Saldakai

*"Sveiki Argonautai!"*

*"Pagaliau išaušo diena, kai galime jums prisistatyti, nes lietuvių kalbos niekada nebuvome girdėję ir turime pripažinti, jog ji išties sunki. Mes esame "Saldakai". Taip atsitiko, kad mūsų erdvėlaivį, skriejant pro žemę, truktelėjo gravitacija ir jis žnektelėjo žemėn. Mūsų kosminiai namai suskilo į tūkstančius mažyčių gabalėlių ir pasklido po visą pasaulį. Mes visi likome gyvi, tačiau kol mes atstatysime savo erdvėlaivį - užtruks. Todėl kurį laiką svečiuosimės pas jus. Mes taikūs ir tikrai neketiname kariauti ar kažko užkariauti. Tikimės, jog taip kaip mes jus, taip ir jūs mus sutiksite draugiškai. Dovanokite, jeigu sudrumstėme jūsų ramybę."*

*"Žinoma jums kyla klausimas kas mes ir iš kur? Na, mes visatoje gyvuojame nuo pat didžiojo sprogimo."* *"Kai gimė visata ir galaktikos tolo viena nuo kitos, vidury niekur, pradėjo formuotis keistas apvalus gumulas. Bėgant metams jis augo ir ovalėjo kol tapo panašus į milžinišką kiaušinį skriejanti per kosmosą. Šis kiaušinis, nors ir buvo milžiniškas bei lengvai skrodžiantis per kosminę erdvę, tačiau gležnas ir labai trapus. Tai buvo šokoladinis kiaušinis, o jo viduje, nuo pat visatos susikūrimo - gyvenome mes - "Saldakai". Mes save vadiname taip todėl, jog mintam vien saldumynais."*

*"Mūsų namai - kosmosas, tačiau buvome trumpam užsukę į "Pamiršto pasaulio" planetą. Ten mes gerai praleidome laiką su vietiniais, jie netgi mums padovanojo keistą keturkojį padarą, kuris duoda pieno... žinokit, mes nežinojom kaip ja rūpintis, bet išeitis viena - saldumynai. Na ir praėjus kokiam pusmečiui, žiūrim, kad mūsų augintinis įgavo naują pavidalą! Jai iš kupros pradėjo dygti saldūs grybukai! Davėme jai vardą "gardžioji grybakuprė". Na, o bėgant laikui šių grybakuprių padaugėjo. Nuo to laiko mums niekada nepritrūksta saldėsio. Mes, Saldakai - taikūs padarai. Atrodome kaip jūsiškiai žmonės, tačiau neturime kraujo troškulio savyje. Jeigu ir kildavo kažkokie nesutarimai tarp gentainių, mes visada juos išspręsdavom taikiai: susėdę prie stalo, su arbatos puodeliu bei šokolado plyta. Mes neturime vado. Viską sprendžiame bendru sutarimu ir tiek."*

*"Jeigu kyla kokių klausimų, tai susisiekite su mum. Mes tikrai mielai pabendrausime ir atsakysime į daugiau iškilusių klausimų. Niam! ( čia mūsų kalba "iki" )"*

## *Įrašai*

Pirmasis Saldakų užsiminimas kronikose.

...įvyko kažkas neįtikėtino! Visiems argonautams pasidarė taip gera ir niekas negalėjo paaiškinti keisto jausmo... akimirkai, visiems atrodė, jog neverta kautis ir peštis, o geriausia gyventi taikoje ir darnoje. Kas tai? Sąžinės balsas prabudęs karių širdyse? O gal tai kažkokia nežmoniška būtybė nusileido žemėje? Nežinia... Argonautai atsikvošėjo ir grįžo prie savo eilinių ginčų, tačiau ore sklido gaiviai saldus šokolado kvapas.
2021 02 21 oficialiai paskelbti Saldakai.

Ilgoje kelionėje po kosmosą įvyko tai, ko visai nesitikėjome. Mums saldžiai snaudžiant šokoladiniame erdvėlaivyje, mus trūktelėjo gravitacija, o galbūt likimas norintis, kad nusileistume būtent ten. Taigi staigiai atsitrenkėme į įdomią salelę, vyresnieji Saldakai stengėsi pasirūpinti, kad aš nenukentėčiau ir norėjo įsitikinti ar yra saugu šioje žemėje. Aš nesupratau kas vyksta jie mane greitai paslėpė kažkokiame kiaušinyje ir įsakė tylėti bei nekišti savo smalsios nosytės. Mane jie paslėpė atokiau nuo erdvėlaivio dužimo vietos, kad tikrai niekas nerastų. Tai va, aš čia laukiu jau nežinia kiek laiko. Kiekvieną dieną iškišdama nosį iš slaptavietės ir štai vieną rytą pamačiau augančius Saldakų pastatus. Reiškia - saugu. Nusipurčiau šokolado trupinius ir išlindau iš jau atsibodusio "saugaus kambarėlio". Reikia padėti saviškiams ir kibti į darbus

2021 04 19

Saldakai kaip ir kiekvieną dieną, nuo pačio ryto dirba: statosi namus, fabriką ir grąžina aplinką. Bedirbant Saldakams kažko pritrūko... Jie atsiminė, kad prieš kelias dienas jie buvo išleidę Saldaką Zoganą pakeliauti ir dar artimiau susipažinti su čia nuostabia planeta, bei parnešti reikiamų resursų statyboms. Jis taip ir negrįžo. Mes susidraugavome su labai daug žemiečių... gal jų paklaust kada paskutinį kart jį matė? Gaila taip prarast savąjį gentainį nė neatsisveikinus.