na samoglasnik +j (bez obzira na to koji samoglasnik slijedi u nastavku riječi): Alia. Bahrija, Behija, brojiti, bruji, bruje, čije, čiji, čujem, čuju, dajem, daju, esejistički, Fazlija, gnojiti, gnojidba, gojilište, Hakija, Himalaja (dat./lok. Himalaji), izdajica, kalajisati, koja, koje, krojiti, kroje, lišajiv, mojega, moji, mojim, Mujo, Mujić, Mujin (: Mujo), obojica, odgajivać, pij"e, pij"u, Rabij'a, Razija, sjajiti, sjaje, Smaje, Smajin (: Smajo), stojim, udvojiti, usvojiti, Vehbija, Zekija, zmijo/ik, Zuhdija.
70. Glas j umeće sc na granici osnove i nastavka u općih imenica i pojedinih imena stranoga porijekla u kojih osnova završava samoglasnikom e a koje nom. j d. imaju na a: alineja, alineje, epopeja, epopeji, Gvineja, Odiseja, orhideja, Koreja, matineja, turneja i sl.; tako i: plejada (: grč. Plejade).
71. Glas j piše se takoder u riječima stranoga porijekla s predmetkom dij'a- (< grč. dia; sa značenjem kroz, u, na, duž, za): dijagonala,
 nepravilni oblici sa j
između dvaju samoglasnika:

biatlon **-bijatlon**
kaiš -**kajiš**
paranoik-**paranojik**
različna osobna imena:
Aiša i Ajša
a) u riječima domaćega porijekla u kojima o alternira sa l: bio (ali: bila), cio, činio, dio, dioba, dioni, dionik, govorio, hladio, mislio, mislioci, radio, radionica, želio;
b) u riječima stranoga porijekla: avion, biblioteka, biologija, fioka. kamion, milion, marioneta, nacionalan (ali: nacija), patriotizam, pion, sociologija, stadion, studio (gen. jd. studija), violina;
e) u složenicama u kojima prvi dio završava na i, a drugi počinje samoglasnikom o: dioksid (: grč. di = dva + oksid), iole, priobalni, prionuti.
73. U složenica u kojih prvi dio završava na i, a i drugi dio počinje samoglasnikom, takoder se ne piše j: antialkoholizam, biandrija, bianualan, biatlon, diarhija (dvovlašće), nadriefendija, antiislamski, kvaziumjetnički, priučiti.
74. Glas j takoder se ne piše izmedu dvaju samoglasnika (izuzevši prethodno spomenute slučajeve kao bruji, zmijo/ik, alineja, dijagonala)
ako prvi samoglasnik nije i. Ovo vrijedi kako za proste tako i za složene riječi, bilo domaćega bilo stranoga porijekla: kakaa (gen. jd.; nom. jd.: kakao); četrnaest, izraelski, maestralno; daidža, daire, Faik, Hevaija, Hevai, Ismail, kail, Kaimija, Kaimi, kaiš, kokain, Nail, naime, zaista; naokolo, kakao; jauk, paučina; defilea (: defile), idealan, kupea, rezimea, Sead; neelastičan, deka/tee (ak. mn.; nom. jd.: dekolte); Husein, neimar, o/ein, onomatopeičan, reisul-ulema, Seid, Seida, seiz, teist; anđeo, preokupiran; eunuh, dekolteu; memoarski, oboa; depoe (ak. mn.; nom. jd.: depo), poezija, zapadnoevropski; alkaloid, doista, heroina, nivoi (: nivo), paranoičan, paranoik, poizdalje; plavooka, poodavno; proučiti, depou; intelektualac, tabua (: tabu); injluencija, silueta, Suec; altruist, beduin,
obuim/jem, intervjui; suočenje, uopće; kakaduu (dat./lok. jd.; nom. jd.: kakadu), međuulični.
75. Osobna imena pišu se onako kako bi ih pisali (i izgovarali) njihovi nosioci: Aiša i Ajša (: Aiša), Naila i Najla, Raifa i Rajfa. Saima i Sajma, Smailović i Smajlović (ali samo: Smail).
Samo je: Begajeta, Bejadudin, Hidajet, Hidajeta, Mejaz, Tajib, Tajiba.