פרקי הסיפור

## פרק 1 - (סשן מיום 16.12.2017)

***זמן סיפור: יום שישי, 15.12.2017 (צהריים)***

ציר הזמן מלמד אותנו על מספר אירועים שקדמו לסיפור זה...

### **תמונה 1: גולדה ובעל שותים קפה**

   [12:33] גולדה ובעל (בלבוש מהודר ) יושבים בכסות האנושית שלהם, בקפה ביאליק  (לא רחוק מהבית ברחוב גאולה ) ומדברים על קורבנות אדם.

בעל מעשן סיגריות יקרות וכהרגלו רב עם המלצריות במקום - הוא מעיר להן על הקפה הגרוע. בעל חולש מעל 4 כוסות קפה, 2 כריכים, כוס ויסקי ומאפרה שמצופפים באי סדר מולה. גולדה מעשנת ושותה תה. המלצריות שולחות לבעל מבטים מלוכלכים מאחורי גבו, ועושות עיניים של מסכנה לגולדה.

גולדה **שורה** . היא רואה את הצבעים מתערבלים מעל מספר בניינים בצבעים של אדום וצהוב, יוצרים שטיחים של צבע וצורה. היא חשה דרך גופה את הסביבה, בידיה וברגליה היא חשה את הנוכחות הקשה והדוקרנית של בניינים שקשורים אל הפנתאון שלה (פנתאון המטריארכליות ), בזרת ימין היא חווה אישה וכשהיא עוקבת במבטה היא היא מבחינה בקבוצת אנשים שנעים ברחוב עם מטרה משותפת, 7 נשים וגבר, הם צועדים במעלה רח' אלנבי לכיוון רח' שנקין. אחת הבחורות בקבוצה (אדם רגיל) קורנת באור המטריאכלי (אותו האור שגולדה שייכת אליו). גולדה ממשמשת את האצבע בה הבחורה נחוות, והיא יכולה להרגיש אותה ביתר עוצמה. הבחורה רוצה להספיק להגיע לחנות תכשיטים לפני שזו תסגר. גולדה משתעשעת ברעיון להקשות על הבחורה להגיע בזמן לחנות. אך מה בדיוק עשתה? זה יסופר בפעם אחרת.

בעל מרגיש ברוח קלה המגיעה מגולדה, דבר המרמז על פעולות אור קלות של גולדה, אולם הוא ממשיך בויכוחים עם המלצריות.

בעל מבחין בגנש (אודי), נוסע על אופנוע טוק טוק לכיוון הבית ברחוב גאולה (גנש מעביר אלינו מידי פעם הודעות מהמגדלור של יפו).

בעל קם, הוא מכבה את הסיגריה, גולדה מרוכזת במשהו, הוא אומר לגולדה "אין עלי ארנק תוכלי לטפל בחשבון" היא מהנהנת והוא צועד לכיוון הבית ברחוב גאולה.

גולדה משאירה שטר של 200 ועד מהרה מדביקה את בעל ותוך כדי צעידה מנהלת איתו שיחת חולין עולצת.

הם מגיעים אל הבית ברחוב גאולה, המקום נראה כמו חניון מוזנח. הם צועדים אל תוך הבית (הליכה אל האור) הפסיעה שלהם היא הרצון להיכנס אל אזור האור – הבית ברחוב גאולה. בשניות הראשונות הצד האנושי משותק ומבולבל, אך לאחר שכל אל מאפשר לצד האנושי שלו את החוויה, הם חווים ערפל עדין שצבעיו כחול ולבן, כאשר החניה מופיעה ומתממשת מסביבם. כשהפסיעה מסתיימת ניתן לראות את הבית, מודרני, מפואר, פסלים, עציצים מרחפים באוויר, פרצופלוחים נעים על הרצפה ומנקים את הבית.

הם נכנסים בדלת הבית הגדולה.

### **תמונה 2: ההודעה של גוגל**

הולוגרמה של מסך מחשב נוצרת למולם, ניתן לראות צילום של המטבח בקומה השנייה, גנש שם, לובש סינר לבן ומכין מאכל כלשהו [כתוביות: מצלמה 12: מטבח בקומה 2: אודי גנש].
הביית מלא בטכנולוגיות שכבר לא קיימות כגון שליטה בגרוויטציה, דבר שמודגם כאשר הם פוסעים לנקודה מתאימה ברצפה והם מרחפים אל הקומה השנייה דרך הרצפה אשר נהיית ערפילית כשעוברים דרכה.

[12:37] הם נכנסים אל המטבח, גנש שם, חותך בצל ירוק ומשליך אותו אל המחבת הלוהט, רחש טיגון נשמע וריח הבצל והשום עולים באוויר .

גאנש נאנח: "חשבתי שיהיה לי יותר זמן", הוא מוריד את המחבת מהאש. שוטף את ידיו, מוריד את הסינר הלבן ומוציא מתיקו דף מודפס, הוא בוחן אותו לרגע, מעביר את הדף אל גולדה, ואומר "פייבר  ביקש שאמסור את זה, זה מגוגל".

המדובר בתדפיס של כתבה שכותרתה: "**יום הזעם: שוטר מג"ב נפצע בינוני בפיגוע, עימותים בשטחים**" - https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5057352,00.html

גנש: "פייבר אומר שגוגל מסר כי זה עתיד להתפרסם בשעות הקרובות. פייבר חושב שגוגל התכוון שנתייחס למחבל, אבל קשה להבין את גוגל, אתם יודעים".

בשל מבטו המהורהר של בעל, גנש מבהיר: "זה מידע שעבר מהמגדלור של יפו אל הבית ברחוב גאולה בכדי שתפעלו על מנת למנוע התערבות אלוהית שעלולה לגרום לשריפה או להתחיל שרשרת של מקרים שתגרום לשריפה , קפיש?!".

גולדה קוראת את הכתבה חזור וקרוא, ובסוף, פוסקת: "זה ערבי". גנש: "אז?!". גולדה מרימה אליו את מבטה. "מה 'אז'?!"

