google/wiki40b huggingface dataset:
Kvetoslava Benková

Začiatky

Kvetoslava Benková sa narodila 28. júla 1951 v Báčskom Petrovci, kde chodila na základnú školu a neskôr i Gymnázium Jána Kollára. Po ukončení stredoškolského štúdia, sa zapísala sa na Hudobnú fakultu VŠMU v Bratislave, kde získala diplom a hodnosť magistry umenia.
Po skončení hudobnej teórie na HF VŠMU v Bratislave sa vrátila do rodiska, kde sa v Novom Sade zamestnala ako hudobná dramaturgička, redaktorka a režisérka v RTV Nový Sad (v súčasnosti Rádio Televízia Vojvodiny) - pracovala na reláciách hudobných programov rozhlasu a televízie.
Spolupracovala s kultúrno-umeleckými spolkami, umeleckými telesami ako hudobná pedagogička, autorka a režisérka hudobných programov a členka rôznych odborných porôt doma a na Slovensku. Zaraďovaná bola medzi popredné speváčky slovenských ľudových a tanečných piesní vo Vojvodine a na Slovensku.
Kvetoslava Benková umrela po ťažkej a dlhej chorobe 9. júna 2014.

Činnosť

Vydala dve rodinné audiokazety, na ktorých zhrnula vlastný hudobný vývoj, hudbu a spev svojho otca Pavla Čániho, manžela Martina Benku a dcér Slovenky a Margaréty, s ktorými často vystupovala a nahrávala v rozhlase v Novom Sade a v Bratislave. Bola nositeľkou početných ocenení za interpretáciu a skladby. Na viacerých folklórnych podujatiach jej udelili uznania a diplomy .
Vďaka rodinnému zázemiu k slovenským ľudovým piesňam mala blízko už od útleho detstva. Takmer 40 rokov sa aktívne zaoberala zberateľskou činnosťou. Zozbierala na tisícky slovenských ľudových piesní z Vojvodiny, ale aj zo slovenského Málinca a okolia.

Tvorba

Kvetoslava Benková bola autorkou početných ocenených nových lyrických, tanečných a detských piesní či operiet. Tiež sa venovala aj nahrávaniu detských (hudobných) rozprávok, ktoré nahrala na CD nosič v slovenčine, srbčine, maďarčine a rumunčine. Boli to napr. Káčatko prváčatko a Lacík Macík - Slobodana R. Vujačića. Pripravila a upravila stovky slovenských ľudových piesní pre ľudové kapely a profesionálne hudobné telesá, s ktorými často vystupovala na koncertoch a na nahrávkach v Rádiu Nový Sad a v Rádiu Bratislava.
Zemetrasenie v Lisabone

Zemetrasenie v Lisabone je zemetrasenie, ktoré postihlo oblasť Lisabonu v Portugalsku 1. novembra 1755 približne o 9:40 ráno.
Po zemetrasení nasledovali požiare a cunami, ktoré mali za následok silné poškodenie mesta a okolitých oblastí. Predpokladá sa, že zemetrasenie dosiahlo momentové magnitúdo okolo 8,5 až 9,0. Epicentrum zemetrasenia bolo asi 200 km na juhozápad od mysu sv. Vincenta v Atlantickom oceáne. V meste zahynulo asi 10 000 až 100 000 ľudí, čo z neho robí jedno z najničivejších zemetrasení v histórii.
Zemetrasenie umocnilo politické rozbroje v krajine a narušilo koloniálnu politiku Portugalska. Výrazne zapôsobilo na európskych osvietenských mysliteľov a výrazne inšpirovalo k zmenám teodícey. Bolo tiež prvým zemetrasením, ktorého deštruktívne účinky boli vedecky študované v rozľahlej oblasti, čo malo ďalekosiahly dopad na vznik modernej seizmológie a posudzovania ohrozenia zemetraseniami v staviteľstve.
Príčinou zemetrasenia bol pravdepodobne azorsko-gibraltársky transformný zlom, ktorý je hranicou medzi africkou a eurázijskou platňou. Zlom sa tiahne západne od Gibraltáru smerom do Atlantiku. Aktivita zlomu je známa aj z obdobia pred rokom 1755. Je známych 8 zemetrasení v 14. storočí, 5 v 16. storočí a 3 v 17. storočí. V 18. storočí došlo k zemetraseniam v roku 1724 a 1740.
Odraz vlnenia

