Kijevi Kozák Hetmanátus

**Államfő:** Radomir Hetman

**Államforma:** Sztratokrácia (Katonai Köztársaság)

**Nyelv és kultúra:** Ukrán, orosz, tatár

**Vallás:** Ortodox

### **Eredetük**

A Don-folyó körüli területet nyugatról a Krími Tatár Kánság, keletről pedig Nogaji Tatár Kánság fennhatósága alatt volt az Arany Horda 1480-as szétesése után. Kijevet és térségét a Litván Nagyfejedelemség tartotta uralma alatt, azonban változó sikerrel. Kijev és környéke folyamatos csatározások helyszínévé váltak, fosztogató tatárok, hódító oroszok és a saját maguk által meghatározott adót erőszakkal behajtó litvánok folyamatosan dúlták, rabolták a vidéket, amely így elnépteledett. Az Európát pusztító tífuszjárvány és kőkemény telek itt is megéreztették hatásukat ráadásul, így a Rusz területe szinte teljes anarchiába süllyedt. Végül, a városokon kívül, a térség sztyeppéin leginkább szökött jobbágyok és a fennálló társadalmi renddel elégedetlen kívülállók éltek, azaz olyan emberek, akik szabadságra vágytak. Maguk alapítottak új falvakat, vagy éltek nomádként, állattartásból, vadászatból és halászatból, vagy akár zsoldosként kerestek megélhetést.

A Don környéke és a Kelet-Európai sztyeppék azonban nem a gyengéknek valók. A helyiek hamar megtanulták megvédeni szabadságukat, mindenkit elűztek, aki el akarta foglalni új, választott hazájukat. A dezertált katonákból, fejvadászokból, helyi bandákból, vadászokból és fegyveres pásztorokból kisebb, irregurális hadseregek alakultak ki, amelyek szép lassan századokba és ezredekbe rendeződtek. A választott vezetőiken kívül senkitől nem fogadtak el parancsot.

Egyúttal mindenkit be is fogadtak, aki hajlandó volt velük harcolni, legyen az lengyel, magyar, ukrán, orosz, tatár vagy belorusz. Évtizedek alatt ez a kevert nép, amely csak a harciasságában és szabadságszeretetében volt egységes, büszkén új névvel illette magát: Kozák.

### **Kelet Zsoldosai**

A Kozákok sokáig az ezredeikben "éltek", ez határozta meg identitásukat. Az ezredeket vagy a laza fennhatóságuk alatt álló területről, vagy pedig az ezredesükről nevezték el, és büszkén is viselték ezeket a neveket. Mivel elsősorban harcosok voltak, ám azok ízig-vérig, ha éppen nem kellett magukat megvédeni egy külső hatalomtól, akkor a lengyel, litván, tatár, orosz vagy akár magyar és bizánci szomszédaiknak teljesítettek zsoldos szolgálatot. Európa népe hamar megtanulta, hogy ha lovas zsoldosokra van szüksége, akkor a kozákoknál jobbat alig találhat.

Kijev egyfajta központtá alakult ki az évek alatt: ez volt a biztos pont, ahová a külföldi, zsoldosokat kereső követek jöhettek. Hogy az ezredek között ne alakuljon ki konfliktus, mindegyik ezred részéről voltak képviselők Kijevben, akikkel lehetett tárgyalni.

### **A Hetmanátus megszületése**

Az 1490-es évek végére a kozák területek már teljesen függetlenedtek a litván, krími tatár és nogaj befolyástól. Megalakult a független Kijevi Kozák Hetmanátus.

Részlet a Kijevi Kozák Hetmanátus függetlenségi nyilatkozatából:

"Minden Kozák szabad!

A Kozákoknak uraik nincsenek,

Csak azok parancsolhatnak nekik,

Kiket maguk választottak vezetőül.”