גולדה מספרת לגנש ובעל על:

### האפוקליפסה השישית בין מונרכיה לדמוקרטיה

יש חשש שהמאבק הזה יהפוך לאירוע אפוקליפטי על פני כדור הארץ.

בעל קורא את הכתבה של גוגל ונאנח: "צריך לנוע אל כיכר איו"ש, זה צומת תפוח". גנש: "כן, על זה חתמתם", גולדה קוראת להם מהדלת: "נזוז? אני מכירה דרך קיצור".

### **תמונה 3: הליכה אל האור מתל אביב אל צומת תפוח**

[12:40 – 12:50] השלשה עוזבים את הבית ברחוב גאולה וגולדה מובילה אותם אל משרדי עמותת יש דין, שנמצאת לא רחוק,

במשרדי העמותה המולה, שתי נשים מבוגרות עסקות בהכנת חומרי תעמולה להפגנה הקרובה, הם מכירות את גולדה ומברכות אותה לשלום. גולדה מובילה את בעל וגנש אל חדר הישיבות של העמותה. גולדה מעוניינת לעבור לארוע אור שנמצע בבניין זה. מתוך מודעות היא מבצעת עשייה מתאימה דמוקרטית - זו יכולה היתה להיות שליפה של כרזות נייר שונות וקשקוש עליהן בטוש עבה שחור, כי גולדה לא מפחדת מטושים עבים ושחורים - אבל במקרה שלה היא פשוט תופסת את שערה ומושכת אותו לאחור לכדי קוקו לא אלגנטי. היא "מתחפשת" לרגע לגולדה, ובמקרה שלה זה מספיק.

בעל וגנש מביטים בה.

גולדה שורה וחשה את האזור באור המטריאכלי - היא חווה את הסביבה כחלק מהגוף שלה, היא מרגישה את הבניין בתוך הגוף שלה, היא יכולה להתמקד בנשים שבבניין, היא מרגישה ריבים שיש בבניין, היא מרגישה את האור שלה פועם, צבעים אדומים וצהובים נוזלים מסביבה ועוטפים את המציאות במשי (כך שהיא יכולה לראות דרך קירות את הצורות מבפנים עשויות ממשי בצבע **ארגמן - צבע הכנענים**) היא יכולה לראות את החדרים בבניין, את הגורמים החשובים בבניין, את שתי הנשים מהעמותה, נעמי וטלי, הן בוהקות בשביל גולדה, האור שלה שורה במקום ומעודד אותן, הן מרימות ראש וקוראות: "את ההפגנה הזאת אי אפשר להפיק!".

בעל מביט בהן ומחניק צחוק מזלזל. גנש מביט בו במבט אטום.

גולדה פוסעת אל הצד השני, הליכה אל האור , אל חדר דומה, אך יותר מיושן, המעבר משתק את החלק האנושי שבה, פעימות לב מוגברות, בלבול חושים,

גולדה נמצאת באור, היא מרגישה את האירוע לפני 7 שנים כאן, אירוע שבה התקבלה החלטה היסטורית על המאבק הנשי הדמוקרטי.

גולדה נמצאת באור בשנת 2011, היא רואה את טלי ונעמי יושבות ומתכננות את המאבק העתידי בכיבוש.

גולדה מריחה את המקום, היא מודעת כי המקום מתקיים באור מתוך החוויה שלה בין בצד האנושי ובין בצד של האור.

גולדה לבדה. היא מאזינה אל גאנש ובעל שעדיין נמצאים מאחור בעולם הרגיל.

בעל לגנש, "מה עושים בכדי ללכת אחריה?", גנש: "לא יודע, נבנה פלאיירים?", בעל: "מה אתה דפוק?! אני לא בונה שום פלאיירים", גנש: "אבל צריך לעשות עשיה דמוקרטית", בעל: "טוב טוב, שתוק",

בעל מחליט לבצע עשיית אור דמוקרטית, הוא כותב על מספר פתקים "כן" ועל אחרים "לא". הוא מניח אותם במאפרה, "אילו הבחירות שלכם... בוחרים יקרים" הוא מלמל, טלי ונעמי מביטות בו, הוא מביט בהן ומבעיר את הפתקים בכדי להבהיר להן מה הוא חושב על הדמוקרטיה שלהן ומחייך. הן מזועזעות. בעל שואף את העשן ופוסע קדימה.

בעל חווה את בלבול החושים של הצד האנושי שבו, הוא באור, הוא רואה את חדר הישיבות מיושן, את שתי הבחורות שמדברות בלהט ואת גולדה שמביטה בו.

גולדה מרגישה, כי המעשה של בעל הוא דמוקרטי ואולם בעל תוקף את הדמוקרטיה אשר נמצאת באנשים מסביבו, האנשים מסביבו כועסים מהמעשה והם חווים את המעשה כמעשה אנטי דמוקרטי – הן מרגישות "הדוש הבלונדיני עשה פרובוקציה נגדנו".

בעל מרוצה.

גאנש מופיע באור,

בעל: "איך עוברים מכאן לצומת איו"ש?". גולדה מסמנת להם ללכת אחריה, היא צועד לעבר דלת ופותחת אותה, הם עוברים מבעד לדלת, תחושת רעד קלה,

הם עוברים אל מקום אחר באור,

המקום האחר באור הוא: ארכיון עבודה של רוני- מקימת מחסום ווטש בשנות האלפיים ומשהו, המתנדבים בדיוק סיימו לסדר הארכיון החשוב בחדר, חדר קטן עם תמונות רבות על הקיר של חיילים מרביצים לילדים, רוני לבדה היא בדיוק שותה כוס יין לחגוג את סיום סידור הארכיב ומחייכת אל גולדה כשזו נכנסת.

גולדה נכנסת לארכיון, היא צועדת לעבר ארונית ופותחת אותה, יש שם מספר דפדפות, היא מוציאה את הדפדפת של ההתנחלות תפוח, היא מעיינת בתמונות שבדפדפת.

גנש שולף מתיקו מפה של ישראל ומציג בה את צומת תפוח, גנש: "זה כאן". בעל מביט במפה ומדליק סיגריה.

