Раси

## Люди

>     " *Якби люди більше цінували їжу, а не збирали золото, цей світ був би набагато веселішим*.
>
>

 Люди - наймолодша з поширених рас, яка пізно з'явилася на світовій арені і недовговічна порівняно з даврі, ельдарі та титанами. Можливо, саме через коротке життя вони прагнуть досягти якомога більшого за відведені їм роки. А може, вони відчувають, що мають щось довести старшим расам, і тому будують свої могутні імперії на фундаменті завоювань і торгівлі. Що б ними не керувало, люди є новаторами, переможцями та першовідкривачами світів.

Рідною мовою є Ясномова

### **Особливість: Природня Посередність**

*Може у вас і немає якихось особливих вмінь, але принаймні є голова на плечах*

## Даврі

>    *Дворфи - не герої, а розважливий народ із чудовим уявленням про цінність грошей; деякі з них хитрі, підступні та досить погані; деякі - ні, але цілком пристойні люди, як Торін і компанія, якщо не очікувати занадто багато.*
>
>

Друга по поширеності раса після людей на Кропфері. Більшість даврі є переселенцями з материку Гувалірд, але деяки родини жили в гірських масивах Кропферу з давніх давен.

Сміливі та витривалі, даврі відомі як вправні воїни, шахтарі та майстри з обробки каменю та металу. Хоча зріст даврі значно менший за 5 футів, вони настільки широкі та компактні, що можуть важити стільки ж, скільки людина, яка стоїть майже на два фути вище. Їх відвага і витривалість також легко можуть зрівнятися з будь-якими великими людьми.Колір шкіри варіюється від темно-коричневого до блідого з червоним відтінком, але найпоширеніші відтінки - світло-коричневий або глибока засмага, схожий на певні тони землі. Їхнє волосся, яке носять довгим, але простими зачісками, зазвичай чорне, сіре або каштанове, хоча бліді даврі часто мають руде волосся. Чоловіки-даврі високо цінують свою бороду і ретельно за нею доглядають.

Даврі рішучі і віддані, вірні своєму слову і рішучі в діях, іноді аж до впертості. У багатьох з них розвинене почуття справедливості, і вони повільно забувають кривди, яких зазнали. Кривда, заподіяна одному даврі, - це кривда, заподіяна всьому його клану, тому те, що починається як сутичка з одним даврі, може перетворитися на повномасштабну кланову ворожнечу. Око за око – улюблений принцип даврі.

Рідною мовою є Даврійська

### **Особливість: Підземний Мандрівник**

*Подорожуйте глибокими копальнями не спотикаючись*

## Ельдарі

>    *Ельдарі схожі на дерева: заземлені і зосереджені від стовбура донизу, але граціозні і рухливі на вершині.*
>
>

Ельдарі - чарівний народ потойбічної грації, що живе у світі, але не є його частиною. Колись вони жили у місцях неземної краси, посеред віковічних лісів або на сріблястих шпилях, що виблискують казковим світлом, де в повітрі лине тиха музика, а ніжні аромати розносяться вітром. Зараз вони борються за виживання в зруйнованому світі, який мало чим нагадує їх домівку. Ельдарі стали вимушеними кочівниками, оскільки мало в якому місті чи селі їх раді бачити. Одні бояться їх магічних здібностей, а інші вважають їх вісниками лиха. Тим не менш ельдарі часто можна зустріти серед власників крамниць, керівників мануфактур і навіть при дворі вельмож.

З іншої сторони, серед найманих вбивць і крадіїв їх можна зустріти набагато частіше.

Рідною мовою є Ельдарська, хоча більшість ельдарі знають дві і більше мов

### **Особливість:** **Соколине Око**

*Ви змалечку знаєте як користуватись луком. Час ворогам дізнатись теж*

## Таулінги

>     *– Не рухайся! Таулінги можуть бачити тільки рухомі об'єкти! – Дурню, це про ящерів!*
>
>

Ловити косі погляди і перешіптування за спиною, терпіти насильство і образи на вулиці, бачити недовіру і страх у кожному погляді - така доля таулінгів. Їхня зовнішність і їхня природа - не їхня вина, а результат давнього гріха, за який вони, їхні діти і діти їхніх дітей завжди будуть нести відповідальність.