Odraz vlnenia alebo reflexia vzniká, ak sa prichádzajúce vlnenie dostane k rozhraniu dvoch prostredí. Na tomto rozhraní môže dôjsť k jeho odrazu späť do prostredia, z ktorého vlnenie prichádza. Tento jav nazývame odrazom. Odraz sa riadi zákonom odrazu.
Zákon odrazu je platný pre všetky druhy vlnenia (mechanické vlnenie, elektromagnetické vlnenie).

Dôsledky

V prírode sa môžeme stretnúť s odrazom svetla na hladkých povrchoch (napr. na vodnej hladine).
Existencia odrazu umožňuje v optike konštrukciu zrkadiel a rôznych optických prístrojov.
Skejtbording

Skejtbording alebo hovorovo skejt (angl. skateboarding) je umenie jazdenia a akrobacie na skejtborde. Človek, ktorý používa skejtbord sa nazýva skejtbordista alebo skejter (angl. skateboarder, skater). 
Skejtbording sa niekedy v médiách prezentuje ako extrémny šport, forma umenia, koníček, alebo spôsob premiestňovania. Technika skejtbordingu sa formovala a bola ovplyvňovaná počas dlhšieho obdobia viacerými osobnosťami. Roku 2002 organizácia na športový prieskum American Sports Data zistila, že na celom svete je 12,5 milióna skejtbordistov. 80 % z nich bolo vo vekovej kategórii pod 18 rokov a 74% z nich boli mužského pohlavia.
Skejtboarding je relatívne moderný šport, ktorý vznikol zo snahy o „surfovanie po chodníku“ v Kalifornii v 50. rokoch. Kľúčový trik skejtbordistov nazvaný „ollie“ vznikol až koncom 70. rokov 20. storočia.
Crozant

Poloha

Obec má rozlohu 30,52 km². Najvyšší bod je položený 367 m n. m. a najnižší bod 197 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 538 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Maslo

Maslo je výrobok z mlieka zložený z mliečneho tuku, vody a netukov.

Výroba

Maslo sa vyrába zo sladkej, polokyslej a kyslej smotany. Postup priemyselnej výroby masla a požiadavky na jeho kvalitu upravuje STN 58 0310.
Lebbeke

Obyvateľstvo

Obec má približne 17 989 obyvateľov (2010).
Rozvojový program Spojených národov

Rozvojový program Spojených národov alebo Rozvojový program OSN (skratka UNDP, z angl. United Nations Development Programme) je zvláštna inštitúcia OSN vytvorená v roku 1966, ktorá zodpovedá za riadenie a koordináciu rozvojových projektov a poskytovanie technickej pomoci. Pomáha pri prieskume nerastných zdrojov, pri vyhodnocovaní priemyselného, obchodného a vývozného potenciálu, v transfere technológií, pri profesnom vzdelávaní a pri programoch ekonomického a sociálneho plánovania.
Kľačianka

Prameň

Pramení na severoseverozápadnom úpätí Chabenca (1 955 m n. m.) v Nízkych Tatrách, na východnom svahu vrchu Krámec (1 522,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 420 m n. m..

Opis toku

Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku smerom na severozápad, juhovýchodne od vrchu Vysoká (1 318 m n. m.) sa stáča na sever a tečie Kľačianskou dolinou. Na strednom toku vytvára výrazný oblúk prehnutý na západ, sprava priberá Ľubeľský potok a na krátkom úseku pokračuje severovýchodným smerom. Nad obcou Liptovské Kľačany sa definitívne stáča na sever, vteká do Liptovskej kotliny, kde najprv preteká východným okrajom intravilánu Liptovských Kľačian. Pod obcou sa zľava oddeľuje vedľajšie rameno (ktoré sa následne na úseku dlhom cca 400 m ďalej rozvetvuje), pričom obe korytá pretekajú intravilánom obce Ľubeľa. Na severnom okraji obce sa vedľajšie rameno spája s hlavným korytom (596,9 m n. m.), Kľačianka podteká štátnu cestu č. 18 a následne preteká cez Krmeš. Napokon sa stáča viac na severoseverozápad, podteká železničnú trať č. 180 a diaľnicu D1, preteká obcou Vlachy a neďaleko obce ústi do Váhu.

