Insul

En større øy som ligger syd for Correaum, men de er en del av Konføderasjonen. Insulere er lever et liv preget av den harde vestavinden. Øya er et tørt og varmt landskap, med unntak av de frodige kystene. Vestkysten er også grønnere lengre inn på land, som resultat av at vinden blåser fuktigheten lengre inn. Her dyrkes utsøkte frukter som druer og lignende til brygging av kontinentets beste vinsorter.

Kulturen i Insul er preget av religion, med størst tilbedelse av gudinnene Dime og Vida. Insulere vier store deler av livet til å fortjene gudinnenes oppmerksomhet, da hun bl.a. er gudinnen for flaks og uflaks, og mener at livets større og mindre valg ikke er relevante i forhold til den mengden valg som gjøres i verden på generell basis; Flaks er mer verdifullt enn det meste annet.

Tilbedelsen av Dime og Vida uttrykkes i kultur. Byene, og spesielt hovedstaden Dalgasiir, har gode arenaer for dans, poesi og musikk, og seansene forsterkes ofte med store bålpanner av påtent kærduil. Insul er hjem for en av konføderasjonens beste universiteter for kultur, Ozan Okul, og unge talenter fra hele Correaum strømmer til hovedstaden for å bli utdannet innen skaldekvad.

Vestavinden som uavbrutt preger Insul, håndteres og utnyttes på forskjellige måter. Byenes bygninger har vanligvis en aerodynamisk skrånende, vestvendt vegg, så vinden passerer over husene. Det er få statuer i Dimes ære, men gatene er prydet av symbolsk mosaikk, og gudinnens emblem er å se på utallige flagg. Innbyggerne langs kysten er utpregede seilere, og har en betydelig handelsflåte.

På østsiden av øyen er det en ørken som omkranser en sovende vulkan, men takket være denne vulkanen består ørkenen av sort sand. Videre ut i havgapet ligger det flere vulkaner på ryggen av to tektoniske plater. Fem vulkaner totalt, en sovende på øyen, en sovende i sjøen, deretter ligger det tre aktive vulkaner, men kun to av disse er synlige over vannoverflaten.

Overgangen mellom Insuls savanner og den sorte ørkenen markeres av enda et fjell, kalt Stjernetannen

Rasene man finner på Insul er et vidt spekter, alle som søker estetikk og kunsten havner her. Men det er hovedsakelig mennesker, gnomer, alver og noen månefødte som bor på øyen fast. I ørkenen i øst bor det også flere enklaver av øglefolk.

Kulturen minner om tyrkisk/ottomansk, og etternavn kan være: Fatma, Ayral, Buruk, Rheza

### Steder på Insul

#### Dalgasiir

Hovedstaden av Insul. Arkitektur preget av runde hus med tak av kuppeler. Noen hus er bare store kuppeler. Takene er dekket i mosaikk i kraftige farger i blå, lilla og oransje. Det er flere store torg som har store halvkuler laget i den vestlige delen, slik at de er skjermet for vind. Disse halvkulene er laget i et halvtransparent og farget glass som slipper inn lys i ulike farger. Slottet, Harika Yesim, står lengre inn i byen og er omringet av en stor park.

#### Stjernetannen

En 4246 meter høy utslukket vulkan ligger midt på øyen og skiller den siviliserte delen med **Det Sorte Hav**. Det som neste høyeste fjellet på øyen ruver majestetisk over savannelandskapet. For reisende, markerer den avdøde vulkanen punktet hvor ørkenen begynner. Fjellsidene stiger slakt opp mot toppen fra vest, før klippene skjærer skarpt ned i ørkenen mot øst.

#### Det sorte hav

En sort ørken som blir så varm om dagen at det er umulig å være der. Men om natten kommer det ildbiller og øglefolk opp av sanden. Øglefolket, Kara’tjöl, er ørkennomader og reiser rundt for å samle mørke krystaller i sort, lilla og blå som finnes i ørkenen. De blir brukt som juveler i smykker og lignende og er verdt en del. De bruker store skilpadder som hytter. Disse graver seg også ned når det begynner å lysne. Skilpaddene kalles tosbaga.

Det blir fortalt skrekkhistorier om de som forsvinner i ørkenen. Man sier at ørkenen tar dem og de blir en del av dens vrede.

#### Ölüm Isareti

En landsby med en sivilisasjon av kobolder som holder til på østsiden av øyen, de lever i et stort skjelett av en enorm drage som døde lenge før det var noe form siviliasjon på Insul, og til en viss grad Correaum. Skjelettet av dragen har et vingespenn på over 500 meter og ser ut til å ha styrtet inn i vulkanen, Yanardağ, som ligger helt i øst av den sorte ørkenen.

Byen ledes av en nekromantisk kobold, Baslygy, som gjenoppliver døde kobolder med magi fra det krystalliserte hjertet til dragen, som trolig er en enorm fiolett hisskrystall. Slik de avdøde koboldene kan jobbe for byen og dermed 'betale' tilbake til samfunnet sitt. Byen fungerer slik at de udøde koboldene er i arbeider klassen og de levende nyter livet isteden for å jobbe.