Зункфілд

**Зункфілд** - регіон на північному заході Кропферу, з північного заходу омивається водами Тремтливого моря. З площею приблизно в 1100 блоків та з населенням в Х осіб, є шостим за величиною регіоном Співдружності, та п'ятим за населенням.

## Інформація про регіон

### Розташування

Північ Кропферу, вздовж Єлісейської річки до Озера Мудрості, через Дервудський ліс, до Страгістронової гори та по кордону Дункельськлго лісу до Горбистого поля. Обмежений Тремтливим морем на північному заході.

### Населення

Х осіб

Регіон межує з Айронфілдом, Ноґом та Бехаунбергом.

### Географічне розташування

Регіон розташований в лісостеповій та степовій зонах. Дервудський ліс займає приблизно дві п'ятих регіону.

#### Крайні точки

* **Західна:** Східний схил кургану Страгістрона.
* **Північна:** Мис Брейля у Дервулському лісі, Тремтливе море.
* **Східна:** Західний берег озера Кранувіце, Горбисте Поле.
* **Південна:** Північний схил гори Однорукий Гренкл, Січені гори.

#### Рельєф

Зункфілд лежить в Центрально-Кропферській улоговині, частково в Ноґській височині та зачіпає Бехаунбергську височину.

#### Гідрографія

По кордону між Зункфілдом та Ноґом проходить Єлисейська річка та Озеро Мудрості, а також регіон межує з берегом озера Кранувіце, та має берегову лінію у Тремтливому морі.

#### Клімат

Помірний континентальний. Малосніжна м'яка зима з відлигами, дощова весна, тепле літо та тепла з опадами осінь.

### Місцеве самоврядування.

Головною адміністративно-територіальною одиницю Зункфілда є Намісне Зункфілдське Губернаторство. Столицею регіону є місто Грінхельм.

### Злочинність

Відділ сторожі Зункфілда звітує про 17 злочинів за 99 П.К., 4 з яких - особливо обтяжувальні.

### Економіка Зункфілда

В Зункфілдській економічній зоні виділяється два основні зони: Горбистополський сільськогосподарський регіон та Дредвудське лісництво. Найбільшу вагу в регіональній економіці становить сільське господарство (тваринництво 46%, рільництво 50 %, садівництво 4%) - 68 % діяльності регіону, а також лісозаготівля - 24 %, та мисливство - 6 %. 2 % забезпечує лляна мануфактура у Грінхельмі.

Тваринництво в основному займається свинями, коровами та вівцями, також існує розплідня коней. Рільництво в основному вирощує пшеницю, овес, буряки та гарбузи. Садівництво займається яблучними садами.

## Історія регіону

Споконвіків Зункфілд був одним з наймальовничіших регіонів периферії Омену. Ще до зустрічі з ельдарі тут жило кілкька людських племен, з яких найвідоміше - дредли. Вони проживали на теритрії Дредвудського лісу та в прилеглих степах приблизно в 300-350-х р.в.з.а. З тих часів збереглися примітивні кам'яні інструменти та кілька кам'яних капищ, в яких дредли приносили в жертву богам жителів прилеглих племен.

З 360-х років дредли почали мігрувати на південь, і зникли з цього регіону назавжди. Приблизно через сто років ці землі приєднали до своєї держави бартоліанці, і заселили сюди кілька сотень фермерів для забезпечення Бартоліанського Цесарства продовольством. Приблизно до 430-того року утворилося протомісто Зункфел, яке було втрачено в 500-х під час нальоту уннґу.

Після заснування Тавілона та розгрому Барталонського Цесарства приблизно в 650-х р.в.з.а. Зункфілд став периферією периферії. Тут до 700-го р.в.з.а. проживало не більше двох тисяч осіб, більшість з яких були або каторжниками, що втекли з сусіднього Бехаундерга та з Кольхенберга, або міцсевими залишками фермерів.

Під час ельдарської окупації в Зункфілді діяло троє ельдарі-представників. Тоді ж вони провели перепис населення та намагалися відслідкувати, куди могло б бути перевезене тіло Страгістрона. Зрештою, на 730-й рік у Зункфілді залишився лише один емісар ельдарі.

В 738 р.в.з.а. Зункфілд накрив найбільший неврожай за останні 200 років. Емісар ельдарі висунув вимогу зібрати дві тисячі бушелів пшениці. Місцеві підняли бунт. В полум'ї повстання емісар був вбитий, проте повсталих було розбито порівняно невеликим загоном ельдарі, що квартирувався на території сучасного Шерцхелю.

