Session 3 - Befrielser og begravelser

== **Session 3**
– Befrielser og begravelser **==**

Etter å ha
hvilt i åtte timer våkner Faen Lenda fra transen sin av en stemme som roper om
smerte, død, blod og elendighet. Det var som om stemmen kom innenfra, som det
smertefulle minnet han i årevis prøvde å fortrenge. Det er stille i koboldenes
tunneler. Katten ligger i fanget hans og ser ut til å nettopp ha våknet. Caius
ligger og sover. Katha sitter rolig i et hjørne av rommet. Røyskatten som de
sist natt prøvde å temme har gått tilbake til buret sitt, antageligvis fordi
det er det stedet den kjenner best. Hvem vet hvor lenge Koboldene har latt det
stakkars dyret ligge og sulte der inne. Det er noe som ikke stemmer. Hvor er
dvergen? Faen vekker Caius og opplyser ham om at Shalobin er borte. Dette ser
ikke ut til å plage Caius så mye. Han visste uansett at det «undermenneske»
ikke var til å stole på. De kjenner lukten av urin og oppdager en pytt med piss
nært den barrikaderte utgangen. Den frekke jævelen! Barrikadene står ikke like
stødig lenger. Det ser ut som at Shalobin har stukket av. Faen, Caius og Katha
begir seg ut av rommet.

De innser at
det er på tide å komme seg ut av dette uhyggelige stedet. Katha begynner å lede
dem mot utgangen. Det er da de hører en stemme. «Stopp der, inntrengere!».

En nokså
stor kobold sitter på ryggen til en diger enøyd røyskatt. I den ene hånda har
han et skjold som ser ut til å være laget av et skjellignende materiale og i
den andre, et spyd. På ryggen har han tre andre spyd festet. Foran ham står
fire kobolder, klare med slynger.

«Dere har
trengt dere inn å vårt hjem, stjelt våre barn, ødelagt vårt…», Før Kobolden får
sagt sitt, trekker Faen fram buen og skyter en pil mot den lille
drageskapningen. Rull initiativ!

En blodig
kamp følger. Faen, Caius og Katha kjemper tappert. Faen løsner pil etter pil,
Caius halshugger kobold etter kobold og Katha skjærer over skjelldekte struper
som om livet sto på spill. Spyd og steiner kommer susende, men det stopper ikke
våre eventyrere. Det ser ut som om de har overtaket. Det er inntil fire
kobolder kommer flyvende fra hullet over innsjøen, med en sekk imellom seg.
Faen skyter og sårer den ene av dem, men de klarer å komme seg fram. De slipper
sekken ned på trioen og ut kommer en rottesverm bestående av 24 rotter. Rottene
omslutter Katha og om ikke lenge ligger han bevistløs i en pøl av blod. De
nyankomne koboldene slipper steiner på og stikker etter Caius og Faen med spyd.
Selv om Faen skyter ned kobold etter kobold ser det ut som om koboldene har
overtaket nå. Både Faen og Caius er utslitt og begge har mistet mye blod.
Rottesvermen har nå gått til angrep på Faen.

Plutselig
løper katten frem. Det kommer et lysglimt og plutselig står det en mann der.
Han har et blått antrekk, langt hår, og en stav i den ene hånda. Han slår
staven i bakken og røtter kommer opp fra jorda og holder fast en av koboldene.
Caius blir stukket ned av lederen og holder på å dø. Den nyankomne hvisker noen
ord og løper med det samme unaturlig fort bort til Caius og heller en drikk inn
i munnen hans. Caius våkner. Faen klarer å slå i hjel de siste rottene, mens
den mystiske fremmede tilintetgjør de resterende koboldene inkludert lederen
ved å elektrifisere dem med magi.

Mens Katha
ligger på bakken bevisstløs introduserer den nyankomne seg som Salazar, et
medlem av en orden av Mystra kalt «Barna av stjerneskriften». En orden dedikert
til å samle inn informasjon til tempelet. Han har blitt sendt for å finne ut om
Caius og Faen er innblandet i forsvinningen av Kornelius Klong. En
mysterietjener som har forsvunnet. Han er svært oppskaket og kommanderer Faen
og Caius til å vende tilbake til tempelet. Selv forvandler han seg til en fugl
og flyr vekk.