Таулінги походять від людської крові, і в найширшому розумінні вони все ще виглядають як люди. Однак їхня інфернальна спадщина залишила чіткий відбиток на їхній зовнішності. Таулінги мають великі роги, які можуть мати найрізноманітнішу форму: у одних вони закручуються, як у барана, у інших - прямі і високі, як у газелі, а у третіх - закручуються догори, як у антилопи. Вони мають товсті хвости, довжиною від чотирьох до п'яти футів, які б'ють батогом або обвиваються навколо ніг, коли вони засмучені або знервовані. Їхні ікла гостро загострені, а очі однотонного кольору - чорні, червоні, білі, сріблясті або золотисті - без видимої склери чи зіниці. Колір шкіри охоплює весь діапазон людського забарвлення, але також включає різні відтінки червоного. Волосся, що каскадом спадає з-за рогів, зазвичай темне, від чорного або коричневого до темно-червоного, синього або фіолетового.

Таулінги живуть у невеликих общинах, переважно в людських містах, часто в найбрудніших кварталах цих місць, де вони виростають шахраями, злодіями або кримінальними авторитетами. Іноді вони живуть серед інших меншин в анклавах, де до них ставляться з більшою повагою. Не маючи батьківщини, таулінги знають, що вони повинні прокладати свій власний шлях у Омені і що вони повинні бути сильними, щоб вижити. Вони не поспішають називати будь-кого другом, але якщо вже це відбулось, то у вірності можете бути впевнені.

Рідною мовою є Таулінгська, хоча більшість розмовляє Ясномовою

### **Особливість: Заживе як на собаці**

*Вміння підніматись після падіння, зализуючи рани, є дуже корисним. Тільки не падайте надто сильно.*

## Стригой

>     *Якщо в загиблого було руде волосся, переживали, що він повернеться назад в формі собаки, жаби, блохи чи клопа, і що буде заходити вночі до будинків аби пити кров красивих молодих дівчат. Тож доцільно було міцно забивати труну цвяхами або, ще краще, забивати кіл через тулуб трупа*
>
>

Стригої, носферату або вампіри завжди асоціюються з некромантикою. Їхнє існування ґрунтується на висмоктуванні життя з інших, щоб підживлювати власне існування, і на тому, що вони ставлять власне життя вище за всі інші проблеми. З філософської точки зору, вони не обмежують себе штучними правилами моралі, бо вважають, що сильний може і повинен брати те, що йому потрібно, у слабкого.

Стригой не старіють так, як інші раси. Кожен живий стригой - це або Древній, заражений впливом давнього ельдарського бога в далекі часи історії, або ж породжений Древнім від живої людини. Більшість стригой дуже стар і мало хто з них пам'ятає свої перші роки життя.

Стригой зазвичай ведуть осідлий спосіб життя, проводячи більшість часу або в анабіозі, або в полюванні на своїх угіддях. Після Катаклізму це змінилось, оскільки частина території стригой пішла під воду. З того часу вони нерідко влаштовують рейди на поселення Співдружності, викрадаючи і вбиваючи селян.

Стригой не мають вродженої схильності до зла, але споживання життєвої енергії інших істот часто підштовхує їх до цього. Незалежно від їхніх моральних переконань, сувора ієрархія їхніх кривавих зв’язків спонукає їх до законного вирівнювання.

Рідна мова залежить від минулого Стригоя, але більшість з них розуміє Ясномову і Чорномову, деякі розуміють Мову Мертвих

### **Особливість: Симфонія Ночі**

*Відчуйте як палає кров, коли останні промені сонця зникають за обрієм. Ніч - ваша стихія.*

## Царі Гробниць

>     *– Я не впевнений що ти розумієш куди потрапив. Ти доєднаєшся до їх війська, чого не скажеш про твої нутрощі.*
>
>

Царі Гробниць, також відомі як Білі Жерці, є невмирущими правителями стародавньої цивілізації людей, яка сформувала велику і могутню імперію, котра розквітла і занепала за кілька тисячоліть до Катаклізму.

З усіх неживих істот, які могли б претендувати на панування і королівську владу над мертвими, лише Царі Гробниць мають реальний досвід керування незліченними військами слуг, котрі служать їм навіть після смерті.

Незважаючи на те що їхня стародавня цивілізація лежить під тисячолітніми пісками, колись зелені рівнини перетворилися на пекучу пустелю, а від могутньої імперії лишились лише верхівки грандіозних храмів, Царі Гробниць знову прокинулися від глибокого сну. Піднявшись зі своїх трухлявих саркофагів, муміфіковані правителі прокинулися з палаючими очима, а їхня жага до влади, завоювань і помсти така ж сильна, як і була за життя. Вони повернулися, щоб відвоювати те, що належить їм по праву, їхні незліченні легіони піднялися з палючого піску, розмахуючи зброєю з відполірованої бронзи та безцінного золота. Древні, беземоційні і злі на всіх, хто зневажав їх.