Повстанці під проводом Кармеля Миськи діяли в регіоні до 740 р.в.з.а., і закінчилися вбивством командувача окупаційного гарнізону, після чого повстанцям дали вибір: здати всіх лідерів та здатися, або ж продовжити партизанити і тоді каральні загони вб'ють кожного цивільного мешканця у Грінхельмі.

Миська здався з рештками повстанців та був жорстко страчений. Проте ельдарський гарнізон поніс сильні втрати та мав проблеми з набагто більш невловимими партизанами з Кольхенбергу та Беханбергу, які були керовані колишнім Страгістроновим маршалом Еннетом фон Фрекком. Після виведення військ ельдарі з регіону рештки повстанців були перепоховані у Дредвудському лісі, де зараз знаходиться меморіал.

Ельдарі покинули деяку зброю та неважливі магічні книги, які було успішно розмародерено місцевими.

Після зняття протекторату в Зункфілді частково був відчутний Великий Голод 747-750 р.в.з.а. Ельдарі отруїли частину грунту перед відступом і місцеві пани стали шукати рішення. Нарешті, в 750 р.в.з.а вони змогли вирішити це питання, купивши в одного з місцевих книгу, що її забули ельдарі, і за якою й було наклдене закляття.

Населення Зункфілду в ті часи було не більшим за тисячу осіб, кілька десятків з яких становили даврі, яким було дешевше жити ту, ніж у Бехаунберзі, де вони намагалися викупити старі затоплені шахти.

Перед війною Зункфілдом пройшла невеличка навала скавенів, яка винищила нечисленне населення, рештки якого подалися до більш обжитої частини Омену, в рамках пільг Хотепової програми експанісї на південь.

Грінхельм був закинути і зруйнований приблизно до 830-х коли в ньому заснували свій аванпост контрабандисти, проте в 845 р.в.з.а. загін найманців-бартоліан вирізав його вщент.

Катаклізм зустрів Зункфілд зненацька. З сотні осіб, що проживали тут до нього, лише двоє дожили до того, щоб щось розказати. Якраз по Зункфілду проходив кордон, де магічний вибух остаточно зупинився. Поля були випалені, хутори - зруйновані, а руїни Грінхельма остаточно розвалилися.

Приблизно до 10 П.К. тут ніхто не жив. Проте в 12 П.К. сюди прибився досить великий загін колишньої ельдарської армії, а також багато ельдарських біженців. Їх лідер, Невакларіяель, вирішив зупинитися в Грінхельмі. Вони швидко відновили твердиню, і стали зводити господарські споруди.

В 17 П.К. вони виявили в себе під боком уннґу, і відбили кілька їх нальотів, аж поки не зіткнулися з бартоліанцями та бхеаунбергськими даврі, які об'єдналися заради виживання, і в яких майже не було доступних земель для посівів. Вони запропонували ельдарі мир, і попрохали їх продати їм з відновлених полів хоч дрібку урожаю, проте ельдарі пригрозили війною.

В 25 П.К Бехаунбергський Союз об'єднався з таулінгами теперішнього Айронфілда, та вижилими шерцхельцями, і пішли на ельдарі війною.

Війна протривала до 31 П.К. коли Грінхельм впав, рештки військ ельдарі відступили до Ноґу, а Неваклаяріеля, що проголосив себе лідером Нового Консіліуму, стратили. Опісля, більшості ельдарі, що розкаялися, подарували помилування, адже ніхто не хотів більше війни. На територію Зункфілда заїжджають шерцхельці,

До 42 П.К. наслідки Катаклізму було майже повністю ліквідовано. Поля знову стали родити, а король Гейзеріх призначив намісником Співдружності на землях Зункфілду барона Дебберна.

В 72 П.К. по Зункфілду прокотилася епідемія мишачої пневмонії, підкосивши більшість населення, зокрема й губернатора. Епідемія лютувала до 78 П.К. та забрала понад сім тисяч життів.

89 П.К. Було засновано містечко Торнбрюкке, яке було призначене для переробки та збору сільськогосподарських ресурсів, а також для зручнішого транспортування.

99 П.К. Почала діяти земельна реформа Берґера, за якою землю перерозподіляли між поміщиками та селянами заради збільшення ефективності виробітку сільгосппродукції.