Ústie

Do Váhu sa vlieva v úseku medzi priehradným múrom Liptovskej Mary a vodnou nádržou Bešeňová, v obci Vlachy v nadmorskej výške cca 522 m n. m.
Zvyškové napätie

Zvyškové napätia alebo vnútorné napätia alebo vlastné napätia (nesprávne pnutia) sú napätia v telese, ktoré ostávajú po procese zaťaženia aj keď už na teleso nepôsobí nijaká vonkajšia sila. Napríklad ak vznikajú pri odlievaní materiálov a nesprávnom ochladzovaní alebo kalení. Alebo napríklad pri vyrazení jamky do povrchu (v strede tlakové na okraji ťahové). Čiastočne sa odstraňujú popúšťaním alebo bainitovaním. Znížiť sa dajú ale už aj zahriatím v horúcej vode (pri 100 °C).
Navonok ich nie je vidieť, lebo sú vo vnútornej rovnováhe, ale ovplyvňujú životnosť materiálu a môžu byť ťahové a tlakové.

Ťahové

Materiál je pod povrchom roztiahnutý - znižujú životnosť a maximálne mechanické zaťaženie (ľahšie sa prehnú alebo roztrhnú).

Tlakové

Materiál je na povrchu stlačený, napr. za studena zlisovaný. 
Povrchové tlakové vlastné pnutia zvyšujú životnosť obrobku . Prirobiť sa dajú tiež napr. gulôčkovaním, t. j. hromadným pieskovaním drobnými oceľovými (alebo inými) gulôčkami. Znižujú únavu materiálu.
Vznikajú aj pri sústružení.
Explorer 17

Technická špecifikácia

Explorer 17 bola rotáciou stabilizovaná guľa s priemerom 95 cm. Na palube boli umiestnené štyri tlakové senzory na meranie celkovej hustoty neutrónov, dva hmotnostné spektrometre a dve elektrostatické sondy na meranie teploty a koncentrácie elektrónov.
Recopa Sudamericana

História

Keď v roku 1988 došlo k vytvoreniu druhého kontinentálneho pohára v Južnej Amerike Supercopa Libertadores, stala sa myšlienka vytvoriť aj kontinentálny superpohár konečne reálnou . Futbalová konfederácia CONMEBOL nazvala nový superpohár Recopa Sudamericana. Názov vychádzal zo zrušeného pohára Recopa Sudamericana de Clubes, ktorý sa hral v dvoch ročníkoch 1970 a 1971. Súčasnú súťaž Recopa Sudamericana však nie je tiež možné zamieňať s inou súťažou s názvom Recopa Sudamericana, kde sa stretávali juhoamerickí víťazi Interkontinentálneho pohára a Recopa Sudamericana de Clubes. Prvý ročník súčasného superpohára Recopa Sudamericana sa hral v roku 1989 a hral sa na dva zápasy. Už v nasledujúcom roku sa už hral iba jeden zápas na neutrálnej pôde, konkrétne v Miami, USA. Ročník 1992 sa hral pre zmenu v japonskom meste Kóbe. V roku 1993 sa hrali znova dva zápasy. Okrem tohto prípadu sa až do roku 1997 hral iba jeden zápas na neutrálnej pôde. V poslednom ročníku pred prerušením v roku 1998 sa hrali znova dva zápasy. Od obnovenia súťaže v roku 2003 sa v prvých dvoch ročníkoch hral jeden zápas na neutrálnej pôde, od roku 2005 sa hrajú už iba dva zápasy, jeden u každého z účastníkov.

