Георгій Хіміч. Про слона, який не знав, що він найдужчий серед звірів

## Про слона, який не знав, що він найдужчий серед звірів

ив собі колись слон, який не знав, що він най-дужчий з-поміж звірів. А був той слон великий, розумний і добрий. Ніколи навіть мухи не чіпав, хоча вона частенько докучала йому.
Він обережно ступав по землі, пильнуючи, аби не наступити на когось ногою.
А що вже чемний був! Усім, кого не зустріне, щоразу вклонявся, а через тс, що в нього не було капелюха, то він високо піднімав вуха й привітно вимахував хоботом.
Але ось що трапилося з ним одного разу. Рано-вранпі, коли сонце, ніби величезна жарина, викотилося з-за гори, слон вийшов з дрімучого лісу й подався стежкою до річки. А треба сказати, що він полюбляв купатися, особливо в погожі ранки.
Намугикуючи якусь простеньку пісеньку, слон задер величезну голову і тієї ж миті побачив щось цікаве.
По синьому небу поважно пропливали дві білі хмари, дуже’схожі на звірів — його лісових сусідів. Ось ніби суне товстелезний дядечко бегемот, а ось — довгошия бабця жирафа. Та такі кумедні, що слон не стримався й зареготав.
Раптом крізь сміх почув, як хтось зойкнув. Задивившись на хмари, він і не помітив тітоньку стоніжку. Вона саме поспішала на базар. Слон ненароком наступив їй на тринадцяту ніжку.
— Ой-ой-ой! — вигукнула тітонька стоніжка. І аж підстрибнула від болю.— Моя нещасна ніжка!..— простогнала вона.
Добрий слон побачив, що зробив боляче, і йому стало прикро.
— Тіточко, не плачте! Я ж не хотів, повірте! Ось вам моя нога, наступіть і Мені… наступіть, прошу вас!
Але та лише докірливо похитала головою.
— Тіточко, ну, будь ласка, пробачте! — жалісливо прохав він, і великі сльози закрапали йому з очей, ледве не затопивши стоніжку.
— Пробачаю! Пробачаю! — злякано сказала вона.— Тільки зараз же перестань рюмсати! Це просто жахливо! То наступає своїми ножищами, то обливає з ніг до голови солоною рідиною. Я вся мокра від твоїх сліз! А мені на базар треба йти, бо мої стоноженята босі гасають — хочу їм купити черевики.
І вона швидко пошкутильгала своєю дорогою, тягнучи за собою візок.
Дивлячись уважно під ноги, слон пішов собі стежиною далі.
йшов він, ішов, нарешті притомився. Зупинивсь відпочити якраз біля мурашника і з цікавістю почав його розглядати.
Коли це бачить: троє мурашок-воїнів швидко наближаються до нього від свого мурашиного міста.
— Гей, слоне! —загукали вони до нього.— Ти чого до нас прийшов — битися чи миритися? .Коли битися — ми готові!
— Еге, битись! Які хитрі! — сказав слон.— І вам не соромно? Вас троє, а я — один. Просто втомився, тому й зупинився тут. Я ще трішечки подивлюся на ваше місто та й піду собі.
І справді, він якийсь час поспостерігав за мураха-ми-силаками, що тягли в десять разів важчий за них вантаж, і позаздрив: «От би мені таким сильним бути». З тими думками він пішов собі далі.
А мурашки-воїни, побачивши, що слон пішов геть, вернулися охороняти своє мурашине місто.
йшов слон до річки купатися і розмірковував: «Які все ж таки хоробрі ці мурашки. Напевно, я ніколи в житті не буду таким…»
Тільки він це подумав, як помітив, що у кущах причаївся лев, готуючись до стрибка. Ще мить — і козуля, яка паслася на галявині, опинилася б у лапах могутнього хижака.
Та цього не трапилося. Слон, який досі не знав, що він найдужчий з-поміж звірів, раптом войовниче засурмив хоботом і закричав:
— Гей ти, розбійнику! Ану не чіпай козулі!
Лев уважав себе царем звірів (та й” усі звірі досі так гадали), тож спочатку розгубився з несподіванки. А потім, отямившись, рикнув, та так страшно, що в слона навіть мороз пішов поза шкірою.
— Ти як посмів, негіднику, таке говорити! Та я!..
І хоча слонові було дуже лячно, проте він не дав цареві звірів договорити: схопив його хоботом, підняв високо-високо та й пожбурив якомога далі від себе.
Лев ледве дух не випустив. А оговтавшись, хутко, боязко озираючись і підібгавши хвоста, подався геть.
Слон спокійнісінько, ніби нічого й не трапилося, пішов до річки й купався в ній досхочу.
Саме того дня він і дізнався про свою величезну силу.

