Renaud I av Tuss

**Renaud I av Tussarix** (født **Renaud Maxence Tussarix**) var en tusarsk monark, og første kjente konge av Tuss. Han var gift med Claude av Tuss, som han fikk sønnen med Hugues med; gjennom ham, er han en direkte forgjenger av Paul Erobreren. Renaud og Claude fikk fem barn, og en datter hvis farskap er ukjent. Han er også en direkte etterkommer av kong Pierrick og Pharamond – de første kjente Tussarixene.

Kjent etter sin død som **Renaud Nikkedukke**, var han notert for sin svake viljestyrke. Han var lett å manipulere, og det var i realiteten hans hustru Claude som hersket over Tuss – i stor grad gjennom sin søster og ektemannens elsker. Hans eneste bragd var å sikre sin sønn tronen ved å gå til angrep på greven av Lulan, og med det forhindre en invasjon av de podarske navirantene. Han falt i dette slaget, og han ble bragt tilbake til Valois, hvor han ble kremert.

## ***Historie***

### **Tidlig liv**

Hans eksakte opphav er ukjent, men at Renaud satt med makten fra tidlig av, er sikkert. Det er usikkert om han hadde noen søsken han konkurrerte mot om posisjonen som konge, men han ble monark tidlig: det er antatt allerede som femtenåring.

Moren hans døde ved nedkomsten, så det ble faren som oppdro Renaud, og gjorde ham beredt for å styre: dette var blant annet ved å trene ham opp til å kjempe i nærkamp med et sverd, ettersom han ikke hadde noen krefter å gjøre det med. I tillegg ble han sikret sin hustru Claude, som han sikret seg grevskapet Ducôte fra.

### **Konge av Tuss**

#### ***Under sin kone***

Konen Claude var noen år eldre enn ham, så det var hun som var *de facto* hersker mens Renaud fremdeles var et barn, i en posisjon som regent. Hun var likevel tvunget til å slå ned flere opprør og angrep fra de tusarkse grevene, som nektet å anerkjenne Renaud som den sanne monarken. De første årene av ekteskapet var hun derfor ikke tilstede i Valois, og Renaud utforsket sin seksualitet med andre menn.

Forholdet mellom Renaud og en baron ble hverken avskydd eller akseptert blant medlemmene hans av hoffet: på den ene siden åpnet dette for muligheter å innsmigre seg hos monarken, uavhengig av partnerens kjønn; likevel var det ikke normen eller tradisjon å ha en elsker av samme kjønn.

For å forebygge mot splid ved hoffet, overlot dronningen noen felttog til generalene og bestemte seg å få barn med Renaud. De fikk tvillingene Per og Oanez, men disse døde i løpet av samme år. Høsten neste år, kunngjorde ekteparet at dronningen ventet barn på nytt. Den neste våren mistet Claude datteren sin, Yolande, og liket hennes ble gravlagt sammen med brødrene. Rundt denne tiden ble Renaud den neste kongen av Tuss.

#### ***Barn og elskere***

Kort tid etter Yolandes død, begynte de å prøve på nytt. Til slutt fikk de sønnen Hervé. Han døde som femåring, etter at greven av Montneigeux hadde kidnappet ham og prøvde å holde ham mot kongen og dronnings overgivelse. Han ønsket seg tronen, men da kongefamilien sendte snikmordere for å ta hånd om situasjonen, myrdet Montneigeux den lille gutten før han tok sitt eget liv. Etter dette tok det lang tid før ekteparet tenkte på å skaffe seg et barn igjen. De søkte tilflukt hos hver sine elskere.

Renaud ga seg hen til sin partner Julien, og trakk seg tilbake fra hofflivet. Dette gjorde likevel ikke hoffmedlemmene noe mindre sjalue og mistenksomme. Mange mistenkte det var Julien som sto bak dødsfallene på Renauds barn. Som et motstykke til grevene og baronene, tok Renaud en kvinnelig elsker også. Valget landet på baronessen av Ulvyies, Adèle. Han foretrakk hennes ømtålige kjærlighet framfor den kjøligheten hans kone viste ham. Det var likevel for lite for sent: hoffmedlemmene hadde gjort opp sin mening, og Julien ble anklaget for å ha arrangert alle dødsfallene – hans familierelasjon til Montneigeux hjalp heller ikke saken.

Knust av kjærlighetssorg og konstant motgang, ble han tatt imot med åpne armer hos Adèle. Enkelte medlemmer av hoffet begynte å reise spørsmål rundt hennes lojalitet til kronen. Dette fikk andre hoffmedlemmer til å mistenke henne for å stå bak konspirasjonen mot Julien for å få Renaud for seg selv. Disse ryktene nådde Renaud, men han nektet å gjøre noe med dem: enten gjennomskuet han ryktene nettop som rykter, eller så ønsket han ikke å tro dem. Adèle sto likevel urørt gjennom hele hans regjeringstid, men møtte konstant neglisjering av andre hoffmedlemmer.

#### ***Den uventede datteren***

Sommeren 10. august 836 A.Æ. kom nyheten om prinsesse Théa-Maelas fødsel. Dronning Claude leverte barnet om morgenen, og samme ettermiddag bivånet kongen fødselen av sin datter nummer to: Jeanne, som han hadde fått med Adèle.

## ***Trivia***

1. *Renaud* er den franske formen av det germanske *Raginald*, sammensatt av elementene *ragin* "råd, forslag" og *wald* "herske".
2. *Maxence* er den franske formen av det romerske *Maxentius*, en variant av det latinske *maximus* "størst".
3. *Tussarix* er adaptert av det indiske *Tushar –*som på sanskrit betyr "kald, frost, snø" – sammensatt med det tyske *reich*"rike, nasjon", adaptert til *rix.*
4. Hans nøyaktige foretrukne kjønn på partner er usikkert, da han søkte tilflukt i Julien Sanson fra starten av, men hadde en stor kjærlighet for hans andre partner Adèle. Han kan uansett kategoriseres som en biseksuell karakter – da han viste følelser for både menn og kvinner.