google/wiki40b huggingface dataset:
Milan Ferko

Životopis

Pochádzal z drotárskej rodiny. Vzdelanie získaval vo Veľkom Rovnom, Žiline, Nitre a neskôr vyštudoval Právnicku fakultu Univerzitu Komenského v Bratislave. V rokoch 1951 – 1955 bol redaktorom denníka Smena, v rokoch 1955 – 1956 týždenníka Kultúrny život. Od roku 1956 bol zakladateľom a šéfredaktorom Mladej tvorby, v rokoch 1960 – 1969 bol šéfredaktorom Slovenských pohľadov. Pre podporu obrodného procesu na stránkach Slovenských pohľadov v septembri 1969 odvolaný a vylúčený zo Zväzu slovenských spisovateľov. V rokoch 1970 – 1975 bol redaktorom vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ, od roku 1976 sa profesionálne venoval literárnej tvorbe. Po roku 1989 bol vedúcim činiteľom Spolku slovenských spisovateľov, predsedom umeleckého odboru Matice slovenskej, v roku 1993 jej „vrátil“ Slovenské pohľady, ktoré viedol do konca roka 1994. V rokoch 1994 – 1998 bol generálny riaditeľ sekcie štátneho jazyka a národného písomníctva na Ministerstve kultúry SR. Jeho syn Ľubomír Ferko je známy výtvarník.
2. januára 2011 ho prezident Ivan Gašparovič vyznamenal Radom Ľudovíta Štúra I. triedy in memoriam.

Tvorba

Začiatky jeho literárnej tvorby tvorili aktuálne články, knižný debut mu vyšiel až v roku 1951. Na začiatku sa venoval písaniu poézie, ktorá sa niesla v duchu nadšenia zo stavieb mládeže a sovietskych a internacionálnych vzorov. Neskôr sa snažil vyrovnať so socialistickou etikou a politickými premenami sveta. Venoval sa tiež literatúre faktu a románom pre deti a mládež, kde písal o Indiánoch, pirátoch, slávnych zbojníkoch, či svoje vlastné zážitky z detstva, ktoré poznačila 2. svetová vojna. V detskej poézii sa pokúsil hravou formou podať poznatky o socialistickom živote, nových vynálezoch, technike alebo spracovával staršie typy rozprávok. Okrem poézie a prózy sa venoval tiež písaniu drámy, rozhlasových hier, literatúry faktu a je autorom textov piesní, ktoré zhudobnil M. Novák, Ján Cikker, A. Moyzes a iní. Venoval sa tiež prekladom poézie najmä z ruštiny, ale i bulharčiny a srbochorvátčiny.
Hermogenes z Pergamu

Hermogenes alebo Hermogenés (starogr. Ἕρμογένης – Hermogenes, iný prepis: Hermogenés) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 29.
Hermogenes z Pergamu si na 202. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na vzdialenosť jedného stadia sa v Olympii zaviedol už na počiatku hier, t. j. podľa tradície v roku 776 pred Kr. a bol hlavným pretekom aj po zavedení ďalších súťažných disciplín. Hermogenes dal ako víťaz v behu na jedno stadion 202. olympiáde svoje meno, pretože menom víťazov jednotlivých pretekov v tejto disciplíne sa označovali všetky olympiády.
Olympijské víťazstvo Hermogena je uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Genetická metóda

Genetická metóda je spôsob skúmania založený na analýze vývoja. Spočíva v zisťovaní východiskových podmienok vývoja, jeho hlavných etáp a jeho základnej tendencie či línie. Cieľom postupu genetickou metódou je stanovenie súvislosti skúmaných javov v čase, skúmanie prechodov od nižších foriem k vyšším.
V súčasnej vede sa genetická metóda kombinuje obyčajne so štruktúrno-funkčnou analýzou, systémovou analýzou, historicko-porovnávacou metódou a i.
Longvilliers (Pas-de-Calais)