Ezzel megszületett a Kijevi Kozák Hetmanátus. Államberendezkedésként elfogadták a Radomir által kialakított Ezred-Század rendszert, valamint rendelkeztek a városok szerepéről is.

### **Államberendezkedés**

***Kozatska Rada***

A Kijevi Kozák Hetmanátus legfőbb hatalommal bíró szerve a minden kozákból álló országgyűlés. Ennek nincs hivatalos elnevezése, Kozák Nagygyűlés, Minden Kozákok Tanácsa, Kozatska Rada, Kozák Rada vagy egyszerűen Rada néven szokták emlegetni. Az országgyűlésen minden kozák részt vehet, ezért a létszáma igen változó, pont ezért a helyszín sem állandó. Kisebb létszám esetén a Kijevi Erődben, nagyobb létszám esetén pedig egy, a város melletti mezőn szokták megtartani. Amennyiben a századok kevesebb, mint fele jelenik meg, úgy nem tartható nagygyűlés.

A szavazás zászlónként (azaz századonként) megy, az egyes döntéseket, törvényeket támogató századok magasba emelik a zászlajukat, majd ezeket megszámolva születik a döntés. Egyéb esetben előfordulhat a közfelkiáltás is, vagy akár a párbaj, illetve egyszerű tömegverekedés is adhat legitimációt.

### **Az Ezredek Közigazgatása**

Az egyes Ezredekhez tartozó közigazgatási területeket Oblaszt-nak nevezik, így létezik a Kijevi, Poltavai, Csernyigovi , Belorosz Oblaszt. Az Oblasztok legfelsőbb vezetője a Poltovnyk, azaz az Ezredes. Ez magába foglalja az Oblaszt lakosai, azaz a kozákoknak, strelecek és a muzsikok feletti törvénykezést is.

A polk rada az Ezredesek által elnökölt gyűlése az egész Ezrednek, tulajdonképpen a Kozatska Rada kisebb, regionális változata, azonban törvényhozói erővel nem bír, azonban végrehajtói és bírói hatalma is van.

Új tisztségként létre jött a Namesztnyik, akit az Obshchinák (faluközösségek) vezetői, a sztaroszták választanak. A Namesztnyikek az Ezredesek civil közigazgatási feladatokat ellátó helyettesei, illetve az Ezredes civil bírói jogkörét gyakorolják annak távolléte esetén. A Namesztnyik egyúttal az Oblaszt adminisztratív feladataiért és pénzügyeiért is felelős, mint például a frissen kozák jogstátuszt kapott streleceknek a földmérés, vagy az adószedés felügyelete. A Namesztnyikeknek felsőbb tanácsuk nincsen, kizárólag a saját Oblasztjukra korlátozódik tisztségük.

Minden Oblasztközpont szabad városi jogállással bír, amely azt jelenti, hogy önálló városi szatorsztával, azaz polgármesterrel rendelkezik. A városi sztaroszta feladat- és jogköre egyenlő az obshchinák által választott sztarosztákéval, azaz egy választott, a városi lakosságot a Poltovnyk és a Namesztnyik felé reprezentáló képviseló, valamint regionális bíró- és adminisztratív feladatokat ellátó hivatalnok. Ezen kívül az Oblasztközpontok mostantól Szabad Orosz Város jogstátuszt kapnak, azaz árumegállító, vásár- és erődépítési joggal rendelkeznek.

### **Hetman**

A Kijevi Kozák Hetmanátus államfője, legfelsőbb bírája és legfelsőbb hadvezére egy személyben a Hetman. Hetmant a Kozatska Rada választ, és az előző Hetman halála után a lehető legkorábban össze kell hívni a kozák nagygyűlést. A tisztség életfogytig tartó kinevezéssel jár, bár ez nem jelent feltétlen hosszú időt a kozákoknál. A Hetman, mint minden Ezredes, köteles maga vezetni a katonáit, amely a Hetman esetében a Kijevi Ezredet jelenti. Amennyiben a Hetman nem kozákhoz méltó módon vezet, vagy esetleg uralkodóként kezd viselkedni, az Ezredesek halálig tartó párbajra hívhatják, de amennyiben a kihívó győztesként kerül ki, nem lesz automatikusan Hetman.