גולדה ניגשת לרוני וחוזרת עם בקבוק מינרליים לדרך. היא עושה משהו עם התמונות שבדפדפת, מוציאה מטבע של 10 אגורות, מנשקת אותו על צד ה"פלי" ורגע לפני שהיא יוצאת מהדלת היא מסתובבת ומטילה באגודלה את המטבע אל בעל.

בעל מחקה אותה ורץ אחריה, וגנש גם, והשלושה יוצאים אל תוך סניף סבון בעלמא שנמצא בעולם הרגיל. הם עוברים בדלת ומרגישים שוב בלבול חושים, ריחות רבים מזנקים מכל עבר, אנשים רבים בחנות, כולם דתיים, הם מרגישים את המקום ולאט לאט הכל חוזר למצב הרגיל.

הם בעולם הרגיל, בחנות בשם סבון בעלמא שנמצא בהתנחלות תפוח, לא רחוק ממקום האירוע שבכתבה של גוגל.

בחוץ ניתן לשמוע אמבולנסים ומשטרה.

### **תמונה 4: בצומת תפוח**

[13:15] הם יוצאים מהחנות, כך נראה המקום .

גנש מוביל את גולדה ובעל אל צומת תפוח (500 מטר הליכה), בצומת יש כוחות צבאיים, עיתונות, אמבולנסים, ורכבי משטרה רבים.

משהו התרחש בצומת לפני כחצי שעה.

הצבא סוגר את האזור, העיתונות נמצאת כ 100 מטר מהצומת.

בעל מפעיל את אחד הכוחות שלו, בעל מחפש השפעות אור באזור, הוא מוריד גשם קל (טפטוף) על האיזור בכדי להרגיש ולראות את האיזור.

בעל מרגיש את העוצמה פועמת בו, הוא עוצם את עיניו, הוא מרגיש את כל מה שמסביבו, את האנשים, הרכבים, הכיכר, את המקום בו נפל המחבל, הוא מרגיש שבחלק הדרומי של הצומת יש בבירור אור, מים מלאי לכלוך בחלק הדרומי של הצומת, משהו בעל מאפיינים דמוקרטיים והוא עדיין שם. יש כאן התחברות לאירוע, והאירוע עדיין שורה שם והוא קשור לדמוקרטיה.

הוא מפנה את תשומת לבה של גולדה לכך. "...אז?" היא שואלת. בעל: את קרובה לאור הזה. אולי תוכלי לראות משהו? גולדה שולפת תעודת זהות בעלת כיסוי כחול שקוף. היא מוציאה את התעודה מכריכתה, ומציצה דרכה בריכוז לכיוון דרום הצומת.

[13:35] בזמן שהגשם ממשיך לרדת, בעל מרגיש את השבילים שיוצאים מהאזור המרכזי, "הם ברחו מכאן" הוא אומר. "יש כאן פתיל של מי גשם חומציים, פתיל שמתפצל לכיוונים שונים" הוא מוסיף.

## פרק 2 - (סשן מיום 23.12.2017)

***זמן סיפור: יום שישי, 15.12.2017 (צהריים)***

[12:40] גנש במקביל לדיווח לבעל וגולדה, מדווח גם לצ'י על הכתבה שהעביר פייבר. צ'י במונית בדרכו לצומת תפוח.

### **תמונה 1: בחינת אזור צומת תפוח**

[13:35] בצומת איו"ש התרחש אירוע אור, עומדים שם בעל וגולדה כ 100 מטר מהצומת. בעל שורה על הסביבה ומוריד גשם על מנת לחוש אותה. הגשם מאפשר לבעל לחוות את המציאות בראיה ודרך הגוף שלו. בעל רואה את האש המסמלת את דמוקרטיה שצבעה צהוב-חמרה, הכיכר נראית באור כמו מעגל גדול או כעך בוהק ודולק - זה אזור שקודש לאל זר כלשהו (ההתקדשות של השטח כללה, כנראה, קורבן אדם). מתוך העכך שניתן לראות באור, אפשר לזהות נזילה החוצה מהכעך, אלו 4 גורמי אור שנעו בכיוונים שונים.

בעל מגביר בעדינות את התפשטות הגשם באזור, בכדי להרגיש את המקום ובכדי לחפש את 4 גורמי האור.

[13:38] צ'י מגיע במונית אל הצומת וצועד לעבר גולדה, בעל וגנש, הם מעדכנים אותו...

[13:35 – 13:50] בעל רואה את האזור באמצעות הגשם, הוא יכול להרגיש את טיפות הגשם הפוגעות בכל הדברים שבאזור, בעל חווה מקומות שנשרפו, בעבר, באזור. הוא חווה פצעים רבים בגופו שמעידים על המקומות הרבים שנשרפו מסביב. הוא מרגיש כאב חד לשניה באזור הקרסול, הוא רואה וחווה פצע גדול על הקרסול שלו. הפצע מרגיש כמו מקום שנשרף ממש לאחרונה על ידי גורם אור כלשהו, כ 300 – 400 מטר מהמקום בו הוא עומד לכיוון דרום.

[13:40 – 13:55] צי עולה על גבעה סמוכה ושולף מצפן לו פן (פנג שואי) והוא סורק את האיזור. הוא מנסה להרגיש את הזרימה של תנועת הצ'י במקום.

צ'י מזהה דבר אור שנכנס לצומת, משהו זומן לכאן. בכיכר יש תנועה בתוך הכיכר שדומה לסערה שנעה במעגל (בדומה להוריקן) הסערה התרוממה גבוה לשמיים. היא התנתקה מהצומת וכעת היא מתרחקת.

[13:55] בעל, גולדה, צ'י וגאנש צועדים דרומה (300-400 מטר) לכיוון הנקודה שבעל ראה. צ'י וגולדה מתחברים לעשיה הדמוקרטית באזור, בעל מעשן סיגריה וגאנש מאחור... גאנש בוהה בציפורים הנודדות ומחטט באף.

### **תמונה 2: הפסל של החייל והכניסה למצודה המונרכית**

הם מגיעים לנקודה אותה ראה בעל.

