Кархародони

**Кархародони**, також відомі як ***Кархародон Астра*** та іноді як **Космічні акули**, є лояльною капітулою космодесантників невідомого заснування, хоча стверджується, що це або стародавня капітула, яка створена ще в часи Другого заснування або відносно нова створена під час 23-го заснування.

Кархародони є можливими нащадками капітулу Гвардії Ворона, хоча це залишається непідтвердженим. Вони брали участь в останніх етапах Бадабської війни, повернувшись із зовнішньої порожнечі, щоб покарати тих, кого вони вважали зрадниками Імперіуму Людства та Імператора.

Кархародони завжди були капітулою, що базувався на флоті, дотримуючись набагато рідкіснішої моделі Кочівників-Хижаків, а не більш поширеної моделі Хрестових Походів, прийнятої іншими мобільними капітулами космодесантників.

У відплату за свою роль у Бадабській війні і за мовчазною згодою Вогняних Яструбів — нових господарів території капітули Воїнів-Богомолів у скупченні Ендіміону — Кархародони отримали дозвіл "збирати" нових рекрутів із цієї перспективної групи диких та феодальних світів зони Мальстріму.

Розграбувавши приховані склади зброї та бази Воїнів-Богомолів, Кархародони покинули Сегментум Ультіма, знову розпочавши свій самотній похід.

Однак після утворення Великого Розлому та початку ери Нескореності Кархародонам було надано колишній рідний світ Воїнів-Богомолів, Утеку, щоб вони могли робити з нею все, що їм заманеться.

Заснування цієї капітули космодесантників залишається оповитим туманом легенд, хоча в імперських і капітульних записах зазначено, що Кархародони служили "Батьку Порожнечі", протягом десяти стандартних тисячоліть.

Одного цього недостатньо, щоб заслуговувати на особливу увагу, але таємничість Кархародонів не зменшилася за останні століття. Більше того, вона зростала з кожним кривавим вчинком і несподіваним ударом цих загадкових Астартес. Тепер сама назва цієї капітули є синонімом холодних темних глибин порожнечі космосу та голодних хижаків, які ховаються в ній

## Історія капітули

Кархародони — це таємнича і загадкова капітула Астартес, яка створила про себе темну та криваву легенду в пам'яті тих, хто пережив конфлікт, відомий як Бадабська війна.

Повернувшись із чорної порожнечі космосу, з найвіддаленіших куточків галактики, чужі як для друзів, так і для ворогів, Кархародони стали на бік лоялистів проти тих, хто кинув виклик Імперіуму божественного Імператора.

Точне походження цієї сумнозвісної капітули важко визначити в імперських архівах, оскільки Кархародони не залишили жодних записів про свою діяльність у новітній історії. Вони не фігурують у відкритих імперських відомостях і не мають офіційно зафіксованих бойових відзнак.

Крім того, ця капітула часто помилково ототожнюють з іншими менш відомими капітулами космодесанту, що володіють схожою номенклатурою та символікою (наприклад, "Жнеці порожнечі", "Криваві акули" тощо).

Проте закриті та захищені записи Інквізиції можуть пролити світло на справжнє походження Кархародонів. Найдавніші відомості в про війни Імперіуму Людства можна знайти на сторінках *Mythos Angelica Mortis*, написаних вченими-писцями Секретаріату Мілітум Терри за кінець 35-го тисячоліття. У цій часто розпливчастій і неповній роботі містяться посилання на капітулу космічних десантів, ідентифікований як *Carcharodon Astra*. Їх відправили у "...зовнішню темряву... у нескінченну подорож... щоб знищити ворогів людства..." і "...безжально накинутися на зрадника, ксеноса та ренегата". , і мучити їх у місцях їхньої сили."

Цей текст походить із набагато старішої роботи, яка натепер втрачена і датується невідомою епохою в межах Війни Астропатів кінця 32-го та початку 33-го тисячоліть. Це час, оповитий міфами та легендами, справжня історія якого була стерта з архівів Імперіуму настільки ретельно, що про нього відомо менше, ніж про Єресь Гора чи Великий Хрестовий Похід.

Інші записи містять варіації назви капітули, наприклад "Космічні акули", але всі описи містять схожу іконографію та відомості, а також в описи звірячої, але прорахованої дикості Кархародонів у бою.

На цю капітулу був покладений священний і нескінченний обов’язок подорожувати міжзоряною ніччю за межами Імперіуму, щоб знаходити та знищувати ворогів людства, перш ніж вони зможуть проникнути в Імперський простір.

Єдиними іншими цікавими доказами про походження капітули володіють кілька імперськими служителів, які мали сумнівну честь зустрітися з загадковими Кархародонами в живих. Здебільшого ці особи були тими, кого відправляли досліджувати найвіддаленіші межі галактики: дослідники, вольні купці тощо.

Однак, окрім цих рідкісних зустрічей, зафіксованих у різних фрагментарних імперських сховищах даних, єдиною інформацією про Кархародонів є історії про їхні часті криваві вчинки по всій галактиці.

### **Відомі кампанії**

* **Соларні повстання (бл. M32)** — У сотні розкиданих систем на західних кордонах Сегментуму Солар повстали Культи Хаосу, очолювані ватагами космодесантників Хаосу, утворених із Залізних Воїнів, Повелителів Ночі та Пожирачів Світів, на рік втопили цілі планетарні уряди у крові та анархії. Оскільки цілі сектори були на межі краху, події набули драматичного повороту, коли об’єднані сили Адептус Астартес вийшли з темних глибин за спіральним рукавом і розпочали раптову й зухвалу атаку прямо на ядро повстанців. Хоча багато лоялістсфі загинули у славі, лідери зрадників були вбиті, а повстання розпалося на тисячі локальних осередків, які незабаром були придушені місцевими імперськими силами. Подальші інквізиторські дослідження стверджують, що ці космічні десантники були зібрані з кількох капітул, включаючи Кархародонів, Мінотаврів, Орлів Смерті та Янголів Відпущення. Однак інші докази, включно з приблизними датами заснування та прогнозованими датами розгортання, суперечать цим твердженням, залишаючи всю подію припущенням.

* **Війни Астропатів (888.M32)** — Деталі цього конфлікту залишаються невідомими, але з назви можна припустити, що у ньому якимось чином були залучені астропати.

* **Пентархія Крові (860-940.M33)** — Під час темного та кривавого епізоду історії Імперіуму, відомого як Війна Фальшивого Примарха, яка занурила Сегментум Пацифікус в анархію, тепер значною мірою втрачена в міфах та вилучена з імперських записів. Верховними Лордами Терри була скликана Пентархія крові, щоб ухвалити свій вирок. П’ять капітул, Кархародони, Вартові Мавзолею, Орли Смерті, Пожирачі Плоті та Червоні Кігті, були використані для систематичного знищення одинадцяти капітулів Адептус Астартес, засуджених як *Трайторіс Пердіта*, і спустошили їхні рідні світи, нарешті довевши цей довгий конфлікт до кінця.

* **7-й Чорний хрестовий похід (811.M37)** — 7-й Чорний хрестовий похід був одним із Чорних Хрестових Походів під проводом сумнозвісного Магістра Війни Абаддона Руйнівника та його Чорного Легіону, який вийшов із Ока Жаху в 811.M37. Коли капітула космічних десантників Кривавих Ангелів бився проти орд Хаоса в світі Мідіан, Абаддон знищував їх із непримиренною люттю. Він привів загін берсерків Кхорна на позицій спустошувачів Кривавих Ангелів. Навіть штурмовики Кривавих Ангелів не змогли витіснити шалений бойовий загін і повернути тіла своїх товаришів. Але є незрозуміла згадка про порятунок Кривавих Ангелів невідомою капітулою космодесанта таємничого походження. Написано в межах *Гімн Касандрії Лев - частина CVI* — це вельми міфологізований і побіжний опис однойменних святих сестер про війни 7-го Чорного Хрестового Походу. У них міститься згадка про "одягнений в сіре" капітулу космічних десантників, який прийшов із "зовнішньої ночі" на допомогу Імперіуму, і чия "зубата паща поглинула зірки...", і чий "...чорний погляд відбивав порожнечу забуття". У ході битви кораблі цієї капітули напали на війська Абаддона після катастрофічної поразки й розгрому Кривавих Ангелів на Мідіані та напали на війська, що їх переслідували, як пише свята Лев: "... напав на слуг Архіворога з великою лютю з темряви, невидима, як звір, що ховається під чорними водами, смерть за смерть, кров за кров... так Сини Сангвінія отримали перепочинок і повернулися назад до своїх переслідувачів, і так прокляті зрадники фальшивих богів були доведені до своєї загибелі". Зображення цих подій можна знайти на стінах світу-склепу Гіпасітіс, створеного для розміщення почесних загиблих у тій війні, зображених на повторюваних фресках і барельєфах, але дивно, що зображені там обличчя космічних десантників приховані безвиразними дисками з чорного обсидіану. Враховуючи здебільшого невідому історію капітули Кархародонів, звіти про їхню діяльність можна побудувати лише на основі записаних історичних інцидентів і фрагментарних записів, які, як вважають, стосуються Кархародонів, на основі збалансованості доказів. Імперські вчені внесли цю визначну участь у список "[Особливих] ймовірних зустрічей/записів" цьієї сумнозвісної капітули.