Ezen kívül a Hetman feladata az egy-egy város élén álló mitso pysak, azaz városi írnok kinevezése, aki a városának érdekeit képviseli a Hetmannál, illetve a Kozatska Radán. Gyakorlatban erre a tisztségre a városok maguk választanak embert, akit a Hetman jóváhagy.

Jelenleg Radomir tölti be a Hetman tisztségét.

### **Gazdaság**

A Kijevi Kozák Hetmanátus egyetlen és állandó pénzneme a hrivnya. Az érméken a kijevi tryzub (háromágú szigony, más értelmezésben stilizált korona, vagy kardot tartó karok) látható látható, körülötte "Kijevi Kozák Hetmanátus" felirattal. Az érméket rézből, ezüstből és aranyból is veretik, egy arany hrivnya értéke huszonöt ezüst hrivnya, egy ezüst hrivnya értéke pedig tíz réz hrivnya. Mindhárom érme tiszta fém, az arany hrivnya 7 gramm, az ezüst hrivnya 3 gramm, míg a réz hrivnya 12 grammnak felel meg. A Hetmanátus pénzverése és az ez alá tartozó szabályok mostantól a Kijevi Kozák Kancellária fennhatósága alá tarozik. Pénzverési jogot kapott egyúttal Kijev városa, illetve akasztással büntetendő az, aki a Kancelláriai Pénzverdéken kívül pénzt ver, vagy a hrivnyát hamisítja.

A Hetmanátus gazdasága, földrajzi és éghajlati adottságainak köszönhetően, szinte teljes mértékben önfenntartó. A déli ukrán sztyeppék tökéletesek a mezőgazdaságra és az állattartásra, míg az északi erdő borította területek nyersanyaggal látják el az országot. A fekete-tengeri kereskedelem gondoskodik a mediterrán térséggel való összeköttetésről, valamint a Selyemútról is folyamatosan érkezik áru a Hetmanátusba.

### **Vallás**

A Kijevi Kozák Hetmanátus lakosságának többsége ortodox vallású és a Kijevi Pátriárcha fennhatósága alá tartoziik, amely tisztséget jelenleg Oleg Yankovsky tölti be. Yankovsky Pátriárka jó kapcsolatot ápol Radomir Hetmannal és mindvégig támogatta a kozákok önállóságát, valamint fontos szerepe volt abban, hogy Kijev városa a Hetmanátus központjává tudjon alakulni.

A kozákok vallásosak, de nem úgy, mint Európa többi népe. Nem ez határozza meg életüket, sőt, legtöbbször nem is érdekli őket az egész, azonban vannak pillanatok, amikor hirtelen fellángol bennük a vallásosság. Ilyen szokott lenni a temetés, a hadjárat előtti áldás, keresztelő, vagy amikor a Kijevi Pátriárka közvetlen a néphez intézett prédikációt.

A rurális régiókban még bőven élnek a kereszténység előtti szokások. Perun vihar- és háborúisten szerepét már Szent György, a katonák védőszentje tölti be. Veles isten két alakját is "megörökölte" a kereszténység, a jószágot védő istenség alakját Szent Balázs vette át, azonban a pogány rossz, csínytevő oldalát egyszerűen az Ördöggel azonosítják. Szent Phókasz, a mezőgazdasági munka és a földművesek védőszentje tiszteletére tartják meg Jarilo ünnepségeit.