Poloha

Obec má rozlohu 10,99 km². Najvyšší bod je položený 120 m n. m. a najnižší bod 19 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 243 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vitalij Zraževský

Životopis

V roku 1918 maturoval, architektúru študoval na ČVUT v Prahe, 1927-1931 pracoval popri štúdiu v projekčných kanceláriách v Prahe. V rokoch 1931-1936 pôsobil ako architekt v Prahe, 1936-1945 samostatný architekt vo Zvolene a v Banskej Bystrici. Počas SNP spolupracoval ako prekladateľ sovietskej vojenskej spravodajskej služby. Po vojne pracoval ako projektant pozemných stavieb vtedajších Stredoslovenských elektrární v Banskej Bystrici (1949-1952), vedúci územného plánovania na odbore výstavby Krajského národného výboru v Banskej Bystrici (1952-1960), a ako pracovník Stavoprojektu v Banskej Bystrici (1960-1980). Podieľal sa na architektonickej úrovni niektorých elektrárenských zariadení na Slovensku; autor administratívnej budovy a bytovej časti Stredoslovenských elekrární v Banskej Bystrici (1948), podrobného územného plánu Brezno-Diel, Šumiac a i. Vo svojej tvorbe sa zameriaval na obytné a obchodné stavby, vypracoval územné plány viacerých rekreačných oblastí a obcí na hornej Orave.
Saint-Germain-du-Pinel

Poloha

Obec má rozlohu 11,3 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 69 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 857 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Klinkový potok

Prameň

Pramení v Skorušinských vrchoch (geomorfologický podcelok Kopec) na západnom svahu vrchu Blato (1 138,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 975 m n. m.

Opis toku

Na hornom toku tečie západným smerom, pričom sa esovito stáča. Na strednom toku sa stáča smerom na ZSZ a vteká do geomorfologického celku Oravská vrchovina. Na dolnom toku sa už stáča na severozápad a v katastrálnom území obce Chlebnice, na severnom úpätí vrchu Hrb (771 m n. m.) a severovýchodne od obce Chlebnice, sa v nadmorskej výške cca 624 m n. m. vlieva do Ráztok.
Klinkový potok preteká neobývaným územím a nepriberá žiadne stále prítoky.
Vidžuaru kei

Dejiny

Vidžuaru kei vznikal približne v polovici 80. rokov 20. storočia. Za jeho priekopníkov sú označované skupiny ako X Japan, D'Erlanger, Buck-Tick alebo Color. Názov „Visual kei“ potom vychádza zo sloganu „Psychedelic violence crime of visual shock“ ktorý mala na svojom albume Blue Blood skupina X Japan. V roku 1986 Dynamite Tommy, spevák skupiny Color, založil nezávislé hudobné vydavateľstvo s názvom Free-Will, ktoré sa publikovalo hudbu vidžuaru kei aj do ostatných krajín mimo Japonska.
V roku 1992 sa X Japan pokúsili preniknúť aj na európsky a americký hudobný trh, no skutočnú popularitu začali vo svete vidžuaru kei skupiny mať až za ďalších osem rokov. V polovici 90. rokov sa začal visual kei v Japonsku rozmáhať. Predajnosť albumov skupín hrajúcich tento žáner dosahovala rekordných počtov. Najznámejšou skupinou z toho obdobia, sú X Japan, Glay a Luna Sea. Medzi ďalšie, ktoré mali ohlas patria napríklad Kuroyume, Malice Mizer, alebo Penicillin. Od roku 1999 popularita vidžuaru kei začala upadať. X Japan sa rozpadli a v roku 2000 sa rozhodla svoju činnosť ukončiť aj Luna Sea.
V roku 2007 VK žáner znova ožil keď Luna Sea odohrala jednorazový koncert. Aj skupina X Japan vydala nový singel a vyrazili na svetovú tour. Vďaka týmto udalostiam začali mať skupiny vidžuaru kei úspech medzi poslucháčmi a niektoré médiá ich začali označovať ako „neo-vidžuaru kei“. Medzi novovzniknuté skupiny vidžuaru kei patria napríklad Versailles -Philharmonic Quintet-, Nightmare alebo The Gazette.