Kvalifikácia do súťaže a hrací systém

Do Recopa Sudamericana sa automaticky kvalifikuje víťaz Copa Libertadores a Copa Sudamericana z predchádzajúceho ročníka. Súťaž sa hrá na dva zápasy, teda každý klub odohrá doma jeden zápas. Ak žiadny klub nevyhrá aspoň na počet strelených gólov, hrá sa predĺženie. Nevyužíva sa však pravidlo vstreleného gólu na ihrisku súpera. Ak žiadny tím nedá v súčte oboch zápasov o gól viac ani po predĺžení, nasledujú pokutové kopy, ktoré určia víťaza pohára.
Svetový deň humanistov

História

Svetový deň humanistov začalo oslavovať v osemdesiatych rokoch minulého storočia Americké humanistické združenie (AHA). Jednotlivé zoskupenia v rámci tohto združenia sa spočiatku nevedeli dohodnúť na tom, či Svetový deň humanistov oslavovať pri príležitosti výročia založenia Medzinárodnej humanistickej a etickej únie (IHEU) alebo pri pamiatke na iné udalosti. Koncom osemdesiatych a začiatkom deväťdesiatych rokov AHA a neskôr IHEU schválili rezolúcie, v ktorých vyhlásili Svetový deň humanistov na deň letného slnovratu.

Oslavy

Spôsob, akým sa oslavuje Svetový deň humanistov, sa značne odlišuje medzi miestnymi humanistickými skupinami, odráža individualitu a nedogmatické zásady humanizmu. Napr. Asociácia holandských humanistov vysiela krátke filmy o Svetovom dni Humanistov v holandskej televízii. Asociácia írskych humanistov zase organizuje čítanie poézie v parku. Svetový deň humanistov doposiaľ nebol prijatý všetkými humanistickými organizáciami, avšak mnohé z nich ho začínajú uznávať.
Saint-Paul-d’Izeaux

Poloha

Obec má rozlohu 7,63 km². Najvyšší bod je položený 764 m n. m. a najnižší bod 458 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 309 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hafnarfjörður

Miestny priemysel

Len dva kilometre od Hafnarfjörðuru sa nachádza hliníková huta, patriaca spoločnosti Alcan. Alcan ju chce rozšíriť, čím by sa stala štvrtou najväčšou hutou v Európe.
V referende v roku 2006 občania hlasovali za rozšírenie huty.

Dejiny

V knihe Landnámabók, ktorá popisuje osídľovanie Islandu, sa píše, že prvá zmienka o Hafnarfjörðuru je z konca 14. storočia. Mestský status získal v roku 1908.

Jasné dni

Každý rok sa v máji koná festival Jasné dni. Podujatia zahŕňajú premietanie krátkych filmov a koncerty, a zvyčajne sa Jasné dni končia oslavou islandských námorníkov.

Vikingský festival

Vikingský festival v Hafnarfjörðure sa koná každoročne na letný slnovrat. Miestny bar a reštaurácia Fjörukráin začína a udržuje festival dodnes.

Bazény

Hafnarfjörður má napriek svojej nízkej populácii tri plavecké bazény. Toto je známy jav pre každé mesto na Islande kvôli výskytu geotermálnej energie.

Šport

Miestny futbalový klub FH Hafnarfjordur vyhral trikrát za sebou Islandskú Premier League (2004, 2005, 2006, aj 2008). Mužský hádzanársky klub FH Hafnarfjörður je zase 16-násobný majster Islandu. Konkurenčný klub – Haukar Hafnarfjörður je 9-násobným hádzanárskym majstrom.
Karl Ditters von Dittersdorf

Životopis

Narodil sa v rodine zámožného dvorného divadelného krajčíra. Základné a hudobné vzdelanie mu poskytol jeho otec, ďalšie potom jeho zamestnávateľ - princ Josef Friedrich von Hilderburghausen. Karl Ditters, ktorý bol zamestnaný od 12 rokov ako páža, sa naučil niekoľko svetových jazykov a stal sa obdivovaným huslistom. 
Keď jeho pán odišiel z Viedne, aby sa staral o dedičstvo po otcovi, prepustil Dittersa a ten vo veku 22 rokov nastúpil do dvorného orchestra. V roku 1765 sa však nezhodol s intendantom orchestra, grófom Šporkom o výške honorára, a nastúpil po Michelovi Haydnovi ako kapelník orchestra v dnešnej Oradei. Po rozpustení orchestra sa v Opave zoznámil s kniežaťom, biskupom a murárom Filipom Gotthardom Schlaffgotschom. Titters vstúpil do jeho služieb a jeho nový mecenáš sa pričinil o to, že získal mnoho pôct, z ktorých najvýznamnejšou bolo získanie šľachtického titulu v roku 1773. Postupne bol hajtmanom Jeseníku, Zlatých hor, pobýval v Javorníku, kde strávil 29 rokov.
V roku 1785 bola ale na biskupstvo uvalená nútená správa a Ditters si s novým správcom nerozumel. Po biskupovej smrti musel v núdzi Jesenicko opustiť. Prijal pozvanie na zámok Červená Lhota, kde napísal svoje pamäti a 24. októbra 1799 zomrel. Je pochovaný v obci Deštná.
Jozef Leikert