A Szűz Mária kultusz egyszerre olvasztotta magába Mokosh föld-és anyaistennő, illetve Marena halál és újjászületés istennő rítusait. A telet ábrázoló Marena istennő képmását elégető rítust az 1420-as Poznani Zsinat betiltotta, azonban a keleti szláv népek széles körben minden évben megtartották ezt a tavaszi termékenységi ünnepet. Emellett a Kupala Éjszakája nevű ünnepét is megtartják az egykori nap- és örömistennek, akit Keresztelő Szent Jánossal azonosítottak, mivel mindkettejük ünnepe a nyárközép éjszakára esik. A Kupala Éjszakája és a szentivánéj elnevezést felváltva használják.

A népesség java hisz a természetfeletti lényekben, mint a tündérszerű rusalka, a Baba Yaga nevű boszorkány, vagy a ház körül élő Domovoy, aki egy többnyire segítő, és a Kikimora, aki egy többnyire ártó manó.

### **Kultúra**

A kozákok nyílt, sőt, inkább nyers, őszinte emberek, akik szeretik a szabadságukat. Ez a legfontosabb dolog, amit tudni kell róluk. Államuk fő alappillére, hogy mindegyik kozák egyformán szabad, csakis és kizárólag a katonai rangok különböztetik meg őket. Rangot pedig harcban mutatott bátorsággal lehet kiérdemelni, így egyértelmű, hogy egy erősen katonáskodó társadalomról van szó. Minden magára valamit is adó kozák szablyát hord az oldalán, bicskát a csizmájában, íjat és nyilakat, a tehetősebbek pedig puskát, pisztolyt. Lóháton közlekednek, ez az egyik alapja a harcmodoruknak, talpas kozák nemigen tud iramot tartani a többi bajtársával. Szerencsére az ukrán sztyeppék tökéletesek lótartásra, így Európa többi részéhez képest sokan tartanak lovakat, ezáltal pedig a Hetmanátus hadserege sem szűkölködik hátasokban.

Ruházatukat tekintve a lovaglócsizmát, bő nadrágot és bő inget preferálják. Vastag övükön több fegyver is elfér, legyen szó disznólábról, tőrről, bicskáról, szablyáról, buzogányról, íjról és tegezről. Szinte nincsen kozák hosszú, pödört bajusz nélkül, valamint az oldalt borotvált, felül egy tincsben meghagyott hajviselet a népszerű.

A városokban, falvakban, a katonai táborokon kívül leginkább a helyi kocsmák és fogadók számítanak a társadalmi élet központjának. A kozákok, mint általában a szlávok, szeretnek inni, s ez kultúrájuk szerves része, mondhatni. Szolgálatban azonban súlyos büntetés vár azokra, akiket tivornyázáson kap a századosuk vagy ezredesük. Mivel nincsen írott katonai rendszabály, ezért a tisztek belátásuk szerint zsoldmegvonással, vesszőzéssel, korbácsolással, vagy akár halállal sújthatják azokat, akik részegesen állnak szolgálatba - bár ez mindennemű kihágásra vonatkozik.

### **Etnikumok**

A Kijevi Kozák Hetmanátus egy többetnikumú állam, hiszen területén élnek ukránok, oroszok, tatárok, lengyelek, ruténok s megannyi más, kisebb etnikum. A lengyelek azonban elköltöztek az Erdélyi Fejedelemség területére, míg onnan Ruszinok költöztek a helyükre. Az etnikai különbségek nem számottevőek, hiszen a kozák kultúra etnikumtól független, s inkább egy életstílust és világfelfogást takar, mintsem származást. Ennek ellenére a Hetmanátus túlnyomó többsége orosz, így a hivatalos nyelv is az, kivéve, ha színtiszta más etnikumú területről származó századokról van szó, mint egy-egy, ruszin, vagy tatár század. Fontos megjegyezni, hogy a korban az orosz-ukrán-fehérorosz nyelvek még csak dialektusban különböztek, így nem tartották őket külön nyelvként számon, valamint azt is, hogy a keleti szláv népcsoportokat egységesen orosznak nevezték, és magukat is orosznak tartották.