Українська Народна Республіка (Світ вцілілої УНР)

< !----- Preceding and succeding entities without flags (used if more than 5) ----->

**Українська Народна Республіка** — держава на території сучасної України, що існувала в 1917—1939 роках. Межувала з БНР на півночі, з Польщею на заході, з Чехословаччиною та Угорщиною на південному заході, з королівством Румунія на півдні, з Радянським союзом на сході.

## Історія

### Отримання повної незалежності

Після перевороту Директорії Українська Держава була знову перейменована в УНР. Тимчасовий уряд орієнтувався на Антанту, тому послав своїх делегатів на Паризьку мирну конференцію, де вирішували долю Центральних держав та новоутворених держав. Делегацію УНР прийняли і вислухали її претензії. Спочатку встановили північний кордон, він був встановлений за кордоном Української Держави Скоропадського, тобто за претензіями Директорії був дещо на користь БНР, делегації якої не було на конференції (Директорія претендувала на більшу територію Полісся, ніж Скоропадський). Згодом на конференцію прибула делегація Польщі, яку Антанта не дуже підтримувала, оскільки вона вважалася союзницею Центральних держав. Делегація показала карту Дмовського, за якою до Польщі мали відійти землі Волині, Галичини, Західної Білорусі. Польщу через це назвали імперіялістичною, оскільки її делегати не змогли з історичної та етнографічної точки зору пояснити, чому саме їй мають належати ці землі, крім того, що там є корисні ресурси. Польську делегацію взагалі вигнали з конференції та заявили, що її кордони вони вирішать самі. Тож УНР отримала можливість забрати свої території від колишньої Австро-Угорщини, чим і скористалась, оскільки згодом на конференції прийняли рішення про кордон між УНР та Польщею, який, щоправда, не зовсім збігався з кордоном УНР на карті. Під юрисдикцію УНР передали Підляшшя, Холмщину, усю Східну Галичину та "Український хвіст". Згодом на конференцію прибула делегація Війська Донського, якому Антанта також вирішила допомогти. Тут почалися суперечки за Кубань та Таганріг, які завершилися договором між Військом Донським та УНР: Кубань передається до складу Війська Донського, а Таганріг з околицею — до складу УНР. Делегацію УНР це не влаштувало, але оспорювати рішення держав Антанти вони не наважилися. Згодом на конференцію прибули делегації БНР та Кримського крайового уряду. БНР намагалася вибороти для себе Полісся, але не вийшло. Кримський крайовий уряд погодився на приєднання території Криму до УНР на правах автономії, це схвалила і Антанта. Потім визначили кордон між УНР та Радянською Росією, який проходив так, як заявлений кордон Української Держави, тобто дещо на уступки Росії (Подонська земля залишилася в складі УНР). Згодом протягом двох місяців точилися дебати про Закарпаття. Одні говорили, що Закарпаття слід лишити Угорщині, інші — його треба передати Чехословаччині, українська ж делегація наголошувала, що його треба приєднати до УНР. Все ж таки його вирішили передати УНР. Потім був підписаний договір про румунсько-український кордон, за яким до УНР передали Північну Буковину, Хотин і маленьку ділянку землі від Румунії. Південну Бессарабію (Буджак) УНР отримати не змогла. Так були визначені кордони УНР. А тим часом, коли делегати від УНР були в Парижі, на території УНР Антанта, в основному французькі війська (Франція найбільше підтримувала УНР) наступали на більшовиків. На початку 1919 року французькі війська перейшли українсько-радянський кордон та почали наступ на Москву. Це змусило більшовиків укласти ганебний для них Ризький мир, за яким від Росії відторгались території України, Білорусі, країн Балтії, Фінляндії та Бессарабії. Таким чином території УНР була повністю звільнена від більшовицької окупації, після чого на її території жандармерія проводила пошуки колаборантів. Нестора Махно та його поплічників заарештували на довічне ув'язнення, Винниченка вдалося виправдати.

