Indo-grécke kráľovstvo

Grécka vláda v Baktrii

Alexander neďaleko Baktrie založil niekoľko kolónií. Po jeho smrti roku 323 pred Kr. sa Baktria stala jednou zo satrapií Seleukovskej ríše. Okolo roku 250 pred Kr. sa jeden zo satrapov Diodotos I. Seleukovcom vzoprel a prehlásil sa za kráľa Grécko-baktrijského kráľovstva. Diodotov syn Diodotos II. bol následne zvrhnutý Euthydémom I., ktorý položil základ dynastie Euthydémovcov. V dobe Maurijskej ríše sa v Grécko-baktrijskom kráľovstve stále držal silný vplyv helénistickej kultúry, ako to dokazujú archeologické vykopávky v Ai-Khanoumu.
Gréci v Baktrii tak zostali s Gréckom v blízkom kontakte i v dobe Maurijskej ríše. Maurijská dynastia bola okolo roku 185 pred Kr. zvrhnutá a vlády sa ujala dynastia Šungov. Ich zakladateľom bol Pušjamitra Šunga, ktorý zavraždil posledného maurijského kráľa Brhadratu. Podľa niektorých budhistických textov, ako je Ašókavadana, zaujal Pušjamitra voči budhizmu nepriateľský postoj a budhistov údajne dokonca prenasledoval. Mnohé budhistické kláštory, ako tie v Nálande, Bódhgaji, Sarnáthe či Mathure, mali byť pretvorené na chrámy hinduhistické. Podľa niektorých historikov ako napr. Étienne Lamotteho či Romila Thapara sú budhistické zdroje z tejto doby zaoberajúcimi sa o prenasledovaní budhistov prehnané. Baktrijská ríša bola dôležitou križovatkou obchodu hodvábnej cesty. Hodváb, keramika, porcelán, umelecké motívy, amulety, ingoty kovov, drahocenné látky, drahokamy ako zafír, spinel, rubín, nefrit, lapis lazuli, cenné kremene, hindukúšsky smaragd, zlato, náuky a idey prúdili cez toto územie na všetky strany vtedajšieho sveta.

Démétrios I.

Keď dynastiu Maurjov nahradila okolo roku 185 pred Kr. dynastia Šungov, armáda Démétria prvého, syna Euthydéma I., vpadla na územie Indie a zmocnila sa Archózie, Gedrózie, Sindhu a Pandžábu. Potom Démétrios I. tiahol proti Patáliputre, hlavnému mestu Šungov. Mezitým bol v Baktrii Eukratidom zosadený z trónu Démétriov brat Antimachos I., čím skončila vláda dynastie Euthydémovcov a vojenské ťaženie v Indii bolo vážne narušené. Démétrios sa rozhodol upustiť od zámeru dobyť územie dynastie Šungov a obrátil sa na Baktriu. Pri pokuse o navrátenie vlády do rúk Euthydémovcov bol v roku 170 pred Kr. Démétrios porazený a zabitý. V Arachózii i kábulskom údolí boli objavené mince z jeho doby, na ktorých býva Démétrios zobrazený v slonej prilbe, ktorá má pripomínať jeho dobytie Indie.

Doba po Démétriovi

Po Démétriovej smrti sa krajina rozpadla na niekoľko menších kráľovstiev, ktoré spolu súperili o moc. Na východe tak vzniklo kráľovstvo, ktoré sa rozkladalo prevažne na indickom území, ktorého kráľ Apollódotos I. sa tak stal prvým kráľom Indo-gréckeho kráľovstva nezávislým na Baktrii. Z jeho doby sa dochovalo veľké množstvo numizmatického materiálu. Po Apollódotovi či prípadne súbežne s ním vládol Antimachos II., pravdepodobne syn baktrijského kráľa Antimacha I.
Ďalším významným panovníkom Indo-gréckeho kráľovstva sa stal Menandros I. (okolo 165 – 155 pred Kr.), známy z indických zdrojov ako Milinda, ktorého mince boli objavené dokonca až vo východnom Pandžábe. Menandros pravdepodobne začal druhú vlnu dobyvačných výprav. Podľa autora Apollódora, ktorý je citovaný v diele Strabóna, sa vtedajšie územie Indo-gréckehoho kráľovstva rozprestieralo na území Sindhu a Gudžarátu. Podľa archeologických nálezov sa však dá potvrdiť rozsah ríše od kábulskeho údolia k východnému Pandžábu a pokiaľ Gréci obývali územie i mimo týchto regiónov, bolo to len na krátku dobu. Menandros bol asi najvýznamnejší z indo-gréckych kráľov. Významne rozšíril územie ríše a jeho mince boli objavené na mnohých miestach. V dobe Menandrovej vlády sa skončili územné expanzie Indo-gréckeho kráľovstva.
Západné i indické zdroje hovoria tiež o tom, že je možné, že sa Indo-Gréci zmocnili Patáliputry, sídelného mesta Šungov. Pokiaľ áno, nebolo by to nadlho kvôli vojnám na vlastnom území Indo-Grékov.

Úpadok

Od 2. storočia pred Kr. začali na územie Baktrie prenikať zo severu Skýti a neskôr Jue-č'ovia. Tieto kmene postupne Grékov úplne vytlačili. Parti zohrali tiež hlavnú rolu pri páde Baktrijského kráľovstva.
Menandros dosiahol silné postavenie a jeho nástupcovia už nevládli takou pevnou rukou ako on. Indo-grécke kráľovstvo, z časti chránené pohorím Hindukúšu, bolo relatívne chránené pred inváziou severných kmeňov, ale stále ju sužovali občianske vojny medzi Grékmi. Oslabené Indo-grécke kráľovstvo tak zanedlho podľahlo skýtskej invázii. Posledné územie, ktoré ovládal grécky vládca (Hermaios), bolo dobyté v prvej polovici 1. storočia.