## Виноски

Дівчина-тростинка ♥
Дерево до неба ♥
Дід, баба і вовк-співак ♥
Дурень та чарівна сопілка ♥
Звірі під пануванням лева ♥
Іван-побиван ♥
Казка про билинку і горобця ♥
Казка про Івана-богатиря ♥
Калинова сопілка ♥
Калиточка ♥
Кирило Кожум'яка ♥
Кобиляча голова ♥
Коза-дереза ♥
Козак Мамарига ♥
Колобок ♥
Котигорошко ♥
Лисичка-сестричка і вовк-панібрат ♥
Молодильна вода ♥
Мудрий Іванко ♥
Названий батько ♥
Ох! ♥
Пан Коцький ♥
Похорон ♥
Про вірного товариша ♥
Про гору, що верхом сягала неба ♥
Про жар-птицю та вовка ♥
Про злидні ♥
Про сімох братів-гайворонів і їх сестру ♥
Розум та щастя ♥
Рукавичка ♥
Сірко ♥
Скільки в небі зірок ♥
Телесик ♥
Троє братів і песиголовець ♥
Убогий та багатий ♥
Цап та баран ♥
Чорт-змій і запродані діти ♥
Яйце-райце ♥
Як дядько чорта дурив і діжку грошей від нього здобув ♥
Як заєць ошукав ведмедя ♥
Як соловейко чоловіка розуму навчив ♥
Як циган до царя ходив ♥
Кривенька качечка ♥
 **Авторські казки** | **Всеволод Нестайко** ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №1 – Дід Маноцівник ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №2 – Веснянка ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №3 – Незнайомець ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №4 – Несподіванка ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №5 – Чарівне дзеркало ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №6 – Начальник канцелярії кошмарів ♠  В країні сонячних зайчиків. Розділ №7 – Країна сонячних зайчиків ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №8 – Секрет Долини Щасливих Сновидінь ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №9 – В Палаці Чарівних Казок ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №10 – Братик Сяйвик ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №11 – Зустріч з давніми знайомими ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №12 – Печера «Тридцять три лиха» ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №13 – Кінець «відьминої мітли» ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №14 – Надзвичайні події в Палаці Чарівних Казок ♠
В країні сонячних зайчиків. Розділ №15 – Що було потім ♠
Про комарика Зюзю ♠
**Лана Ра** ♠ Динозаврикова вежа ♠
**Наталя Забіла** ♠
Котик та півник ♠
Черевик, соломинка та булька ♠
**Ірина Прокопенко** ♠ Сонце та сонечко ♠
**Георгій Хіміч** ♠
Чому небо зоряне ♠
Окрайчик ♠
Як журавель став криничним ♠
 **Інше** | Шаблон:Українські казки ♡ Шаблон:Українські гуцульські казки ♡ Шаблон:Грузинські казки ♡ Шаблон:Литовські казки ♡ Шаблон:Фінські казки ♡ Шаблон:Чукотські казки ♡ Шаблон:Естонські казки ♡ Шаблон:Англійські казки ♡ Шаблон:Японські казки ♡ Шаблон:Китайські казки ♡ Шаблон:Індіанські казки ♡ Шаблон:Чеченські казки ♡ Шаблон:Тибетські казки ♡ Шаблон:Алтайські казки ♡ Шаблон:Інгуські казки ♡