Lotus Esprit

Turbo a S3 (1980 – 1986)

V roku 1980 bol predstavený prvý továrenský prepĺňaný Esprit. Pôvodne to bola ďalšia špeciálna edícia pripomínajúca F1 väzby a odráža súčasné sponzorstvo, v tom čase modrej, červenej a chrómovej farby Essex Petroleum a je preto známy ako Essex Esprit. Nový prepĺňaný motor type 910 so s mazaním so suchou kľukovou skriňou. Motor poskytoval výkon 154 kW/210 koní a krútiacim momentom 270 Nm. Zrýchlenie z 0 na 96 km/h zvládne za 6,1 sekundy a maximálna rýchlosť je na hranici 240 km/h.
Tieto výkonové zlepšenia boli spojené s prestavaným a zosilneným rámom a zadným pružením, kde boli pridané horné ramená na zmiernenie namáhania hnacích hriadeľov spolu so zlepšením bŕzd. Verzie Essex boli predstavené s aerodynamickým bodykitom, ktorý navrhol Giugiaro a 15-palcovými 3-dielnymi diskami kolies Compomotive. Vnútri bola jasne červená koža kombinovaná so strešne montovaným stereom Panasonic.
Koncom roku 1980 Lotus efektívne postavil tri rozdielne modely Espritov, so zvláštnym dizajnom rámov a formou karosérie – Domestic S2.2, Export S2.2 a Turbo Esprit. Predstavený v apríli 1981, Turbo Esprit a S3 Esprity boli značným potrebným posilnením; oba nové modely mali spoločný rám.
V apríli 1986 boli ohlásené konečné prevtelenia Giugiaroveho Espritu so zvýšeným kompresným pomerom motora. Narástol aj výkon atmosférického motora na 126 kW/172 koní a krútiaceho momentu na 220 Nm pre Esprit HC a 158 kW/215 koní a 300 Nm pre Turbo Esprit HC so zvýšeným krútiacim momentom, ktorý bol dostupný pri nižších otáčkach.

V8 (1996)

Esprit V8 používal Lotusom vyvinutý celohliníkový motor, prepĺňaný dvomi turbodúchadlami (Garrett T3/60) s uhlom zovretia valcov 90 stupňov, s kódovým označením Type 918. Derek Bell vyvinul kvalitnejšiu prevodovku, ktorá prekonala množstvo problémov so silnejším jednodielnym vstupným hriadeľom. Type 918 bol vyladený z potencionálnych 368 kW/500 koní na 257 kW/350 koní kvôli prevencii pred poškodením prevodovky Renault UN-1, ktorá bola veľmi slabá. Pri teste časopisom Motor Trend v roku 1998 na Ford Proving Grounds, zrýchlenie z 0 na 96 km/h dosiahol za 4,4 sekundy a maximálna rýchlosť prevyšovala 280 km/h. 
Po boku V8 modelov bol vyrábaný model GT3.
V roku 1998 bol modelový rozsah rozdenený na špecifikácie SE a GT, pričom obe mali zmenenú konfiguráciu interiéru, ponúkali podobné výkony, ale SE bol luxusnejší.
Posledné prevtelenie Espritu prišlo v roku 1999 s modelom Sport 350. Iba 50 vyrobených modelov, z ktorých každý ponúkal výkon 257 kW/350 koní (podľa názvu) a viacero motorových, podvozkových a brzdových zlepšení, ako montáž bŕzd AP Racing, tvrdších pružín a kalibrovanej riadiacej jednotky. Bolo urobených aj niekoľko vizuálnych zmien, vrátane pridania veľkého karbónového zadného krídla na hliníkových podstavcoch na miesto štandardného zadného krídla zo sklenených vlákien. Esprit by mohol dosiahnuť 100 km/h za 4,3 sekundy rovnako ako aj z 0 na 160 km/h za 10,1 sekundy, pri jeho hmotnosti 1300 kilogramov ako výsledok mnohých modifikácií.
V roku 2004 bola výroba Espritu dočasne ukončená. V súčasnosti, po 28 rokoch bolo vyrobených celkovo 10 675 Espritov a nová verzia je navrhnutá na výrobu deväť rokov po tom ako vyšiel z výrobnej linky posledný Esprit vo februári 2004.

2013 Esprit

Na Paris Motor Show v roku 2010 popri štyroch ďalších automobiloch v modelovom rade Lotusu, bola odhalená kompletne prepracovaná, nová generácia Espritu, ktorá je plánovaná na produkciu koncom roka 2012 a do predaja sa dostane na jar roku 2013.