* **Анжуйський хрестовий похід (322-384.M39)** — під час Анжуйського хрестового походу, який завоював простір Каліксіда і заснування того, що згодом саме стане сектором Каліксіда, вольний купець Безіл Горотіс повів свій корабель, *Старк Венгер*, і значні сили проти піратів друхарі у світі Лота. Однак Горотіс виявив, що його сили значно поріділи в боях у тому світі нескінченної ночі. Під вічно бурхливими хмарами, освітлені лише періодичними спалахами блискавок, зброєносці вольного купця страждали від диких набігів Кабалу Затінених Шипів. Коли Горотіс усвідомив свою помилку і планував відійти з проклятої поверхні Лота, Кабал Затінених Шипів вразив *Старк Венгер*. Раптова атака винищувачів "Гострокрилі" пошкодила головні приводи крейсера, повернувши зореліт з низької орбіти. Пошкодження залишили Горотісу лише один вибір. Перевіривши свої значні навички керування кораблем, він спробував впасти на планету на борту *"Венгера".* Корабель важко приземлився і лише завдяки значним навичкам Хоротіса та його старшого керманича Оргефа Кіла корабель не було знищено. Однак приземлення поставило їх у гірше становище, ніж проста смерть. Опинившись у пастці на своєму власному судні, Горотіс і його команда були взяті в оточення друхарі, які атакували людей з метою захоплення в рабство. Усе, що міг зробити Горотіс, це надіслати астропатичне благання про порятунок і використати батареї корабля, щоб утримати піратів-ксеносів на відстані. Після сонячного місяця заряд гармат *"Венгера"* були майже вичерпані, і багато хто з її екіпажу зник у темряві. Кабал Затінених Шипів осмілився й почав продовжувати атаку на збитий корабель. Бої дійшли до мостику, але поки Горотіс і його охорона відчайдушно боролися з натиском відьом-гладиаторів, допомога прибула. Раптом два блискавки синього кольору вдарили унатовп відьом, убивши деяких начисто, а решту розкидавши. Удари залишили позаду дві незграбні постаті в сірому, від яких тянется іній і запах озоном. Без паузи два термінатори космодесантників увірвалися у натовп із шипінням блискавичних кігтів. За мить палуби були слизькими від крові, а охоплені панікою виживші втікали, рятуючи життя. Те ж саме відбувалося по всьому судну. Ті, хто вижив, розповідали про сотні Термінаторів-штурмовиків — хоча їх не могло бути більше дюжини — які з’являлися скрізь, де була найпекельніша битва, щоб розірвати загарбників в жорстокій бійні. Контратака була настільки жорстокою, що друхарі швидко втекли з *Венгера*. На оповитих тінню рівнинах за корпусом «Громові яструби» викинули трьох десятків воїнів у сірому, озброєних болтерами і клинками. Розгубленість, страх і лють охопили піратів друхарі, і вони полетіли на космодесантників. Без сумніву, вони мали намір здійснити криваву помсту. Проте космодесантники невблаганно чекали нападу, вишикувавшись вільними рядами біля своїх бойових кораблів. Вони не зробили жодного пострілу, навіть коли над головою затріщали промені темної енергії. Коли найшвидші Бичі були не більше ніж за сотню метрів від ліній Космодесантників, обрані Імператора закрили свою пастку. Похмура поверхня Лота вперше за еони пізнала світло, коли пекучі промені Ленса розрізали хмари. У неймовірній демонстрації точного націлювання вони прочистили землю навколо Венгера та Космодесантників до киплячої лави, спаливши друхарі до попелу. Лише тоді космічні десантники почали діяти, полюючи на вцілілих, доки вони з голосінням не втекли до своїх воріт у Павутиння. Після інциденту Горотіс коротко поспілкувався з командувачем космодесантників. Він пізніше описав цього Астартес як смертельно блідого, стриманого, з порожніми чорними очима та гострими зубами. Розмовляючи лише давнім високим готиком, він повідомив Горотіса, що підкріплення від Хрестового походу прибуло, і ввічливо, але рішуче попросив десятину військових припасів зі сховищ *Венгера*. Він відмовився назвати себе чи своїх людей і відійшов за три сонячні дні до прибуття екіпажів Імперського флоту. Лише після того, як інквізиторські представники Хрестового походу допитали Горотіса (тепер зайнятого створенням своїх маєтків на Лоті), вони зрозуміли, що ці космічні десантники не належали до жодної капітули, пов’язаної з Хрестовим походом, і встановили зв’язок між стародавніми міфами давно забутої капітули.

* **Проти орків (211.M41)** — Кархародони несподівано допомогли флоту Дослідників Адептус Механікус протистояти флоту кораблів жаху орків.

* **Битва на Зартаку (бл. 800-ті. M41) —** На імперський світ-в'язницю Зартак спустилась ватага Повелителів Ночі та їхніх демонічних союзників, щоб пожнити населення планети заради зловісних цілей. Імперський персонал і арбітри були швидко відрізані та вирізані підступними зрадниками. Проте планета також була мішенню для Кархародонів, які мали намір, щоб Зартак був джерелом їхніх останніх Червоних Жнив. Жорстока битва спалахнула в тінях підземної в'язниці, де навички обох груп були піддані випробуванню. Коридори та стволи шахт почервоніли від транслюдської крові, коли Повелителів ночі поступово заганяли в кут і винищували. Остання битва відбулася в головній геотермальній шахті в’язниці, де лідер Повелителів ночі був убитий разом зі своєю свитою, а демонічний ритуал був ледь зупинений головним бібліарієм Кархародонів Те Кахурангі. Повелителі ночі, що залишилися, швидко відступили. Після того як із зрадниками розібралися, Кархародони почали свої Жнива в’язниці, і протягом сонячних днів єдиною душею, яка залишилася в живих, щоб розповісти цю історію, був єдиний травмований і закривавлений арбітр, оточений незліченною кількістю мертвих тіл.

* **Війна в глибинах (бл. 800-ті. M41)** – Оскільки Тиранидський флот-зграя безупинно тягнеться до світла Астронома, Кархародони побачили, що вони ведуть наростаючу війну на виснаження з нескінченним породженням Великого Пожирача на краю галактики. Тираниди атакували не зі Східної окраїни, як їхні попередні брати, а тепер підійшли з-під галактичниї площини до м’якого підчерев’я Імперіуму. Хоча Кархародонам вдалося знищити незліченну кількість розрізнених флотів, коли вони наближалися до краю галактики, навіть стоїчний Тиберос сам бачив, що дії його капітули лише сповільнили наростаючу загрозу вторгення флоту-зграї Левіафан.

* **Зупинка Пожирача (бл. 800-ті. M41)** – Культ Зоряних Святих був масовим зараженням культу генокрадів, який заразив усі рівні суспільства Храмового Світу Благочестя V. Психічний сигнал культу був настільки потужним, що він фактично почав заманювати флот-зграю Тиранидів знизу галактичної площини. Чисельність Тиранидів була настільки великою, що Тиберос побачив, що його капітулу майже напевно загрожує знищення. Звертаюсь до давної угоди, Кархародони звернулись про допомогу до капітули Астартес-відступників, Попелястих пазурів. Тим часом 3-я рота кархародонів під командуванням капітана Бейла Шарра було відправлено до Благочестя V, щоб знищити заразу. Тиберос сподівався, що припинення психічного сигналу Патріарха Генокрадів буде достатньо, щоб відвернути нападаючий рій. Спровокувавши культ на загальне повстання, Кархародони винищили тисячі культистів, доки їх не оточили й не змусили до останнього бою в головному імперському соборі Благочестя V. Проте все відбувалося згідно з планом, оскільки Бейл Шарр випустив не лише свої загони Термінаторів, а й стародавного дредноута Контемптор, який винищував незліченних верескливих мутантів. Таке кровопролиття зрештою вивело Патріарха на відкрите місце, де мерзенну істоту знищив білбіарій 3-ї роти. Смерть їхнього ватажка призвела до хаосу нелюдської орди, що залишилася, і вони розбилися об ковадло із сірої керамітової броні. Удар молота стався разом із раптовим прибуттям підкріплення Попелястих пазурів, і протягом сонячних годин Культ Зоряних Святих був розбитий і змушений відступити. Раптове припинення дії психічного маяка призвело до того, що найближчий флот-зграя загальмувався у своєму просуванні, і він відступив назад у порожнечу під галактикою, врятувавши Кархародонів від винищення, хоча б тимчасово. Кілька сонячних тижнів опісля прибули імперські війська відплати, які знайшли зруйновану Благочестя V та почали знищувати кількох уцілілих Генокрадів. Імперіум так і не дізнався повної міри жертви Кархародонів або того невимовного жаху, який вони змогли зупинити.