בעל מרגיש שבאזור יש פצע עתיק מלפני יותר מ 3,000 שנה, היה כאן אירועי אור קיצוניים בעבר - אפוקליפסות. , היו כאן מבנים בעבר, קברים בעבר,  לפני אלפי שנים היתה כאן עבודה לבעל, בעל רואה וחווה דברים מהעבר שנזקרים אליו, סיפורים מהכפר, יציאה אל השדות, אמונה ותפילה בסיסית לגשם, היה כאן בכפר העתיק אמונה לבעל...

גולדה וצ'י, כבר ממרחק של 40 מטר מהנקודה, יכולים לראות את הארוע אור שקרה כאן לאחרונה. ניתן לראות מצודה בצבעי **צהוב חרדלי** מהתקופה הניאו גותית, ברוחב 30 מ', בגובה 50 מ', דלת צרה, חרכי ירי מהתקופה העתיקה. גולדה, בהיותה מהפנתאון של ממשל מזהה בקלות את האור הצהוב חרדלי של מונרכיה. בוודאי שהמבנה של המצודה מעיד גם הוא שזה נוצר על ידי בן אור השייך למונרכיה.. עוצמת האור מעידה שזה זה משהו שהופיע בשעות האחרונות:

כרגיל, ניתן לחוות מעט מארוע האור כאשר עומדים בחוץ - כמו פעמים רבות בעבר.

בחזית המבנה ליד הדלת יש פסל גדול (3 מ') של חייל ישראלי, פסל של חייל שנפגע מכדור בחזהו והוא בנפילה לעבר הקרקע – הם מרגישים האירוע שהתרחש באזור קשור לפסל.

הפסל מעיד על תוכן הבניין.

כאשר בעל משתחרר מהחוויות של הפצע העתיק, הוא מיד רואה נשמה לפניו. (בעל לא רואה את המצודה היות והוא אינו שורה באור של פנתאון הממשל, אלא הוא שורה באור הכנעני)., הוא רואה נשמה הקשורה בשלשלאות כבדות אל האדמה. השלשלאות מתחברות אל תוך הלב של הרוח, דבר המעיד שגורם אור אחר השתלט על הנשמה של הגורם שמת כאן באזור. בעל ניגש אל הנשמה, הוא רואה אותה כחייל שקוף אפור מצויר בעפרון, קשור בשלשלאות כבדות שקופות ירוקות.

בעל פונה אל הנשמה: "מה השם שלך?", הנשמה: "ירון לב ", בעל: "מי לקח את הנשמה שלך", הנשמה מצביעה לכיוון דרום, בעל: "מה השם של מי שלקח את הנשמה", הנשמה לא יודעת.

בעל מסתכל בעיון על הרוח, מנסה לשרות ולחוות יותר ממנה - הוא רואה כיצד השלשלאות הקושרות את הנשמה מתחברות לאדמה, 3 – 4 מטר פנימה, בעל מרגיש שבצד השני של השלשלאות יש הרבה מוות. מאות נשמות קטנות מטפסות על השלשלאות.

בעל מסביר לאחרים מה הוא רואה ומספר להם שבן האור שעשה זאת נע לכיוון דרום, הוא אף מצביע לכיוון שהנשמה מצביעה - דרומה.

בעל מעוניין שגולדה תראה את שהוא רואה. על מנת שהיא תשרה באור שלו, הוא מעניק לה פוקוס קטן השייך לו - טיפות גשם. הוא אוסף מי גשם בידו ונוגע בשפתיה של גולדה. כאשר גולדה מקבלת את המתנה, היא בצורה מודעת לוקחת ומלקקת את טיפות הגשם. היא מייד שורה בפנתאון הכנעני. גולדה רואה את אשר בעל רואה, את החייל ואת השרשראות גם היא.

צ'י מסביר לבעל על המבנה המונרכי שהוא רואה, ומראה את המצודה לבעל דרך עשיה מונרכית.

בעל רואה את המצודה ואת הפסל, הוא מבין שהחייל הוקרב בעבור מטרה כלשהי, ההחייל עבר עינויים ובסיום ההוצאה להורג היא הוצאה להורג טקסית – אירוע שהתרחש בשעות האחרונות.

גולדה מסמנת את האותיות VR  בחול וחוזרת אל העשייה המונרכית, היא שורה באור הטבעי שלה, היא בודקת את הפסל, היא חווה את החוויה שבתוך החדר, החייל עבר טקס כלשהו, עבר עינויים קשים ולבסוף הוצאה להורג. היא מרגישה שההקרבה של החייל קשורה לבניין, הם השיגו מההקרבה הזאת כוח.

כמו בכל ארוע אור, ניתן לחוות את המראה שלו מבחוץ, דבר שנותן מידע על הפנתאון הרלוונטי (ולא הארוע אור), צ'י רואה את המצודה (ארכיטייפ מונרכי) וכאשר הוא ניגש ודופק בדלת המצודה, הדלת נפתחת, יש בפנים משרתים לבושים בסגנון מאה ה 16. אך כל זה מעיד על הפנתאון ולא על הארוע.

בשביל להבין את אירוע האור שהתרחש כאן צ'י יודע שהוא צריך לפסוע פנימה. דבר שהוא עושה לאחר גולדה.

### **תמונה 3: החקירה של החייל**

גולדה צועדת קדימה אל תוך המצודה ומובילה את האחרים אל אירוע האור של עינוי החייל, רגע של בלבול, (הליכה באור)...

אנו מתחת לאדמה, האוויר חנוק מלא באבק, עששיות מיושנות (מלפני 100 - 150 שנה) מאירות את החדר, החייל נמצא על הקרקע ועובר עינויים,

החדר הוא כנראה מבנה קדום מלפני אלפי שנים, אולי אפילו מהתקופה הכנענית.

גולדה רואה את הדברים מבעד לעיני המענה, צ'י רואה את האירוע מבעד לעיני החייל, בעל רואה את האירוע מכיוון הרובה וגאנש... גאנש בוהה במקקים הנודדים ומחטט באף.

