Christophe Foary

**Christophe François Foary** var en zarsk baron av Foary, og sønn av Gérard og Françoise Foary. Han var det eneste overlevende barnet av Foary-slekten, og var derfor arving til et vaklende dynasti. Han var gift med visefyrstinnen av Zarax, som fikk han et ukjent antall barn med. Disse tok sin stefars navn da visefyrstinnen giftet seg på nytt.

## ***Biografi***

### **Tidlig liv**

Født og oppvokst ved hoffet til den forhenværende dronningen av Zarax, var Christophe omringet av prakt og rikdom fra barnsben av. Faren hans, Gérard, var i realiteten en våpenhandler: han støttet dronningen gjennom hennes konflikter med nabomonarker, og følgelig var han ofte rundt kongefamilien. Han fikk ikke nærme seg kronprinsessen eller søstrene hennes, men lekte mye med prinsene. Hans bestevenn var den fremtidige kongen av Foix, som samtidig var dronningens nevø. Dette gjorde Christophe til en perle ved hoffet, og var Foary-enes skøyer og nøkkel til å være nær dronningen. Han fikk henne til å le, og hoffet misunte familien. De var av lav rang, men dronningen favoriserte dem i høyeste grad: Christophe og hennes nevø kom godt overens, og dronningen likte nevøen bedre enn sine egne barn.

I tenårene var prinsen av Foix, Matieu, en kjent kriger, og Christophe – som hadde kjent ham siden de var små – var hans nærmeste. Christophe var gjennom oppveksten anbefalt av faren å være mye med prinsene og andre gutter av høy status. Dette stoppet likevel ikke Christophe fra å spionere på prinsessene nå og da, men at følelser blusset opp for prinsene var ikke å komme unna.

### **Slaget på Àcetroit-Estuaire og etterdønninger**

*Utdypende artikkel: Samlingen av Tussarix*

Christophe hadde vervet seg til dronningens hær siden beleiringen av Sonvaldents, og under slaget på Àcetroit-Estuaire kjempet han mot én av kong Pauls håndlangere, fyrsten av Ogel – tidligere konge av området med samme navn. Kampen endte med seier for zarene, og sendte Ogel på flukt. De søkte tilflukt hos en av sine allierte, og Christophes befalende, greven av Renadière, beodret speidere til å følge etter. Christophe selv hjalp til å bringe skadde til feltsykehuset. Blant disse var likevel hans øyensten Matieu Landry. Da prinsen døde grunnet en pil som hadde punktert lungen hans, sørget Christophe over hans bortgang.

Da Renadière fikk høre om dette, fikk han Christophe satt i kasjotten. Greven hadde fått nyss om at Ogel hadde klart å flykte, og drept spionene hans i samme slengen. Han trengte å få utløp for sitt raseri. Svaret var å lynsje Christophe. De sørlige tussarixerne satte ikke pris på likekjønnede forhold, og på hjemtoget til dronningen, fikk greven sendt spioner til å undersøke forholdet. De vendte tilbake med bevis på at prinsen hadde gjengjeldt følelsene for Christophe.

Greven prøvde å engasjere en rettergang mot den unge mannen, men dronning Adélaïde fikk stoppet det hele. Hun avskjediget sin bror for å ha handlet så skjødesløst: deres egen familie ville latterliggjøres for hoffet, og medlemmene vende seg mot dem hvis dronningens gunst lå hos en familie hvis medlemmer foretrakk personer av eget kjønn. Affæren endte med at Christophe ble sykemeldt fra resten av krigen: dette skjedde ved at dronningen lot Renadière utføre en advarsel og provokasjon mot familien på et symbolsk plan. Dette gikk ut på å brekke ett av beina hans: ved å tråkke over det ene kneet hans.

### **Utvisning fra hoffet**

Med fallet av monarkiet i Zarax etter samlingen av Tussarix, falt også Foary-ene ut av høy nåde. De hadde levd på dronnings kriger med andre monarkier, men å provosere krig i det allerede ødelagte landet var ikke særlig strategisk. Fyrstinnen så derfor ikke bruk for Foary-ene, og sendte dem bort. I et desperat forsøk på å redde seg selv, tvang Gérard sin Christophe å gjøre visefyrstinne Catherine gravid. Resultatet ble et ekteskap, men utvisningen skjedde fremdeles, og fyrstinnen fraskrev sin datter noen form for legitimering til setet: dette var for å hindre Foary-ene i å gjøre krav på fyrstedømmet. Christophe og hans familie ble derfor sendt tilbake til sine marker, som lå brakk etter krigen.

### **Konflikt med Adélaïde**

Ekteskapet mellom visefyrstinnen og sønnen var langt fra godt, men flere barn fulgte. Da sønnen ble den nye baronen av Foary, prøvde han lykken igjen i å komme i fyrstinnens gunst ved å tilby henne dyr og verdier han egentlig ikke hadde: han ønsket bare å komme seg ut av elendigheten. Fyrstinnen svarte med å sende sin bror, greven av Renadière, til baronens borg.

Renadière la beslag på alt som måtte være av arbeidskraft eller videre ressurser, og brant baronen på bålet for sin frekkehet mot fyrstinnen, samtidig som han ikke innfridde sine krav til sin egen lensherre: grevinnen av Teckel. Renadière lot allikevel ikke sin niese gå tilbake til fyrstinnen, men giftet henne med sin fetter, som var 18 år eldre enn henne. Greven prøvde å ta fra henne barna også, men der satte visefyrstinnen grensen. Greven lot det gå, men nektet henne eller barna å beholde Foary-navnet. Da hun ble gift med slektningen sin, oppfylte visefyrstinnen sine plikter som kone, og fødte to barn med sin onkel.

### **Ettermæle**

Posisjonen som baron av Foary gikk videre til huset Poslain, mens baronens kusine, Isabeau, ble nedgradert til dame av Jutia: Foary-ene hadde gått fra en dronnings gunst og rikdom, til den laveste posisjonen på rangstigen hos en adelsmann. Foary-blodet delte seg: mens én gren levde på dødens rand, hadde den andre midler til å klare seg. Det eneste som holdt æren oppe for den fattige, var Solen.

## ***Trivia***

1. *Christophe* er den franske formen av det greske Χριστοφορος (*Christophoros*), som betyr "han som bærer Kristus".
2. *François* er den franske formen av *Francis*, som betyr "franskmann", og har sitt endelige opphav fra den germanske stammen av frankerne, som ble oppkalt etter en type spyd som de brukte.
3. *Foary* er adaptert av det engelske *Frye*, som kommer fra det gammelengelske *frig* "frihet".
4. Christophe kan tiltales voldtekt, hvilket gjør ham til en forbryter.
5. Da Renadière brakk Christophes bein, var det ikke en enste lege som kunne gjøre noe særlig mer enn å binde sammen foten hans. Han ble derfor tvunget til å gå med stokk resten av livet – som i portrettet hans – for å gjøre opp for en ømtålig fot.
6. Antageligvis snakker Christophe om Renadières behandling av ham som biseksuell, og at plagene som han gikk gjennom vil bli husket av andre LHBT individer.