Горе тим, хто буде настільки дурним, щоб стояти на шляху їх безмовного війська.

Рідна мова залежить від минулого Царя Гробниць, але всі вони знають Мову Мертвих

### **Особливість: Піски Тиранів**

*Прадавні піски наповнюють ваші кістки потойбічною силою.*

## Лічкін

>     *– Мерці пораються разом з живими. Я не вірю в цю хрінь. – Це правда! Мій вуйко самі бачили! – Особисто я бачив як твій вуйо вчора в корчмі відро сивухи опорожнили*
>
>

Лічкіни є породженням нечестивих експериментів некромагів, котрі в погоні за вічним життям позбавляли життя тимчасового сотні душ. Душі ці поневірялись між світами, чекаючи доки некромант награється з їх тілом і душа нарешті повернеться в тіло. Через ці безбожні ритуали Лічкіни змушені існувати в своїх тліючих тілах аж до моменту повного розкладу.

Лічкіни здебільшого пам'ятають ким були і стараються вести такий спосіб життя, який в них був до тілесної смерті. Вони не є агресивними і не влаштовують набігів на живих, намагаючись знайти спокійну місцину де їх ніхто не чіпатиме, хоча лічкіни зазвичай спокійно сприймають мандрівників і випадкових гостей. Деякі живі члени родини лічкіна воз’єднуються з ними, починають жити разом і вдавати що нічого не відбулося.

Рідна мова залежить від минулого Лічкіна.

### **Особливість: Нечисте Застілля**

*Хоча ваш язик давно згнив, ви відчуваєте справжній смак їжі.*

## Ніхілант

>     *Про ніхілантів не можна сказати, що вони сміливі. Бути сміливими означає розуміти, що таке слабкість. Вони розуміють тільки силу. Вони - хаос. Вони - втілення жаху і невтамовного голоду.*
>
>

Після Катаклізму багатотисячна історія Омену зробила новий виток. Імперії перетворились на пил, стародавні храми опинились під водою чи на дні печер, древні печаті були зламані, впустивши в Омен безліч химерних істот.

“Гостей” з пекельного виміру ельдарі прозвали Ніхілантами, а потім ця назва закріпилась і в мовах інших рас.

Ніхіланти це хаотичні і злі створіння, що походять з Кривавої Безодні, постійно еволюціонуючого двигуна руйнування. Вони є уособленням жорстокості, огидного збочення та стихійного спустошення, існуючи для того, щоб прискорити скочування всього сущого до ентропії та руйнації.

Усі демони прагнуть використовувати інших, щоб задовольняти свої забаганки, причому конкретні мотиви часто сильно відрізняються між окремими індивідами, але демонічний егоцентризм виходить за рамки простої гордині. Кожен ніхілант вважає себе повноправним володарем усієї реальності, досконалою істотою, заради якої навіть закони всесвіту колись зігнуться і зміняться, а кінцем їхньої долі стане вигаданий ними досконалий світ, над яким вони будуть одноосібно панувати.

Рідною мовою є Чорномова

### **Особливість: Вогненароджений**

*Потойбічне загартовування духу і плоті.*

## Беркер

>     *Я подивився в небо і побачив там свою долю, легку і водночас страшну. Що це були за істоти? Скільки тортур я повинен витримати, перш ніж віддам богу душу? Тисяча жалюгідних форм, об'єднаних лише ненавистю, яка ніколи не закінчується. Злісні і дикі до останнього, вони переповнені відразою до людських творінь.*
>
>

Беркери, іноді відомі як Звіролюди, Рогаті, - це раса диких гуманоїдів, які мають різні риси звіриного вигляду, такі як кігті, м'язисті людські тіла, рогаті звірячі голови і злісний інтелект. Пишаючись своїм походженням, вони кажуть, що є нащадками стародавніх людей, зіпсованих і спотворених впливом Темних Руйнівних Сил.

Досить сильні та мускулисті за своєю природою, беркери є надзвичайно сильною расою істот. Маючи голову звіра, найчастіше козла або бика, тіло сильної людини і ноги, як правило, того ж звіра, що й голова, вони є одними з найбільш грізних створінь на Омені. Їхнє хутро зазвичай коричневого кольору, чорний або білий колір зустрічається вкрай рідко і зазвичай розглядається як ознака величі племені або стада.