***גולדה מנקודת ראות המענה***: המענה הוא בן אור, בשם ג'וזף ג'ייקובס , בלונדיני, גרמני, לבוש בחליפה 3 חלקים מיושנת, הוא מרוכז, בניסיון לאתר דרך, הוא רוצה להימלט מכאן, הוא רוצה לבצע פעולת אור, על מנת למצוא את הדרך החוצה מכאן, והוא הולך להקריב את הבחור בכדי להתייחס לאירוע שהוא היה חלק ממנו בעבר (קשור לסיפור ממלחמת העולם השניה שנאצים מענים חייל בכדי לקבל מידע) ובצורה הזאת הוא רוצה להפעיל את הכוח שלו – זה הטקס שהוא צריך בכדי לקבל את המידע לגבי היכן המקום שדרכו הוא יברח. המענה שואל את החייל, "היכן הטנק נמצא הטייגר הגרמני?".

***צ'י מנקודת ראות החייל***: החייל מרגיש שהוא זה שירה במחבל, הבחור המענה הגיע אליו תפס אותו מאחור, עילף אותו, גרר אותו אל חדר ישן מתחת לאדמה, החייל קשור, המענה מענה ושואל שאלות לגבי טנק שאין לחייל מושג לגביו.

***בעל מנקודת ראות הרובה***: הרובה ירה במחבל והרג אותו, ויש לו ראייה צרה מבעד לזווית ראיה של הרובה גרמני ממלחמת העולם השנייה (מאוזר).

כאשר הדמויות מדברות באירוע, הקול שלהם עמום ומנותק ממה ששומעים באירוע והמענה והחייל לא שומעים את השיח בין הדמויות.

החייל נשבר ומתחיל לבכות ולצעוק, המענה: "היכן זה?", החייל: "מפה...", המענה מציג בפניו מפה, החייל מבולבל, המענה יורה בחייל והחייל נופל וידו מצביעה על פארק לטרון (יד לשריון) - טיפת דם של החייל מסמנת את נקודת ההצבעה.

רגע המוות של החייל, הוא הצורה שהפסל נראה.

הדמויות יוצאות מאירוע האור, מתוך החלטה הן פוסעות החוצה אל העולם הרגיל,

הם מופיעים בעולם הרגיל, ניתן לראות את הפסל והמצודה וניתן לראות שהפסל זה החייל.

רכבי צבא, רכבי עיתונות, משטרה, עוברים לכיוון הצומת, יש באזור הצומת התקהלות של אנשים,

   גולדה מזהה דרך העשייה המונרכית מצודה נוספת באזור ההתקהלות, המצודה השנייה נראית יותר מפוארת וצבעה **צהוב חרדלי**...

[14:30] הם מחליטים לרדוף אחרי ג'וזף ג'ייקובס, הם צועדים לכיוון ההתנחלות בכדי להגיע לסבון בעלמא...

### **תמונה 1: בדרך אל יד לשריון**

[14:30] בזמן שצוות גאולה מתחיל לנוע בעקבות ג'וזף, הם בוחנים מעט את צומת איוש מנסים להבין את ארוע האור שקרה בו.

הם רואים בצומת את הדברים הבאים:,

1. 1/ אזור הצומת מאיר כמו דונאט ענק זוהר בצבע צהוב חרדל, כאשר הוא עוטף את הפסל במרכז ואינו נוגע בו. ברור שנעשתה כאן פעולה מקודשת חזקה בזמן האחרון. על פי הצבע ניתן לזהות שזה מונרכי.
2. 2/ למרות שהאזור מאיר ופעיל, לא רואים שום מצודה מונרכית. הדבר מעיד על כך שארוע האור כבר אינו מחובר אל המציאות. ברור שצומת איוש הוא עוגן שטח, אולם העוגן האנושי והחפצי יצאו מהשטח, דבר שניתק את הארוע מהמציאות הפיזית. בדיקה מקרוב של הצומת יתכן ותגלה דרך למצודה, אך גם זו לא תהיה חלק מהמציאות הפיזית.
3. 3/ מעצם העוצמה של הצומת, קל לזהות שהיה חיבור ארוע מלא בין האור לבין המציאות, כך שבמקור היו לפחות שלושת סוגי העוגנים - האנושי, החפצי והשטח.
4. 4/ היות והארוע מוחזק על ידי עוגן בודד (הצומת המקודש), וארוע דורש את כל שלושת העוגנים על מנת להיות חלק מהמציאות הפיזית, הוא יתחיל לנדוד לכיוון האור הרלוונטי שלו. היות ועוגן אחד שלו עדיין קיים ופעיל, יש להניח שזה ייקח בין שעות לבין ימים, שבהם יהיה צריך להשגיח על הצומת ולוודא שדברים לא מסתבכים מחדש.
5. 5/ כאשר בוחנים את הדונאט, ניתן לראות ארבע מקומות שנמשכו מתוכו החוצה. כאילו משכו מתוך גוש פלסטלינה בעזרת האצבעות, חתיכה עד שהיא עומדת כמו אצבע מאשימה אל העולם החיצוני. צורה מעין זו קוראת כאשר עוגן משמעותי עוזב את ארוע האור כאשר שני הצדדים פעילים בקדושתם.

[14:50] גולדה מעבירה אותם אל מקום לא רחוק מיד לשריון...  אל מבצר לטרון:

https://he.wikipedia.org/wiki/%D7%9E%D7%91%D7%A6%D7%A8\_%D7%9C%D7%98%D7%A8%D7%95%D7%9F

כמה מאות מטרים משם ניתן לראות את יד לשריון.

http://www.izkor.gov.il/Data/Andartaot/61012%20(5).jpg

הם מתקרבים אל יד לשריון, ניתן לראות במקום טנקים רבים...

### **תמונה 2: שריפות שהיו באזור לטרון בעבר**

בעל מרגיש ורואה להבות של אש מתנפצות זו אל זו ויוצרות מראה מבולבל של צבעי **ארגמן** מתלקחים. זו עדות ברורה לצלקות שנשארו במציאות מכנענים עתיקים לפני אלפי שנים שהיו באזור בעבר הרחוק...

ניתן להרגיש רטט עדין באוויר המראה שהמקום נשרף מספר פעמים בעבר... לכן המדובר במקום עדין שצריך להיזהר בו.