Život

Niekoľko rokov pracoval v masmédiách, naposledy ako šéfredaktor Gama magazínu. Neskôr bol vedeckým pracovníkom Historického ústavu SAV, hovorcom a neskôr osobným poradcom prezidenta Slovenskej republiky. V súčasnosti je vedúcim Katedry kulturológie Filozofickej fakulty Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre a zároveň pôsobí v Historickom ústave SAV. Okrem toho je predsedom Asociácie organizácií spisovateľov Slovenska a predsedom Klubu spisovateľov literatúry faktu na Slovensku. Získal viacero literárnych cien doma a v zahraničí. Je editorom a spoluautorom niekoľkých odborných kníh.
Gutaperča

Gutaperča (malaj. getah = guma, percha = strom) je zaschnutá mliečna šťava zo stromov rodu gutaperčovník (Palaquium) a rodu pajéna (Payena).

Vlastnosti

Chemicky je podobná latexu, teda prírodnému kaučuku. Na rozdiel od kaučuku (cis-) má gutaperča transpolyizoprénový reťazec. Pri teplote okolo 20 °C je tuhá, málo elastická a krehká. Po zahriatí na 50 °C sa stáva mäkkou a tvarovateľnou.
Eckart Reinmuth

Životopis

V rokoch 1969 až 1974 študoval protestantskú teológiu na univerzite v Greifswalde. Po skončení štúdia pôsobil až do roku 1981 ako odborný asistent na teologickej fakulte Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg. Nasledujúcich päť rokov potom strávil v praktickej pastorácii.
Do akademického sveta sa vrátil až v roku 1986, kedy začal vyučovať Nový zákon na Kirchliche Hochschule v Naumburgu. Po habilitácii na univerzite v Jene v roku 1992 pôsobil dva roky v Inštitúte protestantskej teológie na Pädagogische Hochschule Erfurt-Mühlhausen.
Od roku 1995 bol riadnym profesorom Nového zákona na univerzite v Rostocku. V januári 2017 bol emeritovaný.
Prémeyzel

Polohopis

Prémeyzel má rozlohu 7,63 km². Najvyšší bod je položený 750 m n. m. a najnižší bod 290 m n. m.

Obyvateľstvo

Prémeyzel má 244 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Saint-Médard-en-Forez

Poloha

Obec má rozlohu 10,39 km². Najvyšší bod je položený 656 m n. m. a najnižší bod 387 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 924 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dvojčlen

Dvojčlen alebo binóm alebo mnohočlen s dvoma členmi je mnohočlen, ktorý má dva členy; súčet dvoch jednočlenov (monómov). Napr. .
Dvojčleny a vzorce s nimi spojené patria k základným matematickým nástrojom. Dvojčleny nachádzajú uplatnenie v rôznych výpočtoch počnúc kvadratickými rovnicami až po výpočet pravdepodobnosti. S dvojčlenmi súvisia vzorce pre skrátené násobenie, ktoré sa často používajú pri úpravách rôznych algebraických výrazov. V zhode s vyššie uvedenou definíciou sú dvojčleny výrazy  a , pričom  a  môžu byť čísla, parametre alebo algebraické výrazy.
Nasledujúci príklad ukazuje, ako rozdielne môžu byť dvojčleny.
, , ,
V príklade  sú oba členy dvojčlenu súčiny, a to  (prvý člen dvojčlenu) a  (druhý člen dvojčlenu).
V poslednom príklade  je prvým členom výraz  a druhým členom je výraz .
Kálí