Popularita

Vidžuaru kei boli populárnymi medzi nezávislými undergroundovými projektami, ale aj medzi slávnymi hudobníkmi hlavného prúdu. Zo západných štýlov tento žáner ovplyvnil napríklad glam rock, gothic rock a Kyberpunk. Ale každá vidžuaru kei skupina sa hrá podľa svojho a inšpiruje sa úplne inde, preto môže mať jedna bližšie punku alebo heavy metalu, zatiaľ čo iná bude hrať hudbu podobnú elektronike alebo pokojne aj popu.
Medzi japonskými časopismi zameranými na vidžuaru kei tématiku sú napríklad Arena 37° C, Cure, Fool 's Mate, alebo Shoxx.
Jerevanská gubernia

Jerevanská gubernia (rus. Эриванская губерния) bola jedna z gubernií Ruského impéria v rokoch 1850 - 1917 v regióne Kaukazu s 8 okresmi (od roku 1828 bola súčasťou Ruského impéria). Počet obyvateľov gubernie v roku 1905 činil 901 900 obyvateľov, ktorí obývali guberniu na rozlohe 27 830 km². Hlavným mestom gubernie bol Jerevan.
Pasívne fajčenie

Pasívne fajčenie (iné názvy: sekundárne fajčenie, nedobrovoľné fajčenie, nepriame fajčenie, vystavenie tabakovému dymu (v prostredí), vystavenie TDP, vystavenie environmentálnemu tabakovému dymu, vystavenie tabakovému dymu v životnom prostredí, vystavenie sekundárnemu dymu) je vdychovanie dymu jednej osoby fajčiacej tabakové výrobky (či fajčiarových splodín) inou osobou/inými osobami.
Súčasné vedecké dôkazy ukazujú, že pasívne vystavenie tabakovému dymu spôsobuje smrť, choroby a chronické postihnutia vedúce ku zdravotnému postihnutiu.
Pasívne fajčenie je jedným z kľúčových problémov, ktoré vedie k zákazu fajčenia na pracoviskách a verejne prístupných vnútorných priestoroch, vrátane budovania nefajčiarskych reštaurácií.
Fridrich Karpe

Životopis

Rektor v Banskej Bystrici (1716). 12. mája 1714 napísal pohrebnú báseň na počesť Jakuba Mokošiniho, syna „posledného farára horného kostola“. Karpius odišiel z Banskej Bystrice do Kremnice, kde takisto vyučoval na škole. Zomrel v roku 1775.
Diaľnica A6 (Poľsko)

História

Výstavba nemeckej Reichsautobahn Berlin-Königsberg začala v roku 1933 na prvom úseku Berlín - Štetín-juh. Tento úsek bol otvorený Hermannom Göringom dňa 27. septembra 1936. Diaľnica vtedy končila výjadom Stettin-Süd (dnes Kołbaskowo). Zvyšok po výjazd Rzęśnica (vtedy Bäderstraße) bol dokončený v roku 1938. Ustupujúce nemecké vojská v roku 1945 zničili most Odra a Regalica. Mosty boli po vojne síce opravené, ale rozsiahla rekonštrukcia bola vykonaná až v 90. rokoch. Po nej táto diaľnica zodpovedá príslušným parametrom.
Vonges

Poloha

Obec má rozlohu 4,56 km². Najvyšší bod je položený 207 m n. m. a najnižší bod 182 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 340 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thomas William Evans