גולדה רואה צבעים של אדום צהוב באזור (אנרגיה מטריארכלית), היה כאן בעבר פעילות של האלוהות המטריארכלית... היא מתרכזת ומנסה להבין איזו אלה הייתה מעורבת כאן... גולדה מבצעת עשיה מטריארכלית, במבט ידידותי היא מחבקת את צ'י ויוצרת רגע של חמימות ואינטימיות ביניהם... צ'י זורם...

בעל מדליק סיגריה ומטיל את מימיו כמו תינוק שלא יכול להתאפק.

צ'י מדליק ג'וינט ובוחן את הסביבה עם גולדה תחת האור המטריאכלי.

הם רואים דמויות מרוחקות עשויות **משי אדום צהוב**(כוחות מטריארכלים), אלפי שנים לאחור, ניתן להרגיש את האם הגדולה , שלוש נשים לוחמות, אחת מהן פגועה, האם הגדולה נלחמת שם, נלחמת לצד דבר עצום שנראה כמו סופת טורנדו בצבעי **ארגמן** (כוחות כנענים), זה בעל עצמו שנלחם שם.

גולדה מזהה את האלה **ענת** מהפנתאון הכנעני , מתקדמת לכיוון של שלשת הלוחמות, ונועצת סכין בגבה של אחת משלשת הלוחמות.

גולדה נכנסת יותר ויותר אל האור הכנעני, מתקרבת אל האזור של הלחימה, ונעלמת מכדור הארץ...

צ'י חוזר ומספר לבעל על שאירע,

בעל יוצא לחפש את גולדה בעזרתו של צ'י.

צ'י חוזר אל הריח של גולדה והוא ובעל צועדים לכיוון גולדה באור...

גולדה, נמצאת בצד המטריארכלי בתוך קאמלוט, קשה לצד האנושי בגולדה להבין את מה שהיא רואה יש כאן צבעים שלא קיימים, יש מראות שלא יכולים להתקיים בעולם הרגיל. גם לצד האנושי בצ'י קשה להבין את המקום, צ'י לא מרגיש שיש קשר בין המקום ובין הפנתאון שלו, אלו מאבקים קדומים של פנתאונים אחרים... בעל מכיר את המלחמה, הוא זוכר שהמדובר באחד ממלחמות האור הקדומות – נפילת קמלוט.

גולדה צ'י ובעל רואים מראות ממלחמת אור עתיקה מלפני כ 8,000 שנה, הם רואים מראות מ:

#### **האפוקליפסה של נפילת קמלוט**

צ'י רואה את גולדה מתממשת לא רחוק ממנו ונעלמת וחוזרת אל הארץ... צ'י ובעל חוזרים..

[15:00] בעל גולדה וצ'י חוזרים למציאות... גשם קל מסתיים...

כל האזור עמוס בקשרים אל המלחמות העתיקות.

האזור עדין מאוד ונמצא בחשש לסכנת שרפה.

### **תמונה 3: ביד לשריון**

[15:07] צועדים אל יד לשריון... נכנסים בכניסה הרגילה... ומחפשים את הטנק הגרמני באמצעות אחד המדרכים באזור ... המדריך מפנה לאזור ג7.

בחצר המרכזית, באיזור ג7 מצד ימין ניתן לראות טנק טייגר לא שלם:

https://he.wikipedia.org/wiki/%D7%98%D7%99%D7%92%D7%A8

[15:15] גולדה יכולה לראות באיזור הטנק אנרגיה מונרכית, מצודה קטנה (מגדל) בצבעי צהוב חרדל,

גולדה מובילה את האחרים אל האיזור והם רואים את שהיא רואה ...

ניתן לראות את המגדל, בתוך הטנק ניתן להבחין במשהו דומיננטי בעל אור מונרכי, חפץ בגודל של מטר, נשק אולי?...

בעל עולה על הטנק ומביט אל תוך הטנק, בפנים יש אדם אחר ולא מוכר, שמנמן, סוודר ירוק וג'ינס, הוא בוכה, הוא קשור, מוכה, לא מת, הוא קשור אל רובה מאוזר, הקנה נמצא בפיו והיד של הבחור קשורה אל ההדק בצורה לא נוחה. ניסיון להשתחרר יגרום לירי.

באור המטריארכלי ניתן להבחין כי רובה המאוזר הוא רובה קדוש מונרכי, פרוכת **צהובה חרדלית** מסמלת את קדושתו באור המטריארכלי. החפץ קדוש ויעודו להקריב את הבחור.

בעל מבין כי ג'וזף ג'ייקובס ניסה לעבור מכאן למקום ודרך החפץ הוא ניסה להסתיר את המקום שאליו הוא עבר. ג'וזף ג'ייקובס רוצה לשרוף את המקום בכדי של ימצאו את הדרך שאליו הוא ברח.

שיחה בין הדמויות לגבי הדרך שניתן למצוא את ג'וזף ג'ייקובס .

צ'י מתחיל לטפל בבחור ולשחרר את הבחור מהחפץ. החפץ נאבק בצ'י מאחר וצ'י מנסה לסקל את הייעוד שלו.

צ'י משחרר את הבחור מהרובה ומהחבלים ונותן לבחור חומר עשבי בכדי לסממם אותו ולטפל בפצעיו בכדי שלא ימות בנסיון למנוע את הקורבן ובכך לאפשר את שריפת המקום.

גולדה מנסה לאתר את ג'וזף ג'ייקובס , היא מתרכזת בכדי לראות מה ג'וזף ג'ייקובס רואה בעיניו. גולדה לוקחת את המאוזר ומכוונת אותו באלכסון לרצפת הטנק, היא עוצמת עיניים, היא מנסה להזדהות עם ג'וזף ג'ייקובס, להתחבר אל ג'וזף ג'ייקובס.