### Правління Симона Петлюри та реформи

Симон Петлюра був прем'єр-міністром УНР протягом 1919—1924 років. За час його правління тимчасовий уряд Директорію ліквідували у 1921 році, після Ризького миру. Натомість створили систему органів управління, схожу на сучасну: Верховну раду (Сенат та Сойм), Раду народних міністрів УНР, різні міністерства. Це було закріплено в конституції 1923 року (до цього діяла тимчасова конституція, яку прийняли ще в 1920 році). За час перебування Петлюри на посаді прем'єр-міністра було проведено реформи: освітні, наукові, військові та багато інших. Освітні реформи передбачали переведення усієї освіти на українську мову (у Криму також на кримськотатарську), запровадили освіту, подібну британській і французькій (тобто виборна освіта) на противагу радянській, де школярам "пхали в голову все, що тільки існує", не враховуючи особистісні здібності. Також провели земну реформу: заборонили велику приватну власність, землю роздали селянам, приватна власність вважалася недоторканою без нагальної потреби; йшла деолігархізація. Протягом 1923—1927 років йшла електрифікація країни, наприкінці якої в кожному населеному пункті нарешті було світло. Також провели воду й газ. Цей період запам'ятався і обміном населенням між УНР, Польщею, БНР та РРФСР, через що на заході країни почалися протести поляків, які були розігнані українською владою. Внаслідок обміну найбільшими крім українців народами України стали киримли та жиди. Австрія, Угорщина та Румунія не захотіли приймати участь в обміні, тому їх національності також проживали в УНР. В УНР українців привезли з Далекого сходу та Поволжя, через що їх кількість в країні збільшилася.

### Ліквідація

6 квітня влада УНР на чолі з прем'єр-міністром Андрієм Лівицьким евакуювалась до Франції, а звідти — до Великої Британії. Уряд у вигнанні очолив Андрій Мельник. 11 квітня Шумський, який був прихильником комунізму, скликав з'їзд рад України, який постановив створення Української Демократичної Республіки на території УНР. Майже половина військових перейшли на його сторону, оскільки бачили в ньому можливість завершення війни перемир'ям.

## Міжнародне визнання

Після Антигетьманського повстання Володими Винниченко (якого згодом усунули від влади через можливу співпрацю з більшовиками) та Симон Петлюра послали на Паризьку мирну конференцію делегацію від УНР. Директорія видала указ про перехід у війні на сторону Антанти, розірвання дипломатичних відносин з Центральними державами, хоча про анулювання договорів у постанові не йшлося. У лютому 1919 року усі члени Антанти та їх союзники визнали УНР незалежною в її кордонах, закріплених на Паризькій мирній конференції.

## Апарат управління

### Парламент

Спочатку вищим органом управління була Центральна рада, після здобуття повної незалежності — тимчасовий уряд Директорія. Згодом Директорію замінили на постійний уряд — Верховну раду, яка була двопалатним парламентом. Верхня палата — Сенат, представляла інтереси регіонів (повітів) УНР. Нижня палата — Сойм, була основною, видавала закони, складалась з депутатів різних фракцій та партій. Вибори до парламенту проходили за партійними списками.

### Уряд

Уряд УНР називався Рада народних міністрів УНР, складалась з міністерств, які відповідали за різні спектори виконавчої влади в державі. Очолював уряд прем'єр-міністер УНР. Він був також фактичним головою держави, оскільки президента в УНР не було.

### Конституція

Спочатку, 3 липня 1921 року була прийнята тимчасова конституція УНР, розроблена ще Центральною радою. 7 грудня 1922 року новообраний парламент Верховна рада прийняв постійну конституцію УНР. Вона передбачувала демократичний устрій УНР, Верховну раду та інші органи управління та місцеві органи влади.

## Адміністративний поділ

Наприкінці існування УНР ділилася на землі та повіти, кордони яких були відповідні кордонам земель та повітів сучасної України.

## Релігія

Українська Народна Республіка була світською державою, що закріпила тимчасова, а згодом постійна Конституція УНР. В 1917 році в Україні утворилася Українська Автокефальна православна церква, що була домінуючою за кількість прихожан в УНР на протязі всього існування. Парафії Російської православної церкви перейшли у володіння УАПЦ в 1922 році, оскільки РПЦ була юридично ліквідована в Радянському союзі і була в підпіллі.