Životopis

Bol synom Williama Evansa z derbyského Allestree, poslanca a vysokého šerifa, a Mary Gisbornovej, najstaršej dcéry Thomasa Johna Gisborna z Holme Hall. Evansova rodina zarobila na baniach na olovenú rudu v Bonsall, okrem toho mala aj pílu na rozrezávanie a valcovanie železa v Derby, práčovňu v Darley Abbey a banku vedenú Evansovym strýkom.
Evans vyštudoval cambridgeskú Trinity College. Jeho otec zomrel v roku 1856 a zanechal mu majetky vrátane Pickfordovho domu v Derby.
O rok neskôr sa Thomas William Evans stal poslancom za Južnej Derbyshire a túto pozíciu udržal až do roku 1868. Znovu sa na tomto poste objavil v rokoch 1874 až 1885. Bol miestnym filantropom, zodpovedným za stavbu školy v Parwichu (1861) a rekonštrukciu Parwichského kostola (1873). Viedol tiež Evansovu banku, až do jej zlúčenia s Compton's Bank v roku 1877.
Roku 1872 bol vysokým šerifom Derbyshiru, baronetom Allestree Hall sa stal 18. júla 1887. Okrem Allestree Hall vlastnil panstvo v Holbrooku, Parwich Hall a dom v Derby.
Po Evansovej smrti jeho baronetstvo vymrelo.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie vo futsale 2016

Juhozápadná Ázia (WAFF)

Kvalifikačný turnaj sa konal od 1. – 3. októbra 2015 v Nilaj, v Malajzii, za účasti 7 tímov. Postupili 4 najlepšie družstvá, po 2 z každej skupiny.
Pop (film)

Dej

Dej sa odohráva počas 2. svetovej vojny. Pravoslávny kňaz (pop) Alexander v dedine Tichoje v Litve má za úlohu obnovu náboženského života v Pskovskom regióne. Je to jednoduchý kresťan veriaci v Krista a človek s veľkým srdcom. Ocitne sa však uprostred protichodných záujmov medzi nemeckými okupantmi a sovietskou políciou kolaborujúcou s Nemcami. Na konci je v roku 1944 otec Alexander po príchode Červenej armády odvezený na neznáme miesto.
Juraj Stern

Skorší život, vzdelanie a kariéra

Počas vojny bol časťou utláčanej menšiny, počul aj vyhrážky „Do plynu!“. Po maturite na Jedenásťročnej strednej škole v roku 1958 nedostal kvôli „buržoáznemu pôvodu“ odporúčanie na ďalšie štúdium. Vyučil sa za strojového sadzača, ukončil majstrovskú školu polygrafickú a rok bol zamestnaný v Polygrafických závodoch v Bratislave. S týmto zameraním nemohol pokračovať v štúdiu humanitným smerom čo plánoval a tak v roku 1966 promoval na Fakulte odvetvových ekonomík Vysokej školy ekonomickej v Bratislave. Po dvoch rokoch práce v Polygrafických závodoch na pozícii ekonóma sa vrátil na alma mater kde sa stal pedagógom na Katedre organizácie a riadenia výroby. Po odmietnutí invázie Varšavskej zmluvy bola jeho kariéra opäť pribrzdená. Po novembri 1989 sa zapojil do organizovania nového života na škole, v roku 1990 sa stal prodekanom pre zahraničné styky a v rokoch 1993 až 1994 bol prorektorom pre rovnakú oblasť.

Rektorom

Od roku 1995 bol rektorom Ekonomickej univerzity v Bratislave. Do funkcie ho opätovne zvolili v roku 1997. Od rovnakého roku je tiež univerzitným profesorom. Dva roky predsedal Slovenskej rektorskej konferencii.
Za rektora Paneurópskej vysokej školy bol jej Akademickým senátom zvolený vo februári 2017. Prezident Andrej Kiska ho za rektora vymenoval 15. marca 2017. Jeho predchodcom bol dva volebné obdobia prof. JUDr. Ján Svák, DrSc.