גולדה מרגישה כי ג'וזף ג'ייקובס הוא בן אור שהוחזק על יד חפץ, היא מרגישה את החוויה שהיתה כאן כשג'וזף ג'ייקובס  נכנס לכאן, הוא קשר את הבחור, הפעולות הוא עשה ביחס לטנק, הטנק חשוב, הוא ישב במושב הנהג של הטנק ועשה משהו,

גולדה מחקה את מה שג'וזף ג'ייקובס עשה במושב הנהג בטנק,

http://abload.de/img/tank\_tiger\_59tk9u.jpg

[15:30] גולדה חווה את האש המונרכית שבוערת כאן, הטנק והרובה והבחור עולים בלהבות בצבע **צהוב חרדל**, הם בתהליך שריפה החוצה מחוץ לכדור הארץ, האש שורפת את הבחור ואת הרובה. שניהם קדושים למונרכיה, והם עוברים אל האור של המונרכיה.

## פרק 4 - (סשן מיום 13.1.2018)

***זמן סיפור: יום שישי, 15.12.2017 (צהריים)***

### **תמונה 1: השריפה המונרכית שבטנק**

[15:30] גולדה מרגישה חום ושריפה מונרכית, כוויה פיזית מופיעה על קרסולה– גולדה מרגישה את השריפה מאחר והוא הייתה מעורבת ביצירת השריפה במסגרת עשייה מונרכית – הפעלת הכוח שלה (בעשיה מונרכית) בניסיון להתחקות אחר ג'וזף הוא הטריגר האחרון שגרם לשריפה.

השריפה תגרום תוך 2 עד 3 שעות שהטנק והרובה ייעלמו מהעולם אל עולם האור של המונרכיה ולאט לאט בני האדם והמציאות יתחילו להתעלם מטנק הטייגר שהיה בתערוכה שבלטרון – והטנק שנשרף ידחק לשולי המציאות .

(ידחק לשולי המציאות : למשל במוזיאון תל אביב היתה תמונה של טנק הטייגר מלטרון, העוצר של המוזיאון מחליט שהתמונה אינה רלוונטית והוא מוריד אותה למחסן, במחסן המחסנאי מחליט שהתמונה חסרת חשיבות והוא מעביר אותה לארכיב, הארכיבאי לא מבין את החשיבות בתמונה והוא שוקל לזרוק את התמונה לפח).

צ'י ובעל רואים את הלהבות, הם לא מרגישים את החום של הלהבות, מאחר והם לא נמצאים באור המונרכי.

גולדה רואה את הלהבות ומרגישה את חום הלהבות.

צ'י מוציא את הבחור מהטנק ומזמין אמבולנס. הבחור נראה במצב סביר. הוא לא נשרף.

גולדה חוותה והבינה את מה שג'וזף עבר והיא מרגישה את המקום המונרכי באור שבצד השני אליו ג'וזף עבר, מהעבר השני באור היא מרגישה טנק טייגר מסתער, זה כוח של רומל שתוקף עכשיו באור קרוב לארץ ישראל (באור) (האפוקליפסה השישית בין מונרכיה לדמוקרטיה ).

בעל מחזיק את הרובה שנשרף ושוקל מה לעשות איתו. אין לו יותר מידי סנטימנטים לחפצים. הוא זורק את הרובה בתוך הטנק.

גולדה מעבירה מסר למלכה אליזבת דרך קופסת עץ בו היא משאיר פתק. הפתק: "ג'וזף ג'ייקובס ?".

[15:30 – 15:45] צ'י שחושש שגורמים נוספים ישרפו פועל למניעת הנזק וצמצומו ולכן הוא מנסה לחזק את האי-התייחסות של הסביבה אל הטנק, הוא מניח שלטים "לא בשימוש" מסביב לטנק. מתחבר לאחד המחשבים שבמקום ומוציא את הטייגר מהתצוגה.

### **תמונה 2 בחזרה אל צומת תפוח**

[15:45 – 15:55] הם חוזרים אל המבצר הצלבני ומשם גולדה לוקחת אותנו אל סבון בעלמא.

[16:00] חזרה אל צומת תפוח.

יש לא מעט צבא ומשטרה בצומת, מתנחלים בצד אחד צועקים, ערבים בצד אחר מפגינים וצועקים, התנועה עוברת חופשי בצומת.

אנו מתקרבים אל הצומת.

רק שמחפשים ניתן לראות את המצודה המונרכית שבצומת – האור שם דועך. מרחוק ניתן לראות גם את המצודה השניה – גם שם האור דועך.

צועדים לעבר המצודה שבצומת. יש המון אנשים באיזור הצומת, חיילים, מתנחלים וערבים, צעקות רעש רב.

גולדה מרגישה ממרחק 50 מטר מהצומת את הקדושה, את המצודה הענקית שמעל.

ממרחק 30 מטר גולדה יכולה להתחיל לפעול ולעבור לאור המונרכי, היא לא עושה זאת ורק מנסה להרגיש את האור .

כולם מגיעים לצומת,

צ'י מרגיש שהאיזור הוא איזור קדוש לגורם אחר. הוא מרגיש את הזרימה של האנרגיה, הוא מרגיש שהיו במקום 5 עוגנים. צ'י מזהה 4 נקודות של גורמים בעלי כוח שיצאו לכל אחד מכיווני הצומת.

בעל נכנס על הצומת והוא מרגיש אדמות קדושת של המונרכיה, היו מעורבים כאן שני בני אדם,

אחד מחבל ערבי שהגיע במטרה למות כאן – המחבל הגיע במטרה להתפוצץ כאן להקריב את עצמו לאור לא ידוע, הוא נכשל הטקס לא הצליח כאן, והוא מת במרחק של 200 מטר דרומה, כאן תפסו ושם הרגו אותו.

גולדה מרגישה במקביל 5 גורמים: 4 בני אור מונרכים ואחד לא ידוע, הם היו בצומת והשפיעו על הצומת. זאת תחושה מבלבלת של מבול חוויות.

בעל וצ'י משתפים את התחושות שלה. גולדה מבולבלת ולא מגיבה - היא שקוע עמוק במבט על ריבוי האורות שבמקום.

### **תמונה 3: גאי פוקס מקים מהומות**

הם צועדים 200 מטר דרומה, 15 מטר לפני הם רואים אנרגיה מונרכי בתצורה של מצודה מונרכית קטנה ולפניה פסל של מחבל אזוק ופלנלית קשורה על עיניו והוא כורע על הרצפה.