* **Бадабська війна (910-913.M41)** — Прибувши без попередження в 910.M41, флот капітули Кархародонів викликав тривогу як у лоялістських, так і у сепаратистських сил, що діяли в зоні Мальстріму. Неідентифікований, почорнілий від вогню ударний крейсер космічних десантників ідентифікував себе за стародавніми, хоча й досі дійсними, протоколами імперського дозволу. Невідомі Астартес прибули, щоб запропонувати свою допомогу лоялістам, стверджуючи, що прибули у відповідь на виклик самої Терри. Вони визначили свою капітулу як "Кархародон Астра", використовуючи давню форму свого імені на високому готику (або «Космічні акули» на низькій), і офіційно попросили дозволу лоялістів увійти в зону бойових дій і пролити кров. Після їхнього прибуття лідер Кархародонів Тиберос вручив Інквізитору-легату, відповідальному за перебіг конфлікту в Бадабі, Патент-повідомлення, наданий капітулі, що підтверджує права та титули, видані йому кількома Верховними Лордами Терри та Інквізиторами, які вже давно померли. Тиберос навіть віддав себе на психодопит та перевірку генів. Інквізитор-легат поручився за Кархародонів. Лорд Верховний командувач Караб Кулн з Червоних Скорпіонів, Магістр Мілітант та верховний командир усіх сил лоялістів, прийняв Кархародонів у свій бойовий стрій, хоча він все ще побоювався їхньої лояльності та їхніх відхилень від *Кодексу Астартес* під час їхньої тривалої подорожі поза Імперським простором. Після повернення в Імперський простір Кархародони спочатку були направлені в скупченя Ендіміон, територію, якою керував сепаратистська капітула Воїнів-Богомолів, а не в сектор Бадаб. Вони систематично знищували планети в скупченні, які, як відомо, переховували Воїнів-Богомолів, щоб змусити цю капітулу припинити використовувати свою тактику нетривалих ударів та зосередити свої сили на захист цих світів, стратегія, яка позбавила Кархародонів від необхідності переслідувати їх по всьому скупченню до місць, де їхні вороги мали перевагу підтримки та знання місць. У 913.M41, під час останньої битви Бадабської війни на Бадаб Примаріс, батьківщині капітули Астральних Пазурів та Люфта Гурона, Тирана Бадаба, Кархародони організували диверсію на стародавніх атомних та геотермальних реакторах, які живили міста-вулики та живили енергією головні батареї планетарного захисту. Це призвело до планетарного тектонічного зрушення, коли цілі сектори міста-вулика впали в зяючі прірви, які розкрилися в землі під ними, замінені морями розплавленої лави. Після знищення Бадаба Примаріса решта сепаратистів з капітулів Астральних Пазурів, Катів, Воїнів-Богомолів і Плакачів були віддані під трибунал перед спеціально скликаним консисторським судом з Адептус Астартес. Перш ніж назавжди залишити зону Мальстрім, флот капітули Кархародонів повернувся до скупчення Ендіміона. Там, за згодою Вогняних Яструбів, вони вдарили по системі Транквіліті, світи якої колись були основним місцем вербування та навчання Воїнів-Богомолів. З цих світів вони зібрали ціле покоління новобранців, щоб відновити власні втрати, змусивши обраних ними битися до смерті, щоб довести свою цінність, щоб вижити як кархародонські неофіти. Після ткої плати кров’ю, флот Кархародонів відійшов, останнє відоме, що їх побачив маяк-провісник Дослідників, який позначив курс, що курсував через Варп, піднімаючись над галактичною площиною і знову потрапляючи в темряву зовнішньої порожнечі. Нинішнє місцезнаходження та оперативна діяльність Кархародонів залишаються невідомими. Власне зникнення Вогняних Яструбів під час подорожі Варпом дозволило Воїнам-Богомолам повернутися до свого рідного світу, коли їхній столітній Хрестовий похід покаяння завершився.

* **Коркіранська різанина (910.M41)** — Подія, яка стала відомою в імперських записах як Коркіранська різанина, трапилась у 910.M41. Патрулем Імперського флоту в пилових відходах занедбаного світу Коркіра II були виявлені уламки бази контрабандистів. На базі була кошмарна сцена різанини та руйнування, свідками яких смертні рідко коли бачили. Кривава битва відбулася між двома групами космодесантників Катів і Кархародонів розміром до роти. Ці два капітули, сумно відомі своєю дикістю та непохитною позицією по відношенню до ворогів, билися один з одним до взаємного знищення. База навколо них була розірвана на частини, її колишні мешканці тепер перетворені у пил. Багато тіл обох сторін демонстрували ознаки того, що вони продовжували боротьбу, незважаючи на жахливі поранення, відрізані кінцівки та серйозні травми, які мали б вбити навіть Астартес, а кілька були знайдені зчіпленими в смертельних, забризканих кров’ю обіймах, завдаючи ударів своїм ворогам, втрачаючі останні сили. Невідомо, який останній воїн капітули дожив до кінця, щоб здобути гірку перемогу.

* **Хрестовий похід тус (Невідома дата. M42)** — світ Будора V був домом для імперської цитаделі Кастелус Санктіс. Під час Хрестового Походу Нескореності цитадель була захоплена силами Астартес єретиків з Носіїв Слова, які відбили численні облоги, очолювані елементами флоту Секундус, бойової групи Бетаріс. Коли дияболісти зрадників почали закликати Демонів, усі вони були вбиті раптовим ударом Кархародон Астра під командуванням капітана роти Маннфора, чий ударний крейсер *Ма-тахе* об’єднався з Флотом Секундус, приходячи та виходячи з пустоти коли капітан роти захоче.

## Структура капітули

Як згадувалося раніше, з небагатох імперських записів відомо, що Кархародони повністю базуються на флоті, що, у свою чергу, свідчить про те, що вони мають фундаментальні відмінності від більшості, більш звичайних, капітул космічних десантників.

Їхня тривала ізоляція також вплинула на бойове спорядження капітули. Кілька зоряних кораблів, які служать Кархародонам, сильно відрізнялися за дизайном і навіть за епохою їх будівництва, що вказує на те, що капітула, ймовірно, використовує будь-які судна, які зможе знайти, і проводить значні модифікації та ремонти, щоб вони могли служити до кінця.

Це також поширюється на окремих бойових братів. Ті Кархародони, яких вдавалося побачити смертним, відмічали, що вони часто носять зброю минулих епох.

Набагато більше ймовірно, що вони носять зброю, таку як стародавній болтер Фобос R/017 або силову броню часів модель V Єресь з десяти тисячи річного минулого Імперіуму, а також іншу зброю та спорядження, що охоплюють цілих десять тисячоліть історії. Знову ж таки, ймовірно, що це є побічним продуктом примусової автономності капітули.

Це стосується і загальної організації капітули. Хоча неофіційні свідчення вказують на те, що Кархародони приблизно відповідають доктринам *Кодексу Астартес* на тактичному рівні і рівні відділень, але це не стосується командної структури та організаціях рот.

Натомість Кархародони, схоже, поділяють свою капітулу на кілька бойових рот, які працюють незалежно одна від одної . Кожна з них має допоміжні сили у вигляді скаутів для розвідки й оцінки ворога, а також виділену передову частину ветеранів-термінаторів, які служать охороною капітана роти. Схоже, що кархародони повністю уникають резервних рот.

Ті розповіді, які нібито стосуються кархародонів, свідчать про те, що вони часто, відмовляются від символів і знаків розрізнення, які вказують на ранг і призначення в бойовій роті, передбачені *Кодексом Астартес*.

Замість цього бойові брати використовують широкий спектр особистих і тотемних знаків, що відповідає їх примітивістським схильностям. Це не що інше, як припущення, однак, кархародони зовсім не бажають обговорювати тонкощі організації своєї капітули.

Було помічено, що кархародони використовують капеланів і бібліаріїв, з невеликими відхиленнями від їхніх ролей в інших капітулах. Однак аптекарії та технодесантники рідко з’являються за межами кочового флоту Кархародонів. Цілком імовірно, що Кархародони визнають життєво важливу роль цих космічних десантників у збереженні та підтримці самого існування своєї капітули, і тримають їх під захистом, коли це можливо.

Останні два звання, можливо, перебувають в резерві у флоті капітули, що є нерідкою практикою для капітул кочової моделі, які проводять тривалий час в ізоляції. Ця структура передбачає ефективну чисельність кожної роти приблизно від 100 до 120 Посвячених і 20-30 Розвідників-Неофітів, хоча точний розмір і розташування капітули в цілому залишається невідомою.

Існує лише кілька розбірливих розповідей про кархародонів, які розповідають про дуже дисциплінований порядок розгортання та битви капітули, незважаючи на докази випадкових спостерігачів, що вони є варварською і дикою капітулою.

Їхнє тактичне розгортання та використання ударно-штурмових тактик дуже нагадує Чорних Тамплієрів. Хоча ці капітули діаметрально протилежні за характером і культурою, вони обидва, як правило, виявляють схильність до зближення з ворогом і розбитя ворожих сил у кривавому ближньому бою.

### Особливі звання

Бойова капітула Кархародонів містить кілька офіцерських посад, яких немає в інших капітулах космодесанта, хоча вони багато в чому нагадують стандартні звання *Кодексу*:

* **Тіньовий лорд (Магістр капітули)** — титул «Тіньовий лорд» тепер використовується лідером кархародонів замість «Магістр капітули». Відомо лише те, що раніше користувався цим титулом вигнаний командир Гвардії Ворона та колишній магістр Легіону Архас Фал під час Великого хрестового походу. Те, що зараз його використовує магістр Кархародонів, вказує на те, що Архас Фал, можливо, став засновником цієї капітули, який відомий Кархародонам лише як «Забутий».
* **Майстер роти (Капітан)** – капітанів Кархародонів замість цього називають «майстерами роти».
	+ **Головний жнець** - це додатковий титул, який присвоюється майстру роти. Окрім керування власної роти, його робота полягає в тому, щоб забезпечити постійне постачання капітули новими кандидатами , що зазвичай досягається під час «Червоних Жнив», коли Декрет капітули про вигнання дозволяє йому спускатися в імперський світ, щоб збирати населення для служителів капітули і потенційних кандидатів у Астартес.
	+ **Головний збирач** - це додатковий титул, який також надається майстру роти. Його обов’язок — шукати археотехніку та втрачену технологію в ізольованих світах, що лежать у зовнішній темряві. Це збирання технологій досягається під час так званих «Сірих Жнив» і продається Техно-жерцям Марса в обмін на зброю та обладнання Астартес згідно з давньою угодою капітули з Адептус Механікус.
* **Ударний командир (Сержант)**
* **Пустотний брат (Бойовий брат)**