Kálí je indická bohyňa, ochrankyňa materstva, neskôr spájaná s krvavými obeťami; manželka boha Šivu. Zobrazovali ju s čiernym telom, červenou tvárou a desiatimi rukami držiacimi zbrane.
Thomas Telford

Ellesmerský kanál

Veľkým úspechom sa stal Ellesmereský kanál, prieplav spájajúci uhoľné bane a železiarne vo Wrexhame s Chesterom a Shrewsbury. Súčasťou tejto stavby je jeden z technických divov priemyselnej revolúcie - Pontcysyllteský akvadukt, preklenujúci údolie rieky Dee. Je 305 m dlhý a má 19 liatinových oblúkov. Koryto kanála bolo skonštruované zo zliatinových dosiek spájaných rybinovacou drážkou a spevnených cementom. Kanál je dodnes v prevádzke.

Kaledónsky kanál

Po dokončení Ellesmerského kanála sa Telford vrátil do rodného Škótska a riadil stavbu Kaledónskeho kanála, ktorý okrem iného prechádza jazerom Loch Ness. Medzi jeho ďalšie preslávené stavby patrí visutý most Menai Suspension Bridge (1819 – 1826) spájajúci ostrov Anglesey s pevninou vo Walese, Conwy Suspension Bridge (1822 – 1826) a londýnske doky (Katherine's Docks 1824 – 1828). Bol tiež významným staviteľom britskej cestnej siete. Za svoj život postavil viac ako 1000 míľ ciest (napr. Londýn - Holyhead).
Épinal (mesto)

Geografia

Susedné obce: Golbey, Dinozé, Chantraine, Jeuxey a Deyvillers.

Šport

V meste sídli hokejový klub Gamyo Epinal, ktorý hrá najvyššiu francúzsku hokejovú súťaž Ligue Magnus.
Střebovský kopec

Ochrana

Predmetom ochrany je fragment xerotermných rastlinných spoločenstiev na podklade granodioritov Dyjského masívu, chránené druhy napr. krivec český, poniklec veľkokvetý, divozel tmavočervený.
Izotón

Izotón je označenie dvojice rôznych atómov, ktoré majú v jadre rozdielny počet protónov (rozdielne protónové číslo), ale rovnaký počet neutrónov v jadre (rovnaké neutrónové číslo). Napríklad ¹²B a ¹³C sú izotóny, nakoľko počet protónov v bóre je 5 a v uhlíku 6, no počet neutrónov majú oba rovnaký - 7.
Plánovanie trasy

Princíp

Hľadanie trasy v mape podľa zadaných súradníc prebieha pomocou algoritmov hľadania najkratšej trasy v grafe. Najjednoduchším algoritmom umožňujúcim nájsť cestu v grafe je Dijkstrov algoritmus, pri komplikovanejších navigačných systémoch sa využíva A* algoritmus. Táto schopnosť vyžaduje, aby navigačný systém obsahoval uloženú mapu vo forme grafu.

Doplnkové služby

Navigačný systém je obvykle schopný vyhľadanú trasu zobraziť na displeji v kontexte mapy, aby vodič videl, kam pôjde. Počas jazdy navigačný systém ukazuje bezprostredné okolie vozidla, ak je toto vybavené GPS prijímačom. Navigačný systém môže užívateľovi poskytnúť itinerár cesty s predným rozpisom všetkých križovatiek, odbočiek a dojazdových časov k ním, prípadne môže poskytnúť automatickú hlasovú navigáciu, kedy hlasový výstup navigácie informuje vodiča o potrebe zmeny smeru na križovatke. V prípade, že vodič opustí vytýčenú trasu, je navigačný systém schopný automaticky prepočítať trasu a navrhnúť nové riešenie.
Vorvaňovcovité

Vorvaňovcovité (lat. Ziphiidae alebo Hyperoodontidae) je čeľaď bezkosticovcov. Rody z tejto čeľade sa po slovensky volajú vorvaňovec.
Dionýz Kuráň