Ďalšie pôsobenie

Na Ekonomickej univerzite pôsobí na Katedre manažmentu výroby a logistiky Fakulty podnikového manažmentu.
Je predsedom správnej rady Slovenskej spoločnosti pre zahraničnú politiku. V septembri 2013 sa vyslovil za znovupostavenie bratislavskej synagógy „nie ako náboženského objektu, ale ako symbol[u] zjednocujúcej sa Európy!“
Castéra-Vignoles

Poloha

Obec má rozlohu 4,19 km². Najvyšší bod je položený 376 m n. m. a najnižší bod 254 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 66 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
BET izoterma

BET izoterma (alebo adsorpčná izoterma BET) je matematický vzťah, ktorý kvantitatívne popisuje fyzikálnu adsorpciu plynov na tuhých adsorbentoch pri izotermických podmienkach. Rovnicu odvodili prepracovaním Langmuirovej izotermy v rokoch 1935 až 1940 Stephen Brunauer, Paul H. Emmett a Edward Teller, podľa ktorých dostala aj názov (Braunauer, Emmett, Teller — BET).

Aplikácia

Izoterma BET sa často pužíva na stanovenie povrchu adsorbentov a katalyzátorov, pri ktorých je aktívny povrch dôležitým ukazovateľom kvality. Napríklad aktívne uhlie, ktoré je silným adsorbentom pre molekuly dusíka má na 1 gram aktívny povrch približne 3 000 metrov štvorcových.
Darbuka

Darbuka (po angl. goblet drum, po arab. طبلة, tabla) patrí medzi perkusné hudobné nástroje.Je to bubon pohárovitého tvaru, horná časť jeho korpusu má miskovitý tvar, spodná časť je kuželovitá alebo valcovitá. Telo bubna sa obvykle vyrába z dreva, keramiky alebo kovu, ako poťah sa väčšinou používa kozia koža. V oblastiach s vysokou vlhkosťou sa používa tiež rybia koža, ktorá je menej náchylná na zmeny vlhkosti. Moderná egyptská darbuka má hliníkový korpus a plastovú blanu, ktorá jej dodáva veľmi jasný a ostrý tón.
Pohárovité bubny sa používajú v mnohých oblastiach sveta. Možno ju nájsť napr. pod názvami darabuka, darebuka, trambuka, derbaki, drbaka, derboka, dombak, dumbek, dombalak, toubeleki, a pod. K bubnom tohto typu patrí taktiež afganský zirbakhali, indické tumbaknari, ghumat a jamuku, japonský shuhai-gata-katamen-daiko alebo thajský thon.
Mouilleron

Poloha

Obec má rozlohu 5,19 km². Najvyšší bod je položený 465 m n. m. a najnižší bod 345 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 33 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gréalou

Poloha

Obec má rozlohu 17,5 km². Najvyšší bod je položený 402 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 258 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zenwalk

Edície

Zenwalk existuje v štyroch verziách, ktoré sa líšia svojim určením.

Standard Edition

Štandardná verzia Zenwalku určená na použitie na Desktope a notebooku.

Live Edition

Live Edition je LiveCD verzia Zenwalk Linuxu. Umožňuje vyskúšať si Zenwalk bez nutnosti inštalácie na pevný disk počítača.

Server Edition

Serverová verzia Zenwalku.

Core Edition

Zenwalk Core Edition je Zenwalk bez X window systému a grafických aplikácií. Je určený pre užívateľov s obmedzeným miestom na disku, alebo ako východiskový bod pre inštaláciu desktopovej stanice, alebo serveru. Core Edition umožňuje nainštalovať len ten software, ktorý uživateľ požaduje.
Rádium

Výskyt v prírode

Pretože všetky izotopy rádia podliehajú pomerne rýchlo ďalšiemu rádioaktívnemu rozpadu, je obsah rádia v prírode mizivo malý. Všetky lokality s vyšším obsahom rádia sú pritom spojené so zvýšeným výskytom uránu a tória.
Známou lokalitou je Jáchymov v Česku (kde sa v siedmich tonách uránovej rudy nachádza približne gram rádia) a tiež napr. Kolorádo (carnotitové piesky), africké Kongo a v oblasť Veľkých jazier v Kanade.