Caius og
Faen går bort til Katha. Han er bevistløs, har mistet mye blod, men de finner
en puls. De vekker ham og Katha våkner i panikk. Nok er nok. Nå er det på tide
å komme seg vekk. På veien ut finner de 12 koboldlik som ligger smadret og
lemlestet på bakken. En av koboldene ser ut til å ha fått kappet av seg
vingene. Ser ut som at Shalobin og Bianka har hatt fest. Endelig er de ute. Det
er natt og de er alle utmattet. De drikker healing potions og restituerer seg
så mye de kan. Faen hører en stemme. Den samme stemmen som vekket ham
tidligere. «Hjelp, Hjelp. De kommer til å drepe meg! Kan noen høre meg?!». Faen
føler et uforklarlig bånd til denne bevisstheten. Han konsentrer seg og prøver
å nå ut til hvem enn det er. Det eneste svaret han får er en følelse av
overraskelse og frykt. Kontakten blir brutt.

De tar fatt
på ferden tilbake til tempelet og kommer ikke lenger enn til den nedbrente
gården før Faen nok en gang hører stemmen: «Hei! Jeg vet du er der. Hjelp! Kom
fort!» Faen svarer så godt han kan: «Hvor er du? Jeg kan hjelpe». Han hører:
«Jeg er fanget. Tobeinsene kommer til å drepe meg. Jeg er ikke den første. Kom.
Jeg kan føle at du ikke er langt unna. Føl deg frem til meg. følg båndet» Faen
overbeviser Caius om å bli med. En nokså missfornøgd og vanntro Caius følger
etter.

Om ikke
lenge ankommer de en leirplass i et skogområde. De sniker seg frem og ser
gjennom buskene tre menn. En sitter på en stubbe ved et telt. En annen ser ut
til å flå et pelskledd dyr ved siden et bål. En tredje holder utkikk med en
armbrøst klar. Bak teltet kan de skimte flere bur som står stablet. Faen føler
at ropet om hjelp kommer fra et av burene. Han trekker frem buen og gjør seg
klar til å skyte. «Stopp!» hvisker Caius. «Jeg har en idé» Caius går rolig og
behersket ut av buskene og inn på leirområdet, sverdet i sliren. «Holdt!» roper
mannen med armbrøsten. «Hvem er du? Hva vil du her» De andre to reiser seg og
han ene holder kniven parat.  Før Caius
får sagt sitt, skyter Caius en pil mot mannen med armbrøsten, men bommer. Caius
trekker sverdet og vender seg mot skogen «Hvem der!» roper han i et forsøk på å
lure mennene. De stiller seg ved siden av Caius. «Ser du noe?» spør han ene.
«Kurt, gå å se hva som gjemmer seg». Mannen kalt Kurt tenner en fakkel og går
inn i buskaset. I mellomtiden har Faen og Katha lagt planer. Katha gjemmer seg
godt. I samme sekund som Kurt forsvinner inn i skogen konsentrerer Faen seg og
manipulerer det usynlige vevet rundt seg. En tåke brer seg ut av skogen og
omslutter Kurt, leirplassen og alle andre i en 120 fot radius. Mannen med
armbrøstet er nervøs og roper «Hva faan! Kurt! Finner du noe. Kom deg ut
derfra». Kurt svarer «Nei. Jeg kan ikke…». det blir stille. Katha har sett sitt
snitt og kutter strupen over på Kurt. Stillhet

Mennene blir
nervøse nå da de er omgitt av tåke og har mistet kontakt med Kurt. Caius
overfaller en av mennene, mens Faen benytter muligheten til å snikke seg rundt
teltet. Caius holder den ene mannen foran seg med en dolk mot strupen hans. Den
andre har trukket et sverd og står klar. I det ene buret finner Faen en Jerv
som ser ut til å virke svært overrasket. Det ser ut til at det var Jerven som
ropte om hjelp, Og at mennene ikke var annet enn pelsjegere eller krypskyttere.
Faen får vite at en nøkkel befinner seg i teltet. Han sniker fram og skyter den
ene pelsjegeren i strupen. Mannen som fortsatt er holdt fast av Caius slipper
armbrøsten og ber om nåde. De lar ham gå. Caius blir oppgitt og sint når Faen
forteller om Jerven. Faen finner nøkkelen og låser opp buret. Jerven er først
redd, men virker takknemlig. Han ber om å få bli med Faen, ettersom han
fortsatt er ung og ikke gammel nok til å forlate hiet. Faen har nå fått en
Jerv.