Беркери не будують міст, бо порядок і будівництво для них є абсолютно неприйнятними. Вони блукають далеко племенами, йдучи на запах свіжого м'яса і полюють на все, що забрело в їхні стародавні мисливські угіддя. Власне, вони вважають весь Омен своїм мисливським угіддям

В таборах беркерів нерідко можна знайти і інші підвиди звіролюдей, котрі не мають настільки виразних мутацій, але все ж не були схвально прийняті своєю спільнотою. Часто можна побачити тут фелінідів (з котячими рисами), канінідів (з рисами псових), і авіанів (з рисами птахів). Такі підвиди, на відміну від “рогатих” беркерів, є менш агресивними і схильні будувати невеликі поселення, тим не менш залишаючись під протекторатом більш сильних “рогатих” і допомагаючи їм продовольством і матеріалами. Об’єднуючи адаптивність, хитрість і винахідливість з шаленою невпинністю і люттю, звіролюди дуже швидко можуть нагадати іншим расам, що вони є силою з котрою варто рахуватись.

Рідною мовою є Чорномова

### **Особливість: Дубова шкіра**

*Ваша власна шкіра стала частиною обладунків*

## Зокотль

>     *У всіх моїх стосунках з ящеролюдами. я ніколи не міг сказати, про що вони думають. Їхні рептильні очі не давали жодного натяку на їхні наміри. Я давав їм їжу. Він них отримував нічні кошмари.*
>
>

Зокотль це напівводні рептилоїдні гуманоїди. Їх шкіра вкрита лускою і варіюється за кольором від темно-зеленого до відтінків коричневого і сірого. Вони мають великі хвости, котрі використовують для балансування.

Зокотль доводиться підтримувати свою шкіру відносно вологою і регулярно змочувати тіло, якщо вони живуть в сухому кліматі. З цієї причини вони патологічно бояться пустельних регіонів.

Зокотль мають глибокі знання в архітектурі, вирощуванні рослин, медицині і астрології, однак їх магічні здібності доволі посередні. Зокотль володіють химерним і незбагненним мисленням, їхні бажання і думки керуються іншим набором базових принципів, ніж у теплокровних істот. Їхні похмурі болотяні домівки можуть знаходитися за сотні миль від найближчого людського поселення, але прірва між їхнім способом мислення і способом мислення гладкошкірих ще більша.

Рідною мовою є Холоднокровна

## Скавен

>     *Всі порядні люди вважають звичайного щура огидним. Провісник хвороб, він риється на смітниках і лякає наших дітей. Наскільки ж незмірно гіршим є скавен, що стоїть на задніх лапах як огидна пародія на людину. Щури заввишки з людину, наділені найпідлішим інтелектом і хитрістю. Вони є темною стороною нашої душі, вони приходять, щоб знищити нас за наші гріхи.*
>
>

Скавени - це антропоморфні щуроподібні істоти розміром з людину, які живуть у підземних приміщеннях. Це розумні паразити, котрі полюбляють небезпеку. Їхнє боягузтво можна порівняти лише з їхньою схильністю встромити іржавий кинджал у спину своїм побратимам і командиру.

Скавени живуть у підземних містах, куди рано чи пізно потрапляють усі щури. Життя тут суворе, мало хто зі скавенів доживає до віку людського підлітка, перш ніж його розчавить камінь, вдарить у спину колега або він розбивається на смерть, впавши з висоти.

У скавенів сувора ієрархія, що відповідає їхньому мінливому способу життя, і вони часто використовують своє становище для знищення всіх і кожного, хто їм протистоїть. Єдиний спосіб піднятися в їхньому суспільстві - це вбити суперника і отримати його місце хитрістю або підступом. Вони віддають перевагу хитрощам або короткочасним перемир'ям з ворогами, яким вони згодом завдадуть удару в спину, якщо самі не загинуть раніше.

Рідною мовою є Сквік, але Скавени здібні поліглоти.