### Спеціальні формування

* **Червоні Брати (Ветерани Термінатори)** – ця еліта є воїнами-ветеранами капітули. Усі Червоні Брати завжди залишаються озброєними та броньованими. Бойова обладунок Термінатора, який вони носять, густо розписана червоними мітками вигнання та часто обвішана жовтими іклами хижаків, які збирають деякі кархародони. У більшості капітул члени ветеранської 1-ї роти часто відправляются до бойових рот для доповнення їх бойової сили. У Кархародонів вони виконують додаткові задачі. Цілковито віддані діючому Тіньовому лорду, вони розгортаються на найважливіших місіях — як правило, проведення Жнив — щоб переконатися, що головні цілі досягнуті та потреби капітули задоволені. Спосіб ведення війни Кархародонів означає, що окремі роти можуть проводити терранські роки окремо від основного флоту. За таких обставин Червоні Брати відповідають за виконання наказів свого Магістра. Проте Червоні Брати також підпадають під командування Майстра роти, до якого вони призначені, і зобов’язані виконувати його накази, якщо вони прямо не суперечать їх місії від Магістра.
* **Пожирачі (Штурмові десантники)**

### Рекрутинг капітули

#### Червоні Жнива

Обов’язком Головного жнеця Кархародонів, крім обов’язків капітана його роти, є постійне забезпечення капітули новими кандидатами. Зазвичай це досягалося під час так званих «Червоних Жнив», коли Декрет капітули про вигнання дозволяв йому спускатися на імперський світ і збирати населення.

Переважна більшість захоплених згодом стануть рабами та слугами у великому флоті капітули, забезпечуючи сили та засоби, за допомогою яких Кархародони могли продовжувати функціонувати у вигнанні.

Однак ті, хто мають відповідний вік і темперамент, візьмуться за випробування. Мало хто вижив би, щоб стати посвяченими 10-ї роти.

Ступінь виснаження під час процесу індукції вищий, ніж у більшості капітул космодесантників, але це неминучий спадок унікальної природи Кархародонів.

#### Прадавній пакт

Жнива, однак, не єдиний засіб вербування. У часи відчаю капітула звертається до іншого братства, яке, як і Кархародони, обрало шлях вигнання — Попелястих Пазурів.

Під час темних часів Єресі Гора не всі *легіони Астартес* пов’язали свою долю з Імператором чи зрадником Гором. Попелясті Пазурі, колишня 18-а капітула легіону Гвардії Ворона, зневірилися через хаос, що поглинув галактику, і огиду їх власного примарха до їхніх минулих практик рабовласників.

Вони обернулися як проти Імперіуму, так і проти сил Хаосу, спустошивши рідний сектор Повелителів Ночі - Нострамо. Пізніше вони вислизнули, зникнувши як з простору Імперіуму, так і з його записів, які пережили бійню Єресі. Мало хто з нині живих знає, що вони все ще існують, не кажучи вже про те, де вони зробили свій дім. Кархародони належать до тих небагатьох.

Однак, маючи справу з цими вигнанцями, Кархародони повинні діяти обережно, оскільки переговори з такими ренегатами в кращому випадку складні, а в гіршому — часто закінчуються кровопролиттям. Кархародони звертаются до своїх братів-відступників лише в найгірших обставинах, особливо коли їхня чисельність занадто зменшилася, так що Червоні Жнива не можуть вирішити цю проблему.

Це є прямим результатом надто великої кількості втрат, які неможливо відновити, через нескінченну війну Кархародонів у Глибинах. І вони не можуть збільшити темпи набору без порушення процесу індукції або виділення додаткових рот для Жнив.

Військове спорядження — це валюта, якою Кархародони повинні платити за свій урожай плоті. Але мати справу з їхніми колишніми братами — справа сумнівна, бо Атаргатіс — небезпечне місце.

Попелясті Пазурі не ставляться до Кархародонів з повагою, на яку вони заслуговують. Магістр Попелястих Пазурів часто намагатиметься спровокувати старшого офіцера Кархародонів, посланого вести справи з ними — глузувати, налаштовувати представників Кархародонів один проти одного, намагаючись змусити їх діяти необдумано, щоб їхня позиція у переговорах була ослаблена.

#### Сірі Жнива

Обов’язком Головного Збирача Кархародонів, крім обов’язків капітана його роти, є забезпечення постійного постачання капітули зброєю та обладнанням. Вони також несуть відповідальність за пошук стародавніх археотехнологій у давно втрачених світах, які лежать у величезній порожнечі Зовнішньої Темряви. Це збирання технологій відоме як «Сірі Жнива».

Через давні угоди з Техно-жерцями Марса Кархародони обмінюють втрачені технології на зброю, силову броню, обладнання та навіть транспортні засоби.

#### Озброєння капітули

Під час Бадабської війни капітула Кархародонів проявила низку відмінних особливостей і амуніцій, які відрізняли їх від своїх братів, що воюють з обох сторін конфлікту. Було виявлено, що їхнє спорядження було стародавнього походження.

Значна частина їхньої зброї, транспортних засобів, бойового спорядження та інших технологій мали дизайни та зразки, які охоплювали всю широту та історію Імперіуму. Приклади включають використання бойовими братами капітули такого старовинного озброєння, як болтер Фобос R/017 і силової броні модель V Єресь.

Здаваєтся, що Капітула також має незвичайний склад броні типу Термінатор, багато з яких, здавалося, були сильно модифіковані неортодоксальними способами, щоб підтримувати їхню боєздатність.

#### Бібліаріум Кархародонів

Як і багато інших схожих капітул, Кархародони використовують бібліарієв у своїх рядах, з невеликими відхиленнями від їхніх стандартних ролей. Більшість капітул навчають і випробовують обраних псайкерів за стародавніми способами, викладеними в *Кодексі Астартес*.

Бібліарії Кархародонів тренуються таким же чином і навчені жити за словом *Кодексу*, з незначними відхиленнями від традицій.

Бібліарії Кархародонів мають низку унікальних психічних здібностей, якими користуються лише псайкери їхньої капітули, зокрема такі як:

* ***З глибин*** — Бібліарій затьмарює розум своїх ворогів задушливою темрявою розуму, посилюючи їхній страх і здивування так, що це паралізує їх. У їхній свідомості звиваються образи водяних глибин із заціпеніючим холодом і звивистими океанічними формами, роблячи їх уразливими для нападу.
* ***Розриваюча паща*** — Бібліарій викликає аватар великого океанського хижака, чия паща виривається з-під землі під ворогом. Саме каміння й земля перетворюються на форму щелеп і зубів, які з клацанням закриваються, знищуючи все всередині зливою багна і каміння.

## Бойова доктрина

Тактично під час Бадабської війни кархародони діяли майже виключно як сили швидкого реагування, нехтуючи будь-яким видом довготривалої боротьби, коли це було можливо, вважаючи за краще наближатися до своїх цілей або з надзвичайною швидкістю, або непомітно, що дозволяло їм завдавати удару з елементом раптовості на їхньому боці.

Тим небагатьом, хто спостерігав за штурмом Кархародонів і залишився живим, можна було б пробачити припущення, що вони безглузді берсерки, яких не хвилює тактика чи планування. Насправді Кархародони покладаються на низку тактик, які за своєю суттю є водночас простими й надійними.

Хоча Кархародони здаються знайомими з бронетехнікою, суть їхньої тактики покладається на великі з'єднання мобільної важкої піхоти Космічного Десанту. Таким чином Кархародони використовують криваву відвагу своїх бойових побратимів, щоб досягти успіху в битві. Кархародони часто прагнуть бути ініціаторами бойових дій і вважають за краще не боротися в обороні.

Бойові дії часто починаються з того, що бойова рота використовує свої об’єднані сили космічних десантників розвідників та інші розвідувальні підрозділи, такі як Ленд Спідер і Байк-загін, для прощупування позицій ворога та виявлення слабких місць і будь-якої стратегічної цілі. Після виявлення головні сили Кархародонів атакують ці точки приголомшуючими атаками, уникаючи артилерійської підготовки або броньованих передових загонів на користь повної та приголомшливої несподіванки.

Вони можуть використовувати десантні капсули, Грозових Яструбів або масову телепортацію, щоб здійснити ці атаки, а атакуючі сили часто складаються з тактичної та штурмової піхоти, а також ветеранів-термінаторів.

Залежно від успіху цих атак Кархародони зазвичай мають два варіанти реакції. Якщо цілі добре захищені, Кархародони відступають. Ці відходи відбуваються майже так само швидко, як і попередній штурм, і Кархародони зникають з поля бою, як привиди. Потім вони терпляче переоцінюють силу ворожих позицій, і розпочинають ще один блискавичний штурм у іншій точці, яку вважають слабкою.

Зрештою, один зі штурмів вдається, і тоді Кархародони продовжують атаку до кінця. Після того, як вони повноцінно починають бій,тоді вони глибоко проникають у життєві важливі частини ворога, намагаючись якомога швидше завдати макисмальної шкоди (особливо по вразливим тиловим частинам).

У цей момент нестримна лють кархародонів стає надто явна, і мало хто переживає цю стадію нападу. Кархародони віддають перевагу бою з близької дистанції, або атакуючи вогнем прямого наведення, або в ближньому бою, коли вони прорвали лінію ворога.

