ממלכת אספמיה

ממלכת הדמיון

ממלכת אספמיה (עברית: **אספמיה**, ארמית: **אספמיא**, אנגלית: **Esphamy**) הינה ממלכת הדמיון, אליה מגיעים אנשים מעולמנו אשר הפכו לאגדות במותם. הממלכה היא ממלכה רחבת ידיים אשר מאגדת תחתיה ארצות רבות, ביניהן ממלכת שבא, ממלכת מואב, ארץ עמון, אשור, ארץ טוב ועוד.

אספמיה בעלת שלטון מלוכני שמרכזו בעיר שושן, ובאלפי השנים האחרונות מנוהלת על ידי אסתר ושלמה, מלכי שושן. מבחינה דמוגרפית, רוב האספמים הם ישראלים בני שלוש-עשרה השבטים. אספמיה היא אחת מכלל ממלכות הדמיון השונות שיש לכל עם, והיא ממוקמת בצדו הצפוני-מערבי של מישור הזמן, בין ארבע ממלכות דמיון אחרות- של היפנים, האוסטרלים, הברזילאים והקנדים.

## היסטוריה

### בריאת אספמיה

תחילתה של אספמיה הוא בבקעת החלום שבראש הרי החושך. בבקעה זו פרחו פרחי החלומות הראשונים, הביטו מעלה לעבר השמיים זרועי הכוכבים וחלמו להשתחרר מתוך כלאם הפרחוני. הדבורים היו מפזרי החלומות הראשונים. חרקים אלו שתו את צוף הפרחים, לגמו את החלומות לתוך גופם ועברו דרך מישור הזמן לעולם שמעבר, ופיזרו את החלומות בקרב התבוניים של אז.

אותם תבוניים חלמו ויצרו בדמיונם את ממלכת אספמיה, בראו ערים, אגמים, ימים ונהרות. כאשר התבוניים חלמו על אנשים שחלפו מן העולם- אותם נחלמים צצו באספמיה.

כך, עוד הרבה לפני שעולמנו שלנו נוצר מתוך המפץ הגדול, אספמיה נוצרה. זאת בגלל שעולמנו לא היה הראשון שנברא- אלא רק אחד נוסף בשרשרת ארוכה של עולמות.

בשלב זה, בזמן לא ידוע, נוצר הנחש, סמאל. הוא היה אחד מהתושבים הקדומים ביותר של אספמיה, אליה הוא הגיע מהעולם שמעבר.

### היווצרות הקסם

יוצר הקסם היה סמאל. הרמש היה האויב הגדול ביותר של התבוניים בעולם שמעבר ולאחר ניסיון ההשתלטות הכושל שלו על אותו עולם- הוא נשלח היישר לאספמיה דרך זיכרונות מגרשיו.

שם, הנחש זחל במרחבי מדבריות המזרח הלוהטים, חולם על היום בו הוא יצליח לחזור לשלטון.

את ההזדמנות הוא מצא בהר כרכום. שם, הוא מצא אבני קסם נדירות- אותן הוא התיך והפך לגז, הופך בכך למכשף הראשון. אז, בעת שהקסם התפשט ברחבי אספמיה, הנחש ניסה להשתלט עליה ולהביא את שלטון האפלה.

סמאל הסתנן לבירת הממלכה דאז, נינוה, והתקדם שם בסולם הדרגות. לאחר שהמלך מש-קי-אנג-גשר עד שהפך להיות מלך העיר ומלך אספמיה כולה. הוא הטיל את האפלה על הממלכה, אך לבסוף גורש לעולמנו על ידי אחיינו של המלך הקודם בקרב הדורם ומאז לא נראה שוב באספמיה.

### שנות השיקום

לאחר גירושו של הנחש אספמיה נכנסה לתהליך שיקום ארוך. כאשר הגיע האגדי הראשון של העולם שמעבר שרק נוצר, הבל בן אדם, הוא עזר בבנייה המחודשת של נינוה. ככל שהגיעו עוד ועוד אגדיים, אספמיה הלכה וצמחה, הפכה להיות ממלכה רחבת ידיים.

## מקור השם

**אסְפַּמְיָה** או **אספמיא** הוא, בארמית ובעברית של חז"ל, שמה של ארץ ספרד (בדומה לשמה הלטיני Hispania). במדרש תנחומא נזכרות אספניה וגליה, המושבות הרומיות. יש הסוברים[1]כי מקור השם הוא בעברית-כנענית או הפיניקית "אי-שפניא" (אי השפנים). לפי סברה זו, כאשר הפיניקים, אשר היו יורדי ים, הגיעו לספרד, הם נתקלו בארנבונים אותם חשבו בטעות לשפנים, ומכאן השם אי-השפנים, שהפך לשם הלטיני Hispania אשר התגלגל לשם הספרדי המודרני España. פרשנות אחרת מציעה[דרוש מקור] כי מקור המילה מהמילה "ספון", חבוי מהעין, כך שמשמעות השם הוא "האי החבוי".