### **Особливість: Щурячі перегони**

*Життя в Підземному Місті диктує свої умови. "Хто перший - той ліпший" є одною з них.*

## Мерфолк

>     *Суша більше не буде нашим кордоном, вона буде нашим фронтиром.*
>
>

Мерфолки - амфібійна раса, яка народилася і живе у воді, але комфортно почувається і на суші. Гуманоїдні за формою, вони мають шкіру кольору слонової кістки, срібла, рудого, синього або темно-фіолетового. Довгі плавники відходять від тильної сторони передпліч і литок, а пальці рук і ніг вкриті перетинками. Волосяний покрив на голові або густий і щетинистий, як голки морського їжака, або довгий і хвилястий, схожий на дрібні морські водорості. У будь-якому випадку, колір цих наростів зазвичай варіюється від червоного до теплого коричневого або чорного. Мерфолки різняться рисами обличчя на дві субраси: іхтіотіди (з людськими рисами обличчя) і дагоніди (з риб'ячими рисами обличчя).

Мерфолки зазвичай живуть в ізольованих поселеннях на коралових рифах або скелях, які пронизані численними переходами та кімнатами. Дехто з них живе у підводних містах, збудованих з коралів, каміння та мушель. Такі поселення, як правило, мають сітчасті загони, де мерфолки розводять рибу, як худобу.

Рідною мовою є Мова Підводних, хоча Мерфолки можуть імітувати майже будь-яку іншу мову

### **Особливість: Дух Дагона**

*Нечистий бог Дагон щедро одарює свою паству, але за всі дари треба платити. Дуже часто власною кров'ю*

## Адар

>     *Багато п’ють і їдять і занадто мало платять. Коли група найманців-адар з’являються в місті, а це буває досить рідко, всі крамарі і корчмарі закривають ставні і підпирають двері. Нажаль, це мало коли допомагає*
>
>

Незважаючи на значні відмінності, Адар мають певні спільні фізичні якості. Вони зазвичай мають сутулу статуру, темну шкіру та грубе чорне волосся, низьке чоло, обличчя з великими нижніми іклами, схожими на ікла кабана. Вони також мають вовчі вуха, загострені на кінцях. Адар були приблизно такого ж розміру, як люди і інші гуманоїди, хоча зазвичай виглядають більшими.

Традиційна культура Адар є надзвичайно войовничою. Якщо Адар в цей момент не воюють, то це значить що вони планують війну. Більшість Адар підходять до життя з вірою в те, що для виживання необхідно підкорити потенційних ворогів і контролювати якомога більше ресурсів, що природно ставило їх у протиріччя з іншими расами, а також один з одним.

Більшість Адар не будують власних міст, натомість використовуючи міста побудовані іншими расами, вдосконалюючи укріплення, або ж збирали невеликі табори і лігва, часто в природних печерах. Адар самостійно обробляють залізо та каміння, хоча їхні інструменти часто поступаються інструментам більш розвинених рас.

Рідною мовою є Мова Древніх, хоча деякі ізольовані племена можуть спілкуватися окремим набором звуків

### **Особливість: Дикунська Лють**

*"Все, що нас не вбиває, робить нас сильнішими". Не знаю щодо "нас", але Адар точно робить.*

## Йотунн

>     *Вони живуть у Великій печері - тут, на болотах. Вони схожі на вас, як я вже казав, тільки вони набагато вищі і ширші, і, ну, волохатіші, і у них величезні носи, тобто вони просто звисають з їхніх облич, як гілка з дерева, і, ну, вони погано пахнуть…*
>
>

Йотунни є відлюдькуватою расою велетенського роду, яка вважала що краще уникати контактів з іншими розумними расами. Йотунни схожі на людей, їх чоловіки так само носять великі густі бороди. Їх товста, міцна шкіра зазвичай сірого, насиченого синього, або сріблястого кольору, а волосся, хоч і бувало різних кольорів, зазвичай темне. Голос йотуннів глибокий і рівний. Йотунни мають сімейно-кланове суспільство, засноване на родинних зв'язках. Вони живуть в відносно невеликих поселеннях у віддалених горбистих або лісистих місцевостях. Їхні поселення являють собою збудовані з місцевої деревини укріплення, з оборонними вежами з подіумами між ними. Також вони мешкають в печерних комплексах, виритих у схилах пагорбів. Йотунни використовують сильну магію щоб приховати свої поселення від чужих очей.