Є ще одна цікава і дещо тривожна деталь про атаки Кархародонів: їхні битви ведуться в повній тиші. Будь-які команди від лідерів капітули передаються через заблоковану та зашифровану голосову мережу, і бойові брати утримуються від видавання хоч якихось звуків чи слів друзям чи ворогам. М’яко кажучи, дивитися бійню яка розгортається в повній тиші, страшно.

Під час абордажних операцій в пустотних боях Кархародони використовують стародавню та просту, але унікальну зброю, відому як «Пазурі Урсуса» — великі шипасті списи розміром із менші ескортні кораблі. Створені як грандіозні гарпуни, ці масивні списи проколюють корпус ворожого корабля, і коли вони вже встромлені, механізм активуєтся, фіксуючись магнітною силою в пошкоджених нутрощах жертви.

Зі злісною повільністю кораблі кархародонів можуть відкликати свої списи, і тоді списи повертаються до корабля, який їх вистрілив, тягнучи їх назад на масивних ланцюгах. Щойно приречене судно опиняєтся в межах досяжності Кархародонів, Астартес починають атаку у нутро проткнутого ворожого корабля, і тоді кров починає текти рікою. Ця техніка була вперше застосована під час Великого Хрестового походу жорстким і кривавим легіоном Пожирачів Світів.

## Вірування капітули

Незважаючи на їхню довгу ізоляцію від Імперіуму, капітула здається глибоко, майже неправдоподібно, лояльною. Більшість Кархародонів, з якими зустрічалися, виявляли благоговіння перед Імперським кредом та місцям Імперського культу. Багато хто також має звичку носити релігійні предмети, такі як сувої з молитвою, на своєму бойовому спорядженні.

У Кархародонів Імператор відомий як *Рангу*, Батько Пустоти, предок Забутого. Подібно до Кархародонів, Його пильність вічна, як маяк у ночі, як загибель тіням, що наступають.

Їхня капітула покинув людство в напрямку порожнечі Зовнішньої Темряви, коли Він ще ходив серед смертних, і вони не повернуться, доки Він не зробить це знову. Лише з приходом Забутого можно буде скасувати Декрет про вигнання та покласти край вічному хрестовому походу капітули у темряві.

Кархародони — це правовірне братство, навіть за мірками Адептус Астартес. Їхне кредо давнє, старше за забобони та помилки нинішнього Імперського культу. Це не якась сліпа віра, заснована на пустих прославляннях і щедрих пожертвах. У їхніх спогадах, Імператор — це живий, дихаючий титан, і Терра — це для них набагато більше, ніж якийсь віддалений центр бюрократії, що охоплює галактику.

Їхній зв’язок із ним давній і споконвічний. Він підтримував їхню вірність і рішучість протягом десяти тисяч стандартних років, серед самотності Зовнішньої Темряви. Коли їх уперше вигнали, ніхто не очікував, що вони виживуть, не кажучи вже про те, що залишаться об’єднаними як капітула. Але вижили вони завдяки їхній різнорідній спадщині, яка зв’язана вірою в Нього на Старій Землі. Ніщо не могло похитнути це.

Багато бойових побратимів Кархародонів носять різьбляні талісмани або прикрашають свої обладунки складними й абстрактними лініями. Ці талісмани, гравюри та візерунки часто зображують сильно стилізовані зображення ікластих пащ, мертвих голів, океанських хижаків тощо. Ймовірно, цей примітивізм розвинувся як частина унікальної та непроникної культури Капітули протягом тисячоліть ізоляції.

Кархародони також з великою повагою ставляться до військового спорядження капітули, оскільки пустотним братам нижчого рангу чи слугам капітули заборонено торкатися навіть пальця бойового спорядження Астартес вищого рангу. Це табу бойові брати капітули називають *тапу*.

Проте все це контрастує з дикістю, яку вони виявляють до своїх ворогів. «Безжальні» — це, мабуть, найкращий опис кархародонів у бою, але навіть це не описує глибини кривавої бійні, до якої вони готові опуститися.

Вони борються з дикою нестриманістью, яка може змусити навіть найгарячішого Кривавого Кігтя Космічних Вовків зупинитися, і не просять і не дарують пощади своїм супротивникам, окрім швидкої (хоча рідко чистої) смерті.

У певному сенсі вони, сприймають Всесвіт у категоріях чорного та білого, ворога та союзника. Кожен, хто протистоїть Імперіуму з будь-якої причини, може очікувати лише жорстокої смерті від рук Кархародонів.

## Рідний світ

Уривчасті записи кархародонів свідчать про те, що капітула не має рідного світу. Це не рідкість для капітул космодесантників; як один з найвідоміших Чорні Тамплієри, наприклад, діє виключно зі свого значного військового флоту в рамках постійного Імперського хрестового походу. Однак Кархародони, схоже, не дотримуються цієї моделі існування як Хрестові походу, покладаючись натомість на набагато рідшу операційну стратегію, відому як схема «Кочівників-хижаків».

Цей патерн розвинувся під час використання капітулами космодесантників і деякими флотами вольних купців, що діють за межами Імперіуму протягом тривалого періоду часу. Це відноситься до повністю ізольованих сил, які можуть забезпечувати себе без будь-якої підтримки зі сторони Імперіуму.

Флот Кочівників-хижаків може містити стільки допоміжних суден, скільки справжні військові кораблі, або він може містити пустотні кораблі, здатні як до бойових, так і до ремонтних робіт. Ця друга можливість може бути більш імовірною у випадку кархародонів; враховуючи схильність войовничої капітули до бойових дій, здається малоймовірним, що вони терпітимуть кораблі в рядах свого флоту, які не зможуть вести бій.

Флот кочівників-хижаків здійснює безкінечні подорожі, зупиняючись лише для того, щоб визначити своїх ворогів і вступити в бій. Він повинен ретельно обирати свої цілі, вибираючи ті, на які в нього є спроможність знищити, не загрожуючи життєздатності флоту як бойової сили.

Вибравши відповідних жертв, він може швидко й жорстоко накинутися на них, вражаючи та знищуючи потенційні загрози або починають руйнівні атаки на ворогів, які занадто великі, щоб атакувати у лоба. Перш ніж зникнути, флот забирає ресурси у переможеного ворога, не отримавши у відподвідь ніякого удару.

Хоча ніхто не може бути впевнений, що Кархародони діють саме так, ця тактика, здається, ідеально відповідає поведінці, яку за ними бачили. Якщо це так, то Кархародони, швидше за все, поповнюють свої ряди так само, як і інші капітули, які дотримуються моделі Кочівників-хижаків. А саме, вони відбирають потенційних кандатів з молоді тих, хто пережив їхні напади, за умови, що ті, хто вижив, є людьми та вільними від руйнівного впливу Варпу.

Це вибракування потенційних кандидатів відоме серед кархародонів як «Червоні Жнива». Ці Посвячені повинні бути піддані інтенсивному гіпнопідготовку та іншим суворим процедурам, спрямованим на знищення будь-якої минулої лояльності, замінюючи її волею та установками Кархародонів.

Якщо вони успішно пройшли вступні випробування, первинну операцію та навчання, ці Посвячені стають скаутами. Коли вони не тренуються зі своїми товаришами-скаутами в 10-й роті, вони часто приєднуються до однієї з дев’яти бойових рот капітули, щоб отримати бойовий досвід.

Після проливання крові в боях протягом сонячного десятиліття чи більше, вони почнуть заробляти свої перші Знаки Вигнання, зубчасті татуювання, які часто спірально обертаються на їхніх оголених передпліччях і на блідих, поголених скальпах.

Коли вони будуть на порозі того, щоб стати повноправними членами капітули, вони врешті-решт залишать позаду номерні позначення, під якими відомі всі скаути, на користь справжнього «імені», замінивши свої сірі панцирні пластини та чорні мультиплетні костюми на бажану силовуброня Брата Порожнечі (Бойового Брата).

## Геносім'я

Ніхто не знає, яке геносім'я примарха використовувалось для створення Кархародонів. Можливості для вивчення органів була надзвичайно рідкісною, і самі кархародони в цьому абсолютно не допомагали. Єдина підказка до їхнього походження, яку має Варта Смерті, полягає в екстракції геносім'я, виконану на вбитому бойовому братові, знайденому на місці бійні.

Тіло нібито було від Кархародонів. Пізніше аптекар, який виконував екстракцію, зазначив, що геносім'я здавалося незаплямованим. Що ще цікавіше, геносім'я містило кілька генетичних маркерів, що нагадують кровну лінію Гвардії Ворона. Ці маркери є незвичайними, і посилання на Гвардію Ворона також пояснює кілька інших деталей про Кархародонів.

Зовнішній вигляд усіх кархародонів має деякі особливі деталі. Усі вони мають сірувату, бляклу шкіру з майже мертвою блідістю. Деякі з найповажніших і найдавніших кархародонов мають чорні очі без райдужної оболонки або склери. Крім цих ознак не можна виділити якісь особливі фенотипи серед Кархародонів.

Це свідчить про те, що Кархародони справді поповнюють свої ряди з різноманітних джерел, і що їхній колір шкіри та очей є результатом зміни від їхнього геносім'я. Ці риси схожі на деякі фізичні особливості Гвардії Ворона. Проте, навіть якщо капітула вважає Корвуса Коракса своїм прабатьком, багато стандартних тисячоліть генетичного дрейфу, ймовірно, створили чіткі відмінності.