Izotopy rádia a radón

V súčasnej dobe je známych 25 izotopov rádia, z toho 4 sa prirodzene objavujú v prírode. Všetky sú nestabilné a podliehajú ďalšej rádioaktívnej premene. Najvýznamnejšími sú izotopy ²²⁶Ra s polčasom rozpadu 1602 rokov a ²²⁸Ra s polčasom rozpadu 6,7 roku. Ďalšie dva prirodzené izotopy sú ²²³Ra a ²²⁴Ra.
Pri svojej rádioaktívnej premene vyžarujú atómy rádia intenzívne alfa, beta i gama žiarenie, navyše je však značná časť z nich prekurzorom ďalšieho nebezpečného prvku - radónu. Tento plynný prvok sa potom môže z miesta svojho vzniku šíriť vzduchom a pri dlhodobom styku zvyšuje riziko vzniku pľúcnej rakoviny exponovaných osôb. Preto je potrebné pri stavbe obytných budov v oblastiach so zvýšeným výskytom uránu a tória v geologickom podloží dobre izolovať základy stavby a zamedziť tak možnému prenikaniu podzemného radónu do budovy.

Príprava, využitie a riziká

Elementárne rádium je možné pripraviť elektrolytickým rozkladom chloridu rádnatého. Priemyslovo sa však nikde nevyrába a to jednak kvôli svojmu mimoriadne nízkemu výskytu, a jednak kvôli zanedbateľnému praktickému významu a rizikovosti práce s týmto materiálom.
V minulosti sa pri rádioterapeutickej liečbe rakovinových nádorov vkladali do nádoru malé množstvá solí rádia. Pretože je známe, že rakovinové bunky sú prednostne likvidované rádioaktívnym žiarením, viedol tento postup k zahubení väčšiny rakovinou napadnutých buniek vo svojom okolí. V súčasnosti sa na túto liečbu používajú skôr umelo pripravené rádioizotopy ako ⁶⁰Co a ¹³⁷Cs.
Je známy otrasný prípad smrteľného rakovinového ochorenia stoviek žien, ktoré pracovali v továrni vyrábajúcej náramkové hodinky. Na ciferníky týchto hodiniek sa tenkým štetcom nanášalo farbivo s obsahom rádia, ktoré v tme svetielkovalo (luminiscencia). Robotníčky občas oblizli špičku štetca, aby ju udržali dokonale ostrú. Mnoho z nich v nasledujúcich rokoch zomrelo na rakovinu hrtanu, štítnej žľazy a nádory v ústnej dutine.
Existuje podozrenie, že i objaviteľka rádia Marie Curiová zomrela na následky každodenného styku so zvýšenými koncentráciami rádia pri pokusoch o jeho izoláciu.
Štátny znak Macedónska

Štátny znak Macedónska má dizajn podobný bývalým sovietskym znakom. Štátny znak totiž vychádza zo štátneho znaku dnes už zaniknutej Macedónskej socialistickej republiky, ktorá bola súčasťou Juhoslovanskej socialistickej federatívnej republiky. Do 16. novembra 2009 bola na štátnom znaku ešte stále červená hviezda.

Popis

Na štátnom znaku sa nachádzajú symetrické pšeničné vence spolu s listami tabaku a makovicami. Dole sú previazané stuhou s národnými motívmi. Spoločne obklopujú modré macedónske hory a pod nimi tečie vlnitá rieka. Nad horami vychádza zlaté slnko, ktoré má 8 lúčov, toto slnko je aj na štátnej vlajke.
Cabanès (Tarn)

Polohopis

Cabanès má rozlohu 8,86 km². Najvyšší bod je položený 340 m n. m. a najnižší bod 174 m n. m.