Životopis

Dino Kuráň sa narodil 16. marca 1971 v meste Považská Bystrica. V miestnych skalných oblastiach sa začal, v druhej polovici 80. rokov, zaoberať lezením v Horolezeckom klube Manín. Tento klub patrí medzi najstaršie a najväčšie na Slovensku a má bohatú tradíciu vo výkonnostnom horolezectve, mnoho jeho členov patrilo do slovenskej špičky i reprezentácie. V týchto podmienkach sa mladý talentovaný lezec rýchlo rozvíjal a po niekoľkých rokoch lezenia získal kredit ako jeden z najlepších slovenských lezcov. Už v roku 1992 sa dostal do reprezentačného družstva Slovenska, kde s malými prestávkami pre zdravotné problémy bol jeho členom až do posledných dní. Zahynul krátko pred Vianocami 22. decembra 2012 v masíve Malého Kežmarského štítu. Zo steny ho záchranári vyprosťovali do neskorých večerných hodín. Spolu s ním liezla aj známa slovenská lezkyňa Petra Škorvánková. S najväčšou pravdepodobnosťou ho strhla prachová lavína.

Pôsobenie na skalkách

Lezecké umenie ukázal najskôr celkom prirodzene na domácich skalách, v Manínskej tiesňave, Súľovských skalách a inde na Slovensku. Okrem prelezov väčšiny najťažších ciest otvoril desiatky svojich vlastných prvovýstupov, ba dokonca celých lezeckých oblastí, ako napr. v posledných rokoch oblasť pri Ladcoch alebo Sokolie skaly. K jeho najťažším a najznámejším cestám patrí Vertikálny balet, stupeň obťažnosti 9+, prvé voľné prelezenie Veľkého Hermana, 9+/10-, Pre bicepsa, 9+/10-, atď., atď. Jeho cesty sa stali známe nielen tvrdou klasifikáciou, ale aj psychickou náročnosťou s minimom istení. V podobnom štýle sa mu darili aj prelezy ťažkých ciest v pieskovcových oblastiach, kde v 90. rokov otvoril aj niekoľko náročných prvovýstupov ako napr. Clearingové saldo, Vysoký vztlak alebo Srdcová záležitosť. Tieto Kuráňove výstupy majú pre ich charakter minimum alebo žiadne opakovanie.
Spriadač medvedí

Bionómia druhu

Ide o palearktický druh. Motýľ sa vyskytuje v jednej generácii do roku. Lieta od júla do konca augusta. Vyskytuje sa na vlhkých lúkach, krovinatých stráňach, okrajoch vôd, na lesných čistinkách a cestách. Niekedy zalieta i do záhrad. Motýle sú aktívne najmä v noci a nad ránom, kedy hlavne samčekovia prilietajú i na svetlo. Druh sa pári predovšetkým v noci. Počas svojho života neprijíma potravu, lebo má zakrpatený cuciak. Niekedy zastihneme po vyrušení samičku i cez deň, keď lieta pomaly a kľukatým letom. Vtedy sa dá chytiť a pomerne ľahko nám znesie vajíčka. Pri napadnutí predátorom imágo padá na zem a imituje mŕtveho jedinca. Okrem toho sú pre mnohých predátorov jedovaté. Druh prezimuje v štádiu mladej húsenice (druhý až tretí instar) vo vegetácii na zemi.

Vajíčko

Samička po oplodnení znáša na listy živnej rastliny pomerne hodne menších bledožltých vajíčok v plošných znáškach po 200 až 1 200 kusov (výnimočne bolo opísaných až 1 800 kusov v znáške od jednej samičky). Z týchto sa v auguste až septembri po cca 10 až 14 dňoch liahnu malé húseničky.

Húsenica

Húsenica je na svojom povrchu chránená silnejšou vrstvou chĺpkov, ktoré sú po celom jej tele. Je heliofilná, polyfágna. Spočiatku sú červeno-hnedé s malými bielymi škvrnkami a s dlhými chĺpkami. Neskôr sú čierno sfarbené s bielymi bradavičkami na bokoch. Živí sa rôznymi druhmi rastlín: Taraxacum, Plantago, Galium, Urtica, Rumex a iné.

Kukla

Kukla spriadača medvedieho je čiernej farby, nepravidelného tvaru a býva uložená v šedom zámotku, ktorý je premiešaný s chĺpkami z húsenice. Leží na zemi medzi rastlinstvom. Z kukly sa imágo liahne za dva až tri týždne po zakuklení.