Під час подорожей пустотою більшість братів Кархародонів сплять в окремих кріочанах. Так бойові брати капітули проводять багато часу у порожнечі. Існувати в неживій темряві за межами зірок непросто. *Кархародони Астра* блукають по ньому протягом десяти стандартних тисячоліть, відрізані від будь-якого контакту з далеким Імперіумом.

Звичайні шляхи відновлення та поповнення запасів, якими користуються інші капітули космодесантників, рідко доступні для них. Призупинена сплячка, яку забезпечують кріочани, дає капітулі спосіб відпочити між бойовими операціями та навчальними циклами, а також допомагає зберегти його сили.

Як правило, саме молодші брати та Посвячені найбільше використовують чани, долаючи глибоку порожнечу за допомогою медитаційної діяльності своєї нещодавно імплантованої мембрани Сус-ан.

Старим Кархародонам зазвичай все важче відпочивати, навіть під час тривалих подорожей. Кажуть, що найстарші у своєму роді не використовували чани протягом терранських століть.

##### Прокляття Примарха: Холод Пустоти

Кархародони — це ізольована та мовчазна компанія, і це стає лише помітнішим, коли вони знаходяться серед інших космодесантників. . Якби кархародон втратив контроль над розсудливістю, ці риси, ймовірно, посилилися б з неприємними результатами. Коли генетичне прокляття капітули проявляється в ураженому Бойовому Браті, воно проялвяєтся в три етапи:

* **Етап 1 – холодно-формальний**: Бойовий брат ще більше віддаляється від братства, знаходячи притулок у холодній та формальній поведінці. Крім того, Бойовий Брат має тенденцію говорити майже повністю на Високому Готику, коли звертається до некархародона, хоча вони можуть — неохоче — говорити на низькому, якщо це необхідно.
* **Етап 2 — Безжальний**: Бойовий Брат не терпить жодного ворога, чи то ксено, чи єретика, чи навіть інших людей, які могли бути введені в оману, щоб повстати проти законного правління Імперіуму. Бойовий брат нещадно знищує будь-якого супротивника, з яким він стикається, навіть якщо він здався, володіє цінним інтелектом або не є озброєним.
* **Етап 3 — Тихий, як глибини**: Бойовий брат майже повністю відмовляється від взаємодії з іншими. Він не керуватиме відділенями і майже завжди буде виконувати місії самостійно.

## Відомі Кархародони

* **Тіньовий лорд Тиберос, «Червоний потік»** — Тиберос, відомий як Жнець-Повелитель Порожнечі, є нинішнім Тіньовим лордом *Кархародон Астра* та командуючим легендарної бойової баржі *Нікор*. Він також є капітаном елітної 1-ї роти Кархародонів, відомої як «Червоні брати». Тиберос був командувачем силами Кархародонів під час їхнього неочікуваного та жорстокого втручання у Бадабську війну. Екіпірований архаїчним костюмом термінаторської броні (що робило його стрімкий бойовий стиль ще більш вражаючим) і володіючи парою унікальної енергетичної зброї на основі рукавиць під назвою «Голод» і «Спрага», він часто керував своїми так званими «Червоними братами» Термінаторами 1-ї роти в кривавому штурмі за кривавим штурмом, прокладаючи шлях із понівечених трупів крізь сили повстанців під час Бадабської війни. Кожна з цих рукавиць містить ревучі адамантієві зуби ланцюгового кулака, з кількома кігтями, схожими на леза Блискавичних Кігтів. Якщо ця надзвичайна зброя справді існує, вона зробили б довгий шлях, щоб пояснити історії про бійні, які вируюють навколо цього майже міфічного Жнеця-Повелителя.

* **Забутий** - «Забутий» — це ім’я, дане Кархародонами своєму першому магістру капітули або «Тіньовому лорду», який, можливо, був першим Магістром Легіону Гвардії Ворона Архасом Фелом, який колись командував XIX-м до того, як віднайшли їхнього примарха, Корвуса Коракса.

* **Майстер роти Акаму** – Головний Збирач та капітан другої роти Кархародонів.

* **Майстер роти Бейл Шарр** – Головний жнець і майстер 3-ї роти Кархародонів. Він одягнений у старовинний реліктовій силовій броні моделі III Залізний, успадкований від попереднього майстра роти. На нагруднику символи черепу і блискавки часів Війн за об’єднання Терри, та сама стародавня бойова відзнака, яку носять на броні кожнен майстер роти. Шолом має жахливий керамітовий герб, який тягнеться вздовж смуги зв’язку Воксу, тоді як на візорі розписана біла паща із зубами бритвами, а над лівою скронею – переплетений символ 3-ї роти у вигляді акули та коси. Бейл Шарр прийняв командування від майстра компанії Акіа десь на початку 800-х. M41, коли той був убитий під час бою проти мерзенних ксеносів.
* **Майстер роти Акіа (†)** – Колишній майстер 3-ї роти Кархародонів та попередник Шарра.
* **Майстер роти Манфор** – Маннфор командував ударним крейсером Кархародонів *Ма-тахе* та його ротою Астартес у складі бойової групи Бетаріс, флоту Секундус Хрестового походу Нескореності. Не всі герої флотів хрестового походу заслужили радісну вдячність знищених ворогами світів або сердечне товариство братств у зоні війни. Майстер роти Маннфор з капітули Кархародонів був мовчазним воїном із шрамами, який випромінював хижацьку загрозу. Його смертоносні воїни принаймні двічі билися разом із Флотом Секундус, перед тим, як кожного разу поверталися назад у Пустоту, а імперські війська, які були свідками його дикого способу війни, називали його різними похмурими епітетами. Для суворих рот Корпусу Смерті Крігу він був «Сірим Фантомом». Лише кілька дій Маннфора через пояс Мхоран мали безпосередніх свідків. Коли єретики Астартес з Легіону зрадників Носіїв Слово осквернила Кастеллус Санктіс на Будорі V, зрадники відбивали облогу за облогою. Дияволісти збирали дивовижні тумани навколо цитаделі, викликаючи кошмарних Демонів з Варпу. Ще інші тіні кружляли в темряві. Маннфор зробив декілька швидких, фальшивих атак проти кількох точок по периметру Кастеллуса, перш ніж раптом блискавично вдарити з туману. Зі наростаючою силою та жорстокістю Кархародони прорвали оборону там, де оброна була найслабшою. Там, де Носії Слова чинили завзятий опір, воїни Маннфора плавно відступали, лише щоб більше кархародонів атакували з іншого боку. Ціпний меч Маннфора, *"Обдираюча Сповідь"*, розпоров породжену варпом плоть і стародавню реліктову силову броню в шалених фонтанах крові та ікору. Протягом сонячних годин Кастеллус Санктіс був пустою оболнкою. Його склепінчасті арки були вкриті кров’ю, а на площах були купи закривавлених трупів, жахливі пам’ятники імперської кари.
* **Головний бібліарій Те Кахурангі** – Те Кахурангі, відомий як Блідий кочівник, є головним бібліарієм капітули Кархародонів. За винятком дрімаючих Великих у їхніх білих обладунках дредноутів, Те Кахурангі безумовно найстаріший член капітули. Говорили, що він був лише на три покоління пізніше від Блукаючих Предків, перші, хто пішли у порожнечу, за велінням Забутого.
* **Капелан Нікора** – капелан 3-ї роти, 1-ше відділеня. Поранений під час штурму Центру Домінус на Зартаку, отримав численні зламані кістки.
* **Апотекарій Тама** – апотекарій 3-ої роти, 1-ше відділення. Цікаво, що він продовжував дотримуватись обітниці мовчання майже століття.
* **Червоний Тане** - чемпіон 3-ї роти, 1-ше відділення. У битві він носив *Кораловий Щит* і *Меч Порожнечі*, ці дві стародавні терранські реліквії, які були в капітулі з самого першого Дня Вигнання.
* **Прапороносець Ніко** - прапороносець 3-ої роти, 1-ше відділення.
* **Ударний командир Каху (†)** — ветеран 1-ї роти та командир відділення Термінаторів Червоний Гнів. Каху був воїном, чия репутація жорстокого була цілком обґрунтованою. У битві його лють була невблаганою, припиняючись лише тоді, коли ворог був повністю знищений. Він втілював в собі нещадність капітули. Він був одним із наглядачів від лорда Тибероса, призначений до блукаючих бойових рот, щоб гарантувати, що вони дотримуються загальних вказівок капітули. Багато офіцерів Кархарадонів не сумнівалися в тому, що Каху був у роті не для того, щоб доповнити її бойову міць чи надати тактичні поради, а щоб забезпечити повне виконання важливого завдання. Він був очима та вухами лорда Тибероса, і його наказ полягав у тому, щоб ніщо не перешкоджало виконанню основної мети операції. Будучи тимчасово прикомандований до 3-ї роти, він загинув у бою на Зартаку під час операції «Червоних Жнив», що проводилася там.
* **Ударний командир Дортор** — командир 1-го тактичного відділення, 3-ї роти.
* **Ударний командир Нурітона** - командир 2-го тактичного відділення, 3-ї роти.
* **Ударний командир Руак** — командир 3-го тактичного відділення, 3-ї роти.
* **Ударний командир Екара (†)** — командир 4-го тактичного відділення, 3-ї роти . Загинув під час штурму на Центр Домінус на Зартаку.
* **Ударний командир Картлі** — командир 5-го тактичного відділення, 3-ї роти, .
* **Ударний командир Варакі**- командир 10-го відділення Спустошувачів, 3-ї роти.
* **Ударний командир Арі** — відомий під своїм бойовим позначенням Омека-три-дев'ять-Арі, Арі служить ударним командиром відділеня скаутів 3-ї роти. Навіть за мірками більшості Кархародонів Арі відомий як закривавлений ветеран.
* **Еті (†)** - 1-ша рота, загинув в бою на Зартаку.
* **Наркоті(†)** — 1-ша рота, убитий в тій самій засідці, що й Каху, Туво та Маро на Зартаку.
* **Туво (†)** - 1-ша рота, загинув у бою на Зартаку.
* **Маро (†)** - 1-ша рота, загинув у бою на Зартаку.
* **Соха (†)** - 3-я рота, 1-ше відділення. Загинув під час штурму на Центр Домінус на Зартаку.
* **Корді** – 3-тя рота, 5-е тактичне відділення.
* **Руа (†)** — відомий під своїм бойовим ім'ям Бета-вісім-три-Руа, Пустотний брат Руа служив у 3-й роті, 4-е відділення. Його вбили в тій самій засідці, що й Паху.
* **Хару (†)** - 3-я рота, 4-е відділення. Загинув під час штурму на Центр Домінус на Зартаку.
* **Тонга (†)** - 3-я рота, 4-е відділення. Загинув під час штурму на Центр Домінус на Зартаку.
* **Унгу** — 3-я рота, 4-е відділення, Унгу, відомий під бойовим ім'ям Омекра-три-три-Унгу, служив протитанковим спеціалістом в свому відділені.
* **Імау (†)** - 3-я рота, 5-е тактичне відділення. Загинув у бою під час засідки на ударну групу головного бібліарія Те Кахурангі.
* **Лоа** - 3-я рота, 5-е тактичне відділення.
* **Лорро (†)** - 3-я рота, 5-е тактичне відділення.
* **Марку (†)** - 3-я рота, 5-е тактичне відділення. Убитий у тій самій засідці, що вбили Пелу та Лорро.
* **Пелу (†)** - 3-я рота, 5-е тактичне відділення.
* **Торрік** - 3-я рота, 5-е тактичне відділення.
* **Блукаючий предок Ітако** — один із трьох Контемптор дредноутів 3-ї роти. Ніхто з живих не знав, як уперше пав блукаючий предок Ітако. Капелани *Кархародонів Астра*, охоронці давнього, майже міфічного минулого капітули, розповідали різні історії залежно від випадку. Дехто казав, що він був Головним Жнецем, який утримував пролом у фортеці протягом двох днів і однієї ночі проти орди комахоподібних Крулідів, заповнивши прогалину їхніми смикаючими трупами, перш ніж пасти від їх отрути. Інші казали, що він був чемпіоном 3-ї роти, який бився з Лордом Хаосу під час одного з перших Чорних Хрестових походів. У той час як Зрадник збив його своїм останнім могутнім ударом, Ітако зніс голову воїна з його плечей, змусивши відступити його ватагу, перш ніж темрява захопила його. Правда, ймовірно, ніколи не буде відома, величний дредноут Контемптор затьмарив її дюжиною могутніх подвигів. Від Зовнішньої Темряви до Під-Секторів, сіро-чорна бойова машина знищувала ворожі армії та командирів у божевільному кровопролиття.