På ferden
tilbake til tempelet finner Faen og Caius ut at de trenger vogn når de skal
hjelpe Katha på reisen hjem, slik at Katha kan holde seg inne et sted hvor det
er mørkt. Katha tåler nemlig ikke sollys, eller annet lys. Faen minnes en
vennlig potetdyrkende bondefamilie ved navn Kartoffelsen som for noen netter
siden hjalp ham med å finne Shadyface. Kanskje har en vogn å avse.

De begir seg
på vei til Kartoffelsens gård og blir tatt hjertelig imot. Sammen med Herr
Kartoffelsen inngår de en avtale hvor de skal få vognen og et par muldyr imot
at de betaler og i tillegg assisterer i en begravelse som skal holdes senere
samme dag. Karakterene får seg en god natts søvn. Før de går til det avtalte
møtestedet lar de Katha og Jerven, nå navngitt Fále (Farlig), være igjen på
gården. De møter opp der de sammen med et gravfølge skal frakte kisten med den
døde i, til Kelemvors kapell. Kaius gjenkjenner broren til den døde som en av
guttene som angrep ham med sverd i det han holdt på å vinne en redelig duell.
Det går opp for Caius at det var han som drepte den som ligger i kisten, som er
ingen andre en Perry Bulk, en gårdsgutt fra Midnattsåsene. Han skjuler seg så
godt han kan blant gravfølge før de setter av gårde mot kapellet.

Når de
kommer fram ser de at det er ordnet i stand til begravelse. Presten Gentry og
hans assisten Celia tar dem imot. De gir alle i gravfølge en kort velsignelse
og tar vel imot Faen og Caius. Begravelsen begynner og Gentry holder en tale om
Perry. De senker etter hvert kisten i jorden. Begravelsen er over, og gravølge
begynner å gå hjemover. Det er på dette tidspunktet at Broren til avdøde Perry
kjenner Caius igjen. Etter en kort ordveksling sverger Broren hevn før han også
setter av gårde.

Gentry som
nettopp har gjort seg ferdig går bort til Caius. Han legger merke til Kelemvors
Krusifiks som Caius bærer rundt halsen, og gjør ham oppmerksom på at det ikke
er «aktivert». Gentry forklarer: «Ingen kan kalle seg en palladin dersom
vedkomne ikke har sverget sin ed og fått sitt hellige symbol aktivert gjennom
deres respektive guds hellige ånd». Han tilbyr Caius å gå gjennom en seremoni
som gjør at han med rette kan kalle seg en palladin av Kelemvor. Caius og Faen
går inn i kapellet sammen med Gentry og Celia. Faen setter seg på en benk mens
Caius går fram til alteret sammen med Gentry.

Gentry
begynner sermonien. Røkelse blir tent rundt omkring i kapellet. Han blir bedt
om å trekke noen dype åndedrag. Helt til bevisstheten hans befinner seg i et
fredfullt mørke, en slags tilstand av hvile som Caius aldri har opplevd maken
til. Caius blir tildelt en pisk som han må bruke på seg selv i starten av
sermonien. For hvert piskeslag begynner Caius hellige symbol å gløde, sterker
og sterkere. Gentry leder Caius gjennom sermonien og avslutter med ordene
«Memento Mori» (Husk, du skal dø) før Krusifikset mister sin glød og igjen ligger
kaldt foran alteret. Caius hører en kald stemme i det røkelsen i rommet slukner
«Velkommen»

Faen og
Caius bestemmer seg så for å vende tilbake til tempelet for å snakke med
Mysteriefruen som visstnok ønsker å snakke med dem. Der møter de Salazar og
Malvolio (lederen for «Den Mystiske Ilds Riddere») som nok engang minner dem på
å oppsøke Mysteriefruen. Faen og Caius lover å gjøre dette etter de først har
solgt unna noen ting i butikkene innenfor murene. De gjør så og går ti lslutt
inn i en smie hvor Faen får oppgradert våpnene sine.