בשל מרחקה נתפסה המילה אספמיה בתלמוד כמייצגת ארץ המרוחקת שנה הליכה לכל כיוון, ארץ הנמצאת ב"סוף העולם". בדיון בענייני חזקה בבבא בתרא אומר רבי יהודה "ויחזיק שנה וילכו ויודיעוהו שנה ויבוא לשנה אחרת".

ספרד המקראית, לעומת זאת, היא סרדיס שבאסיה הקטנה, לדעת רוב החוקרים. בעת תרגום התנ"ך לארמית, (בידי יונתן בן עוזיאל), תורגמה המילהספרד בתור "אספמיה". נראה כי מקור תרגום זה הוא דמיונה של המילה ספרד למילה "הספרה" (ביוונית - ארצות המערב).

בתקופת הגאונים אוחדו השמות רשמית, ונקבעה הזהות בין "אספמיה" לבין "ספרד".

משמעות הביטוי **"חלומות באספמיה"** היא חלומות בלתי מציאותיים, שלא ניתן לממשם. הביטוי מופיע בתלמוד הבבלי במסכת נידה, ל/ב: "אדם ישן כאן ורואה חלום באספמיא". הביטוי התלמודי מופיע בסיפורו של י"ל פרץ "האשה מרת חנה": "כאשר אני סוגר את עיני, נדמה לי שאני ישן בבית ורואה חלום באספמיא".

## שערי המעבר

ישנם מספר שערי מעבר בין עולמנו, כדור-הארץ, לבין אספמיה.

### הירח המלא

12 ירחים מלאים יש בשנה, אך רק אחד מהם, זה שבאמצע חודש ניסן ולאורו חוגגים את ליל הסדר, פותח דלת מסתורית וחמקמקה לאספמיה.

דרך שער זה עובר אליהו התשבי, רכוב על פנחס חמורו המעופף, במטרה לחלק חלומות מבקעת החלום לאזרחי עולמנו. מהותו של שער זה מסתורית ואינה ידועה למרבית האספמיים, אף לא לאליהו עצמו, אך לאורו של ירח זה קרו אירועים רבים ומשמעותיים- כמו יציאת מצרים וחציית הירדן.

### פי הבאר

כשאדם הראשון, אבי האנושות, הלך לחצוב את קברו בהרי יהודה- הוא גילה דבר מה הזוי, מתוך ההר יצאה אליו קרן אור, אותה הוא הצליח לקשר אך ורק לגן העדן האבוד. אך הוא טעה, וזהו לא היה הפתח לגן-עדן- אלא הפתח לאספמיה, באר מסתורית שקיומה הוא כשנותיו של העולם.

באר זו מחברת את עולמנו היישר לסטרא, עיר השדים, ודרכה אלו עוברים במטרה לגנוב את חלומותיהם של בני-האדם.

### הלוויתן

אי-שם במצולות הים, שוחה הלוויתן הגדול, המפלצת העצומה שבמשך שנים כה רבות הטילה את אימתה על השטים בימים.

המעטים ששרדו את הפגישה עם הלוויתן יכלו לספר שהוא בולע את כל סביבתו, מכניס את כל אשר נקלע לפניו לתוך בור עמוק ללא תחתית. האנשים המעטים שנבלעו על ידי אותו לוויתן- גילו שדרכו אפשר להגיע לעולם אחר, היישר לחופי אגם הלשון שבממלכת אספמיה.

### דיוקן המלכה

השער הכי פחות מוכר ומשומש שמקשר בין עולמנו לאספמיה, והיחיד שמשתנה לאורך זמן.

דיוקן השמן של מלכת אספמיה, הדיוקן שבמשך אלפי השנים האחרונות הציג על עצמו את אסתר, נוצר על ידי האחיין לפני שנים רבות- במטרה לגרש את סמאל, הנחש שאיים להביא את האפלה על אספמיה.

כאשר סמאל נעלם בתוך השער שנפתח לעולמנו, הוא השאיר אחריו פיסת בד קטנה- עליה היה ניתן לראות את תמונתו של האחיין. מאותו רגע ואילך, בכל פעם שהמלוכה התחלפה, התמונה השתנתה ביחד איתה.