Asgnagare

### Ardelia von Hartman om Asgnagare

Livet i zonerna vore inte detsamma utan asgnagaren. Men egentligen borde jag tala om döden i zonerna, för asgnagarens gebit är kadaver. Och den känner inga gränser — allt dött eller halvdött som faller till zonjorden förvandlas inom några timmar till en sann festmåltid för den lokala asgnagarklanen.

Många zonfarare skyr asgnagaren som vore den röda pesten själv. Det finns många goda grunder för detta, inte minst den dödliga mångfald av sjukdomar och lömska missfoster som flockarna för med sig i pälsar och munhålor. Ändock kan jag inte låta bli fascineras av asgnagaren, ja rentutav beundra den, för detta ettriga lilla monstrum verkar som zonernas förste renhållningsvak . Visst är den vidrig, smutsig och osund, men vore det inte för asgnagaren skulle zonerna vara tiotusnfalt gånger farligare än idag — härskna och småputtrande smittohärdar för likfeber och än grymmare sjukdomar från katastrofens tidsålder, som konstant skulle blåsa över världen och omöjliggöra framväxten av civiliserade samhällsformationer såsom dagens Pyrisamfund. Därför ska vi vara tacksamma för zonernas asgnagare. De är filter som reducerar effekten av zonernas farsoter, gifter och osunda ångor.

Men på grund av denna filterfunktion bär flockarna på allsköns sjukdomar. Så om civilisationen någonsin ska kunna återhämta sig är det av yttersta vikt att asgnagarna inte tillåts sprida sig till kulturbygderna. Varje asgnagare som lämnar zonernas djup innebär ett klart och påtagligt hot mot Gryningsvärlden. Detta har man förstått i Ulvriket, där Mökens randområden patrulleras av så kallade "sundhedsknekter" som med eld och bomber bekämpar de asgnagare och andra liktuggare som emellanåt irrar sig ut mot kommendant Tøftings skattebetalare.

Rörande pyriska förhållanden är det naturligtvis Musközonen som utgör asgnagarens primära hemvist. Emellertid är jag inte särskilt orolig för detta ostpyriska bestånd. Visserligen har kejsarmakten försummat utposteringen av reguljära vaktpatruller, trots upprepade hänvändelser från historiografisk expertis, men Musközonens ödemark befolkas av idel brava existenser såsom kraftpäreodlare och ekoxjägare som på eget initiativ håller asgnagarna på plats. Det största asgnagarhotet mot Pyrisamfundet utgörs snarare av Mozonen, vars randområden är långt mer förvildade och ödsliga än i fallet Muskö. Tanken på de flockar som när som helst kan irra sig ut på Frihetens slätter och föra zonernas farsoter till tätbefolkade handelsknutpunkter såsom Simris och Muntermåla får mina morrhår att vitna.

Besten är feg och under normala förhållanden ger den sig aldrig på en upprättstående varelse med lemmar och livslåga i behåll. Men den är alltid utsvulten och drar sig inte för att avsluta processen med medvetslösa, stympade eller på andra sätt försvarslösa livsformer som på något sätt lyckats dra till sig flockens uppmärksamhet. Lukten av blod och ruttnande kött kan därtill hetsa flockarna och få dem att slå ut i djärva attacker mot människor, mutanter och monster av fullt livsduglig karaktär, varför det aldrig är tillrådligt att stanna någon längre tid på skådeplatsen om man dras in i en strid eller liknande under en zonresa.

Asgnagaren ses aldrig ensam, utan rör sig i mindre flockar om cirka 10—20 djur. Besten tillhör tveklöst rått- och sorkfamiljen, men det är en hårlös och synnerligen eländig version. Den sammantaget meterlånga kroppen, som till cirka två tredjedelar utgörs av ett kraftigt svansorgan, är mager och miserabel. Revben och benknotor är ofta så markerade att de ser ut att närsomhelst kunna punktera skinnet. Hela denna jämmerliga uppenbarelse är fläckvis övertäckt av en skrovlig, gulaktig hudskorpa som fungerar som ett slags kroppspansar i strid.

### Musközonens asmilis

Fri- och nybyggarna kring Musközonen har upprättat en asmilis som syftar till att förhindra asgnagarnas spridning. Milisstyrkan består av ett femtiotal lokala förmågor som i veckolånga vaktskift patrullerar Musközonens ödemark i grupper om tre. Den har ännu inte erkänts av kejsarmakten, men mottar visst understöd i formen av krediter och utrustning från aristokratiska godspatroner med angränsande jordegendomar. I början anfördes asmilisen av kraftkvinnan Eroliness, farmoder till den namnkunnige lyckoriddaren Errol, men efter hennes spårlösa försvinnande har ledarfunktionen övertagits av zonjägaren Metz från den lilla nybyggarstaden Ulkebo.

### Kulinarisk kommentar

Asgnagaren utgör naturligtvis ett kulinariskt tabu i hela Pyri med omnejd. Förutom en och annan förvildad zonmutant finns det knappast någon tänkande varelse som frivilligt skulle sätta tänderna i denna motbjudande varelse. Men det ryktas att PSIPO använde tallrikar med lättkokade asgnagare som tortyrmetod vid sina förhör av misstänkta psi-mutanter och psi-kollaboratörer. Det sistnämnda har dock inte kunnat bekräftas av vare sig mig eller Morbror Zander, varför jag starkt vill poängtera att detta är inget annat än just ett rykte

### Kunskap om asgnagaren

**Zonkunskap**: Asgnagaren är alltid utsvulten men samtidigt både lat och feg, det är därför den har inriktat sig på as — den enklaste och allra mest smärtfria vägen till föda. Om man haft oturen att ådra sig uppmärksamheten från en asgnagarflock kan man således köpa sig några dyrbara flyktsekunder genom att slänga den egna expeditionsprovianten framför den framrusande råttmassan. Förutsatt att färdkosten innehåller någon slags kött- eller fiskprodukter kommer nämligen större delen av förföljarna att falla för frestelsen och låta sig väl smaka av de lättköpta godbitarna.

### Regler

Asgnagarflockarna bär normalt med sig en större mängd obehagliga sjukdomar. Vid varje enskild asgnagarattack är det 10% risk att den aktuella besten är smittobärare. SL slår i sådana fall 1T6 för att avgöra vilken form av sjukdoms som asgnagarflocken bär på. 1 innebär en exponering för blodsot (se grundboken, s. 59); vid 2—4 rör det sig om likfeber (se grundboken s. 108, under smädare.); 5 är frossarn (se s. 88-89 i zonernas zoologi); 6 anger att asgnagaren är värdkropp för röda pestens loppor (se s. 94-95 i zonernas zoologi). Om varelsen träffar med en attack är risken 50-(FYS x3)% risk att smittan förs över till offret. Om offret skadas av asgnagarens attack är smittrisken 90-(FYS)%

**Antal**: 3T6/16
**Pansar**: Skrovligt pansarskinn Abs 2