#### Персонал не Астартер

* **Капітан корабля Теко** — капітан *Білої пащі*, флагмана 3-ї роти Кархародонів.

## Флот капітули

Флот Кархародонів, хоч і великий, але неузгоджений у складі. Кораблі Кархародонів - це невідповідність старим і сильно модифікованим класам і можливостям. На лінії бойових дій є численні зразки дуже стародавніх, врятованих або капітально відремонтованих суден.

Багато капітул Космодесанту, що базуються на флоті, використовують звичайний патерн капітул Хрестового походу (який свідомо наслідує приклад Легіонів Космодесанту в давнину). Натомість Кархародони дотримуються більш рідкісної, так званої моделі «Кочівників-хижаків». Це використовується виключно капітулами, які тривалий час оперують за межами Імперіуму, діючи як самодостатні сили, які функціонують без звернення до Імперіуму за підтримкою.

Ці типи флотів подорожують без кінця, зупиняючись лише для того, щоб атакувати цілі, які вони можуть знищити, не загрожуючи своїй життєздатності як ефективної космічної бойової сили.

Більшість флоту Кархарадонів перебуває на службі з першого Дня Вигнання, того темного часу, коли перші члени капітули, відомі як «Блукаючі предки», були вигнані з рідного світу та з рядів своїх братів, і направлені за межі галактики.

* ***Нікор* (Бойова баржа)** — «*Нікор*» був горезвісним флагманом Кархародонів під час Бадабської війни і служить їм мобільною фортецею-монастирем капітули. Хоча про переважну більшість флоту Кархародонів нічого не відомо, певні записи, знайдені на базі флоту Сегментум Пасифікус у Гідрафурі, детально описують принаймні один з їхніх військових кораблів, *Нікор*. Персонал архіваріусів-книжників, які працюють у Бойовому флоті Пасифікус, вивчаючи ці стародавні записи в 703.M40, повідомив, що *Нікор* був реліквією стародавньої спадщини. Плани палуби вказували на його марку як сильно модифікований Гранд-Крейсер класу «*Харибда*» часів Великого хрестового походу та єресі Гора, і якщо якісь із його кораблів-побратимів все ще існують в Імперіумі, то вони надзвичайно рідкісні. *«Нікор»* трохи менший за традиційні бойові баржі звичайних капітул космодесанту, але, якщо вірити записам, корабель швидкий і смертоносний. Його броню можна порівняти з бронею бойової баржі, але корабель оснащений набагато сильнішими щитами порожнечі, які не поступаються броненосцям Імперського флоту. Корабель оснащений потужною макробатареєю великої дальності з передньою системою торпедних апаратів, здатних запускати звичайні плазмові торпеди або абордажні торпеди, яким віддають перевагу багато космодесантників у косммічних боях. Замість більш звичайних бомбардувальних гармат, архіваріуси-книжники виявили, що *Нікор* був озброєний незвичайною системою зброї, відомою як «плазмовий деструктор». Два техно-жреця провели три сонячні місяці в благаннях і молитвах серед стосів когітатора в архівах флоту і визначили, що така зброя, хоч і малої дії, може перевищити руйнівну силу магма-бомби бомбардувальної гармата. Нарешті, плани *«Нікора»* вказували на те, що пустотний корабель замінив традиційний простір ангару для «Громових яструбів» на широкий набір систем масового телепорту. Якщо креслення цих археотехнічних пристроїв точні, ці телепортатори зможуть не тільки телепортувати цілі бойові роти одночасно, вони зможуть робити це з майже нечуваною точністю. Підсумовуючи, *Нікор* є ідеальним флагманом для Кархародонів; швидкий, добре броньований і абсолютно смертоносний у близькому бою. Такий зоряний корабель, якщо він все ще пливе пустотою під їхнім командуванням, міг би з легкістю довести, що він зрівняється з найважчими космічними укріпленнями, які може запропонувати Імперіум.
* ***Анігіляція* (Бойова баржа)** — судно Червоних братів і 2 роти.
* ***Сцила* (Бойова баржа)** — судно Червоних братів і 2 роти.
* ***Біла Паща* (Крейсер типу *«Тиран»*)** — стародавній крейсер типу *«Тиран»* епохи вигнання. Його оригінальний дизайн протягом століть перебудовувався та розширювався. Нещодавно він обслуговував 3-ю роту Кархародонів під час збору Червоних Жнив на гірничому світі Зартак. Він також використовувався через два стандартних століття, коли 3-я рота Кархародонів повернулася до теперішнього світу-в'язниці Зартак, коли вони билися проти загарбницьких сил ватаги Повелителів ночі, очолюваного лордом Хаосу Амоном Куллом.
* ***Безмовний судьба* (Ударний крейсер, невідомий клас)** — флагман 5-ї бойової роти.
* ***Сциліор* (Фрегат, невідомий клас)** — це військовий корабель, відомий, хоча й нечасто, в межах Єрихонського району. Сам корабель має приблизний розмір і форму фрегата, схожий за дизайном на імперський фрегат класу *«Меч»*. Він дійсно містить потужні, навіть величезні, плазмові приводи, здатні рухати його на вражаючих швидкостях, і, схоже, замінено деякі батареї для зброї на розширені ангарні відсіки, здатні вмістити бойові кораблі Громовий яструб. Макробатареї, що залишилися, схоже на безліч типів, починаючи від традиційної лазерної зброї, знайденої на борту фрегата класу *«Меч»*, і закінчуючи архаїчними макропроменями та магнокарронадами. Характерно те, що *Сциліор* ніколи не допускав на борт осіб, які не є Кархародонами, і ідентифікував себе лише за іменем, а не за капітулою. Те, що вона взагалі належить до кархародонів, є припущенням. Тим не менш, корабель було помічено у Проливі принаймні двічі з початку Хрестового походу Ахіла. Патрулі Імперського флоту далекого радіусу дії повідомили про корабель пустот, що відповідає його опису біля Чорного рифу, вступив в бій з двома ескортами Тау класа *«Захисник»*. Незважаючи на чисельну перевагу, *Сциліор* зумів покалічити один вогнем із макробатареї та протаранити іншого (з результатами, яких можна було б очікувати від абордажу космодесанта). Навіть коли його завданням є транспортування, здається, що *Сциліор* не хоче втрачати шанс на кров. Нещодавно інквізитор Адріель Квіст розкопала деяку інформацію зі сховищ даних Сторожової фортеці Еріоха, яка стосується можливого походження *Сциліора*. Повідомлялося, що пустотний корабель, що відповідає її опису під назвою «*Бродяга*», полював на космічні шляхи сектору Єрихон багато тисячоліть тому. Відповідно до кришащихся стрічок з даними, *Бродяга* зник разом із кількома іншими піратськими суднами протягом десятиліття «таємничих зникнень» серед грабителів, які мучили імперське судноплавство.
* ***Ма-тахе* (Ударний крейсер)** — перебував під командуванням майстра роти Маннфора, який об’єднався з бойовою групою Бетаріс із флоту Секундус Хрестового походу Нескореності. Відомо, що частина Кархародонів під командуванням Маннфора з’явилася з порожнечі, щоб допомогти силам хрестового походу, там де і коли Маннфор вирішить. Астартес з *Ма-тахе* зіграли важливу роль у відвоюванні Кастеллуса Санктіс на Будорі V у ватаги космічних десантників Хаосу Носіїв Слово та їхніх демонічних союзників.
* ***Сірі жнива* (Фрегат класу *Меч*)** — це фрегат типу *Меч*, який був частиною ескортного флоту *Білої Пащі* під час кампанії на Зартаку.
* ***Пустотний виходець* (Ескорт класу *«Молот Гніву»*)** — це ескорт класу *«Молот Гніву»*, який був частиною ескортного флоту *Білої Пащі* під час кампанії на Зартаку.
* ***Адамантій* (корабель-кузня, невідомий клас)** — великий корабель-кузня капітули Кархародонів, де кують зброю та обладунки.