Obyvateľstvo

Cabanès má 205 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Christophe Lemaitre

2008-2009

V roku 2008 sa stal v Bydgoszczi juniorským majstrom sveta v behu na 200 metrov. O rok neskôr získal na majstrovstvách Európy juniorov v Novom Sade zlatú medailu v behu na 100 metrov v novom európskom juniorskom rekorde 10,04. Na svetovom šampionáte v Berline sa prebojoval do štvrťfinále, kde bol diskvalifikovaný za predčasný štart.

2010

Na majstrovstvách Európy družstiev 2010 v nórskom Bergene skončil v behu na 100 metrov v novom osobnom rekorde 10,02 druhý, keď ho predbehol iba Dwain Chambers. Dňa 9. júna zabehol na francúzskych majstrovstvách v atletike vo Valence stometrovú trať v čase 9,98 sekundy a stal sa prvým šprintérom bielej pleti, ktorý zabehol stovku pod 10 sekúnd . Na majstrovstvách Európy v Barcelone získal 3 zlaté medaily - v behu na 100 metrov (10,11 s) , 200 metrov (20,37 s)  a v štafete na 4 x 100 metrov spolu s Jimmy Vicautom, Pierre-Alexis Pessonneauxom a Martial Mbandjockom (38,11 s - európsky výkon roka)

2011

V marci pretekal na halových ME v Paríži, kde časom 6,58 s v behu na 60 metrov obsadil tretie miesto. V tento rok pokoril v behu na 100 metrov magickú hranicu až štyrikrát, a to na mítingu v Montreuil (9,96 s), majstrovstvách Európy družstiev v Štokholme (9,95 s), Diamantovej lige v Lausanne (9,95 s) a doposiaľ jeho osobný rekord na národnom šampionáte v Albi (9,92 s). V behu na 200 metrov taktiež pokoril ako jediný beloch v histórií hranicu 20 sekúnd. Túto hranicu pokoril na Majstrovstvách sveta v Daegu, kde nakoniec skončil tretí časom 19,80 s (osobný rekord).

2012

V tomto roku vyhral beh na 100 metrov na ME v Helsinkách časom 10,09 s a so štafetou skončili na treťom mieste (38,46 s). Na olympijských hrách v Londýne štartoval v behu na 200m, kde obsadil 6. miesto (20,19 s) a so štafetou obsadil 3. miesto (38,16 s) po dodatočnej diskvalifikácií americkej štafety z dôvodu dopingového prehrešku jedného aktéra, Tysona Gaya.
Blatná (okres Strakonice)

Historie

Území bylo osídlené od 6. storočí. Mesto bolo založené na križovatke cest medzi Pískom a Plzní a Strakonicami a Prahou. Prvá písomná zmienka o Blatnej pochádza z roku 1235, kedy Vyšemír z Blatné dlžil ako družinník českého krála Václava I. Ve 14. storočí bol zbudovaný farský kostol, obec vlastnil rod velmožov Bavorov ze Strakoníc. V 15. storočí a počiatkom 16. storočí sa Blatná stala hlavným sídlom rodu Pánov z Rožmitálu. Vodní hrad na zámok prestavel kanceliar českého královstva Lev z Rožmitála. Roku 1601 bola Blatná cisárom Rudolfom II. povýšená na mesto. Zámok vlastní od 18. storočí do súčasnosti rodina baronov Hildprandtovcov.

Súčasnosť

Centrum mesta je chránene ako mestská pamiatková rezervácia.
Vysielač Veľké Kostoľany

História

Vysielač Veľké Kostoľany bol dostavaný v roku 1945, no v marci 1945 bol poškodený ustupujúcimi Nemcami. V rokoch 1967-1974 prešiel postupnou modernizáciou týkajúcou sa „zvýšenia výkonu a spoľahlivosti zariadení s možnosťou naďalej spoľahlivo vysielať“.

Šírený program

Z vysielača bolo šírené slovenské zahraničné vysielanie na krátkych vlnách a tiež aj Slobodná Európa.

Prístup

Vysielač sa nachádzal severne od obce Veľké Kostoľany, pri ceste II/504.