במקום יש כוחות צבא שחוקרים במקום ולא מאפשרים גישה אל הנקודה הספציפית.

גולדה 15 מטר לפני הנקודה מנסה להיכנס אל אירוע (הליכה אל האור ), היא קושרת סרט על עיניה, מדמה את הפלנלית שקשרו לעיניו של המחבל. 7 שניות לא נעימות של בלבול. צ'י ובעל מנשקים את ידה של גולדה ונכנסים לאור אחריה.

הם עוברים לאור לאירוע שהיה בצומת בעבר: חצי שעה אחרי האירוע שהיה בצומת,

*גולדה רואה מבעד לעיני המחבל, המחבל מת על הקרקע – לא ברור ממה הוא מת, 4 חיילים מסביב לגופה של המחבל. גולדה מרגישה אכזבה עמוקה של המחבל.*

*צ'י רואה מבעד לעיני אחד החיילים, סגן בצה"ל, הוא העביר את המחבל מהצומת לנקודה זו, בדרך הוא היכה את המחבל, היכה אותו למוות או כמעט למוות.*

*בעל רואה מנקודת המבט של חומר הנפץ, חומר הנפץ קדוש, הוא היה קדוש לפני זה, ימים לפני זה, בן אור כלשהו משתמש בי, בחומר הנפץ, השם של בן האור הוא גאי פוקס (פנתאון הדמוקרטיה, צבעי צהוב תכלת ).*

*גאי פוקס הוא לא רק בן האור שחומר הנפץ מקודש בשבילו גם האדם, המחבל, מוקדש בשבילו.*

*הפצצה הוקדשה בשבילו, בשביל גאי פוקס, החפץ רואה את גאי פוקס , והחפץ משפיע על כל קבוצת החיילים.*

*בעל משפיע מעט על האירוע: הפצצה תוהה כלפי גאי למה הוא רוצה שהיא תתפוצץ. גאי מרים את הפצצה ומדבר אל הפצצה במבטא בריטי כבד "הי מתוקה אל תדאגי , אנו נמצא מה לעשות איתך אנו נפוצץ ונהרוס, אל תדאגי את תפוצצי",*

*בעל משפיע מעט על האירוע: הפצצה לא מרוצה "לא הצלחת בעבר ואולי לא תצליח שוב", גאי מופתע ומשיב לה, "אנו נצליח, הפעם נצליח, זה טכנולוגיה חדשה, זה הפעם לא יכשל זה יתפוצץ".*

*צ'י רואה מבעד לעיני אחד החיילים, סגן בצה"ל, רואה את גאי פוקס צועד למקום האירוע, מרים את הפצצה וצועד משם,*

*החיילים מבולבלים, הם לא מבינים לאן נעלמה הפצצה,*

*צ'י משפיע מעט על האירוע: הסגן כן מגיב רק הוא רואה את גאי פוקס , בסגן לגיא פוקס: "הי מה אתה עושה", גיא פוקס מתעלם ומתרחק, הסגן יורה באוויר. גאי מופתע מביט בהלם בסגן. הוא מתחיל לברוח.*

*צ'י משפיע יותר ממעט על האירוע: הסגן יורה ברגליו של גאי הבורח. משהו לא ברור... גאי מופתע... '**משהו נשבר במציאות...***

גליצ' ...

תחילת הסיפור שוב:

*לפני כשבועיים.*

*גולדה רואה דרך עיני המחבל: המחבל חי בעזה, מפנטז על פיצוצים והרג, דחף להרג, עד לפני שבועיים היתה לו עבודה בחנות ירקות בעזה, בשבועיים האחרונים הכל השתנה, הכל התחיל כשפגשתי את מחמוד מצבא האסלם, ישבנו במסעדה ודיברנו על פיגועים, אם אני עושה את זה ההורים שלי יקבלו 2000$ כל חודש, הכל הופך לחזק יותר ומשמעותי יותר, אני הופך לחייל בצבא של אללה, ההקרבה חשובה, אין כאן עתיד, העתיד הוא בגן עדן עם 70 בתולות. עם הימים שעוברים, חלומות משנים את התודעה, אני רוצה את זה בשביל לפגוע, להרוס, לפוצץ, אני הוזה על חומרי נפץ, על הרס על מוות, רק על זה אני חושב, רק את זה אני חי.*

*בימים האחרונים אני מצויד בחומר נפץ ואני רב איתם ובונה לבדי את הפצצה, אני רוצה שזאת תהיה פצצה באמת, אני מתפלל בשבילה, בשביל הפצצה, הפצצה המושלמת שאני מכין.*

תחושה של דה ז'ה וו... היום... שוב...

*לבסוף בצומת תפוח תפסו אותי, לקחו לי את הפצצה, אני בהיסטריה, למה נכשלתי?!, איך נכשלתי?!.* *צ'י רואה דרך עיני החייל, הסגן, הוא מת על מדינת ישראל, שונא ערבים, מוכן למות בשביל המדינה, בעבר הם עשינו בלגנים לערבים, צעקו עלי על זה, אך מה הם מבינים, כל המחלקה שלי מעריצה אותי, תפסנו את המחבל הוא פצוע ואני מכאיב לו, כי זה מגיע לו.* *צ'י מרגיש שיש בן אור שמשפיע על מה שקורה, משפיע על הסגן.*

*צ'י מחפש את*גאי פוקס *מבעד לעיני הסגן, ניתן לראות אותו עומד ליד אחד הרכבים הצבאיים ועושה משהו עם הידיים, טקס כלשהו.*

*צ'י יוצר פעולה מונרכית בכדי לראות את האור ששורה על גאי פוקס , הוא מזהה 3 גורמים באור צהוב חרדל (מונרכי): (1) עוגן - המחבל נובע מתוכו אור מונרכי, (2) עוגן - הפצצה. (3) גאי פוקס, אין לו ממשות פיזי, הוא בן אור שרוכב על האור של הפצצה או על האור של המחבל בכדי להופיע כאן.*

[16:30] בחזרה אל צומת תפוח, 200 מטר דרומית לצומת.