Рідною мовою є Мова Древніх

### **Особливість: Титанічна Стійкість**

*В ваших жилах вирує кров титанів, наділяючи вас небаченою витривалістю.*

## Ундмер

>     *А, ундмери. Уявіть, якби ельдарі провели кілька століть глибоко під водою, де їхня пиха і зарозумілість могли б спокійно розвиватися…*
>
>

Ундмери - титанічна раса, яка живе в річках, глибоких озерах і морях. Вони схожі на людей, але численні підводні адаптації роблять їх візуально відмінними від інших людиноподібних рас. Їх шкіра зазвичай темно-синього кольору, але також відомі випадки, коли вона виглядала як перлова або світло-зелена. Руки і ноги ундмерів перетинчасті, також вони мають невеликі спинні плавники, які починаються від середини литки і закінчуються на щиколотках. Ундмери є дуже гордим народом, з багатьма забобонами та упередженнями, зумовленими їхнім способом життя. Провівши століття, захищаючи світ від великого підводного зла, вони вважали, що мають право на певну повагу з боку інших рас, що рідко мало місце через недостатню обізнаність інших рас про ундмерів. Їх ізоляція від решти світу також залишила їх в невіданні про великі досягнення інших цивілізацій або про боротьбу, з якою зіткнувся решта світу. Коли ж вони дізнавалися про такі речі, то вважали їх незначними порівняно з власними проблемами. До Катаклізму поселення ундмерів були побудовані в дуже ортодоксальній, логічній манері, що випливає з характерної їм впорядкованості. “Протекторати” ундмерів починалися з одного гарнізонного аванпосту, який має форму центральної вежі, оточеної додатковими будівлями або печерами для забезпечення більшого простору. Після цього вони будували ще чотири аванпости на відстані шістнадцяти верст від центральної вежі, в кожному з чотирьох сторін світу. Потім вони будували ще більше аванпостів, по чотири, щоб створити сітчасту структуру, яка гарантувала, що кожне поселення знаходилося в межах півдня шляху одне від одного. Зрештою, ці протекторати складалися зі столиці, кільця з восьми торгових міст, дванадцяти фермерських сіл і двадцяти чотирьох аванпостів, які все це охороняли. Ундмери регулярно використовують гідротермальні джерела для виплавки металів і виробництва цінної зброї та обладунків. Однак постійний контакт з багатими на мінерали водами міг викликати у них захворювання, тому вони обмежували свою взаємодію з ними. Незважаючи на свою ксенофобію, ундмери рідко вбивають чужинців без причини. Замість цього, їхній улюблений метод поводження з порушниками залежав від якостей людини, які перевірялися на підводному суді. Тих, кого вважали невинними, пробуджували наступного дня на сусідньому березі, тоді як винних позбавляли їхніх речей і пускали у дрейф за десять миль від найближчого берега. Така практика називалася "киданням на поталу морській стихії".

Рідною мовою є Мова Древніх, хоча деякі Ундмери розмовляють теж Мовою Підводних

### **Особливість: Спадщина Ундин**

*Кажуть, що крокодили мають усвідомлене дихання, щоб не задихнутися під водою. Вам це усвідомлювати не обов'язково.*

## О’отан

>     *Якщо дерева в гаю починають шелестіти Мовою Древніх, то це значить що гриби там краще не збирати - Народна мудрість*
>
>

Зовнішній вигляд О’отан дуже різниться залежно від того, де вони народилися, але вони завжди виглядають так, ніби зроблені з оживленого дерева. Шкіра може виглядати як деревина будь-якого дерева в лісі, де вони народилися. Чоловіки О’отан можуть за бажанням обростати листям; жінки ж проростають квітами. Струнка фігура О’отан робить їх неймовірно спритними, а їх ходьбу легкою, що дозволяє пересуватися лісом від дерева до дерева без жодного звуку.

О’отан не будують будинків, натомість вони розчиняються в дереві, з якого народилися. Якщо такого дерева немає, вони сідають на землю і занурюються в медитативний стан, який вони використовують замість сну. Коли вони роблять це, з їхніх ніг проростають маленькі корінці, котрі поглинають поживні речовини. Відомо, що О’отан тримаються осторонь від інших рас Омену, але час від часу хтось із них наважувався вийти з лісу в пошуках чогось більшого, ніж простого життя в хащах. Однак все змінилося ще до Катаклізму, коли вони зустріли гірських даврі, з якими час від часу торгували. Даврі купували матеріали та ліки, о’отан натомість використовували даврі, щоб отримати зброю.

Рідною мовою є Мова Древніх, хоча між собою О'отан можуть спілкуватись без використання звуків чи гліфів

### **Особливість: Задубіння**

*Зрушити вас з місця це ще той виклик. Особливо коли ви цього не хочете.*