## Реліквії капітули

* ***Голод* і *Спрага*** - Модифікована термінаторська броня Тіньового Лорда Тибероса оснащена парою унікальних блискавичних кігтів, з якими він розвинув вбивчу майстерність. Кожен із цих важких пристроїв, схожих на рукавицю, невизначеного походження під назвами ***«Голод»* і *«Спрага»*** поєднує в собі колючі силові леза та внутрішню пащу, оснащену механізованими ланцюговими лезами, які використовують адамантієві зуби. Зразок і виробництво цих рукавиць невідомі Техно-жерцям Марса. Як Тиберос отримав цю археотехнічну зброю, залишається лише припущенням. Проте в капітулі пліткують, що ця пара стародавніх блискавичних кігтів колись належала до 18-ої капітули легіону Гвардії Ворона — того самого терранського формування, яке було вигнане до Зовнішньої Темряви самим Примархом Кораксом після того, як він прийняв командування XIX Легіоном . Цьому експедиційному флоту було доручено донести світло Імператора до зірок Гуля, а згодом він став бандою ренегатів Чорного щита, відомою як Попелясті Пазурі. Невідома більшості Імперіуму, ця група ренегатів зуміла вижити до сучасної епохи, і все ще мала відносини з Кархародонами, щоб обмінюватися технологіями або новобранцями. Колись у минулому, під час одних із їхніх бартерних переговорів, Тибероса спровокували на дуель із магістром капітули Попелястих Пазурів Нехатом Невом. Після жорстокої та ймовірно кривавої бійки кархародон вийшов тріумфатором та оголосив *Голод* та *Спрагу* своїм виграшем. Відтоді лорд ренегатів все ще кипить через їхню втрату та продовжує провокувати гнів Кархародонів щоразу, коли капітулі доводиться мати справу з цими ренегатами.
* **Жнець** - Цю величезну дворучну ціпну сокиру традиційно носить майстер 3-ї роти Кархародонів. Раніше ним володів убитий майстер роти Акія, а тепер ним володіє наступник Акії, Бейл Шарр. Ця зброя була закривавлена в незліченних боях і вперше була використана Шарром під час Червоних Жнив Зартака, де він ефективно використовував її проти Повелителів ночі Амона Кулла.
* **Вирізані кістяні талісмани** - Ці кістяні талісмани вкриті складними лініями різьблення, аж до того моменту, коли первісний вигляд кістки втрачається, і вся поверхня являє собою лабіринт з чорнил. Ці талісмани бувають різноманітних форм, хоча вони часто створені у вигляді стилізованих мертвих голов, морських хижаків, схожих на геральдику капітули Кархародонів, зубів, роззявлених пащ та іншої лякаючої іконографії. Цілком ймовірно, що вони створені в примітивних традиціях капітули. Відомо, що принаймні деякі з бойових побратимів вирізають свої власні, щоб відсвяткувати досягнення, налякати ворогів і відлякати малефік.

## Зовнішній вигляд

#### Кольори капітули

Кольори капітули Кархародонів переважно сірі.

У багатьох випадках більш звичайні емблеми Імперіуму зустрічаються поряд із своєрідними знаками, часто абстрактними або зображувальними зображеннями та символами, що стосуються зубастих пащ, мертвих голів, океанських хижаків і кривавих ран.

#### Емблема капітули

Емблема капітули — це велика біла акула, у якої хвостовий плавець закручений до щелепи, утворюючи зубчастий півмісяць на чорній пустоті.

## Походження капітули

Незважаючи на те, що офіційних підтверджень не має, але у різних джерелах натякають, що Кархародони, ймовірно, є наступниками Легіону Гвардії Ворона. Їхнє походження може сягати минувшої епохи Великого хрестового походу. У той час так званий «Тіньовий Лорд» Архас Фел, за походженням терранець, був магістром XIX легіону до того, як вони об’єдналися зі своїм давно втраченим примархом Корвусом Кораксом на світі Звільнення.

Отримавши командування своїм Легіоном, Коракс почав нав’язувати свій стиль ведення бою який він вдосконалював на Лікеї, замість того, який сформував XIX Легіон у давнину, зокрема шляхом очищення більш холоднокровних рис терранських племене Ксерів, які колись визначали культуру Легіону після його заснування на Тронному світі.

Легіон так часто служив силою гноблення, репресій і окупації, що Коракс побачив у деяких братах-терранах свого Легіону щось схоже на рабовласників з Лікеї. Декілька найвищих офіцерів Легіону були зміщені або переведені на некомандні посади, включно з «Тіньовим Лордом» Архасом Фелом, який командував XIX Легіоном протягом трьох сонячних десятиліть до приходу Володаря Ворон.

Під проводом примарха, Гвардія Ворона розвинули свої навички до надприродного рівня. Невелика кількість ,переважно терран, із старих часів Легіону була призначена на пости за межами Імперіуму, одні у незалежні кочових флоти, інші прикріплені до різних військових сил вольних купців чи інших так званих «вовків-одинаків».

Одним із цих флотів фактично керував колишній командир Легіону — Архас Фал — за прямим наказом примарха, коли Коракс очолив Гвардію Ворона. Що сталося з Тіньовим Лордом, його флотом та іншими, можливо, ніколи не стане відомо, і той факт, що Коракс, здавалося, не зробив жодних зусиль, щоб їх відкликати, свідчить про те, що вони вважалися окремою групою від основної маси XIX Легіону.

## Джерела

* *Adeptus Astartes: Successor Chapters* (Limited Release Booklet), ст. 22
* *Codex: Space Marines* (9th Edition), ст 73
* *Deathwatch: Honour the Chapter* (RPG), ст. 89-96
* *Imperial Armour Volume Two Second Edition - War Machines of the Adeptus Astartes*, ст. 17
* *Imperial Armour Volume Ten - The Badab War - Part Two*, ст. 13–14, 19, 60-61, 69, 86, 114-123, 127, 178
* *Imperial Armour Volume Thirteen - War Machines of the Lost & the Damned*, ст. 21
* *The Horus Heresy - Book Three: Extermination* (Forge World Series) by Alan Bligh, ст. 134, 138, 140
* *The Horus Heresy - Book Four: Conquest* (Forge World Series) by Alan Bligh, ст. 180
* *White Dwarf* 101 (UK), "Index Astartes", ст. 71
* *White Dwarf* 451 (February 2020), "Indomitus Crusade Heroes," ст. 60
* *Legends of the Space Marines* (Anthology), "The Trial of the Mantis Warriors" (Short Story) by C.S. Goto
* *Angels of Death: The Judges, In Their Hunger* (Short Story) by David Annandale
* *Carcharodons: Red Tithe* (Novel) by Robbie Macniven, Chs. 1, 6, 17
* *Death Warrant* (Short Story) by Robbie Macniven
* *Carcharodons: The Reaping Time* (Short Story) by Robbie Macniven
* *Carcharodons: Outer Dark* (Novel) by Robbie Macniven, Chs. 1, 3, 6, 9, 13
* *Xenos Hunters*, "The Infinite Tableau" (Short Story) by Anthony Reynolds

## Галерея

Емблема капітули КархародонівКархародон в силової броні з елементами моделі III, моделі V і моделі VII.Кархародон в силової броні з елементами моделі IV і модел VII.Штурмовик Кархародон в силової броні з елементами моделі V і моделі VII.Кархародон в силової броні з елементами моделі V і моделі VI.Кархародон в силової броні з елементами моделі V і моделі VII.Кархародон ТермінаторКархародон Дредноут моделі V Кастраферум, конфігурація озброєння на тактичну підтримку.Ленд Рейдер моделі IIIb КархародонівТранспортник Носоріг КархародонівШтурмова гармата Кархародонів моделі II Абсинія.Вибуховий болтер моделі Інкаладіон (Видається для використання Термінатором).Болтер кархародонів моделі Умбра з ланцюговим лезомБолт-пістолет моделі Умбра-Магнус.Ракетна установка моделі ПротеусПиломеч, модифікований капітулоюПилосокира, модифікований капітулою