google/wiki40b huggingface dataset:
Gigny-sur-Saône

Poloha

Obec má rozlohu 14,36 km². Najvyšší bod je položený 183 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 522 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ormes (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 9,8 km². Najvyšší bod je položený 214 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 523 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slovenský superpohár vo futbale 2009

Zápas o Slovenský Superpohár na rok 2009 bol futbalový zápas, ktorý sa uskutočnil v nedeľu 5. júla 2009 v Dolnom Kubíne. Stretli sa tu víťaz Corgoň ligy 2008/09, Slovan Bratislava, a víťaz Slovenského pohára 2008/09, MFK Košice. Slovan vyhral Superpohár dvakrát, a to v rokoch 1994 a 1996, Košice raz v roku 1997.
V tomto zápase vyhral Slovan 2:0, pričom oba góly strelil Pavol Masaryk.

Výber miesta zápasu

V utorok 16. júna SFZ potvrdil klub MFK Dolný Kubín záujem zorganizovať zápas. Podľa Miloša Tomáša, generálneho sekretára SFZ, sa miesto zápasu určilo aj vďaka tomu, že mužstvo MFK Dolný Kubín postúpilo po dlhšom čase do I. ligy, o spropagovanie futbalu zo spoločenského hľadiska v tomto meste, a aj vďaka primátorovi Ing. Ivanovi Budiakovi. O dva dni neskôr 18. júna vyžreboval Slovenský futbalový zväz Slovan ako domáce mužstvo. O zmene hracieho času zo 17:15 na 17:00 informovala úradná správa SFZ z 26. júna.
Zápas neodvysielala Slovenská televízia z dôvodu redukcie rozpočtu, a tak zápas vysielal v priamom prenose len internetový server huste.sk.
Europoidná rasa

Europoidná rasa (synonymá pozri nižšie) je ľudská rasa, ktorej príslušníci sa vyznačujú svetlou kožou, rovnými až vlnitými vlasmi, úzkym nosom, tenkými perami. K europoidnej rase patrí napr. väčšina Európanov.

Synonymá

Medzi iné názvy patrí: europidná rasa, kaukazoidná rasa, kaukazská rasa, eurázijská rasa, europoidi, europidi, európsko-ázijská rasa, biela rasa, bieli, belosi, leukodermi; slovo rasa možno zameniť za slovo plemeno.
Lokalita břízy ojcovské u Volyně

Ochrana

Dôvodom ochrany je jedinečná lokalita zriedkavej brezy ojcovskej (Betula oycoviensis).
Saint-Agnan-le-Malherbe

Poloha

Obec má rozlohu 6,14 km². Najvyšší bod je položený 228 m n. m. a najnižší bod 114 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 122 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montenils

Poloha

Obec má rozlohu 5,3 km². Najvyšší bod je položený 201 m n. m. a najnižší bod 162 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 36 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sacharovova cena za slobodné myslenie

Sacharovova cena za slobodu myslenia je ocenenie, ktoré každoročne udeľuje Európsky parlament. Pomenované je po sovietskom vedcovi a disidentovi Andrejovi Sacharovovi. Európsky parlament ju udeľuje od roku 1988 tým jednotlivcom a organizáciám, ktorí bojujú za ľudské práva a slobody.
Každoročne sa odovzdáva okolo 10. decembra, čím si Parlament pripomína podpis Všeobecnej deklarácie ľudských práv členmi OSN v roku 1948.
Hostivař

Hostivař je katastrálne územie v juhovýchodnej časti Prahy, ktoré spoločne s Hornými Měcholupmi tvorí mestskú časť Praha 15. Patrí do obvodu Praha 10 a správneho obvodu Praha 15. Pred pripojením k Prahe 1. januára 1922 bola Hostivař samostatná obec ležiaca pri Botiči (predtým Vinného potoka). Územie Hostivařu je však omnoho väčšie a leží na ňom niekoľko celkov vnímaných ako mestské štvrte.
Rozloha Hostivařu je 8,01 km² (78 % mestskej časti Praha 15), počet obyvateľov v roku 2001 bol 15 438 (55,8 % z MČ Praha 15), v Hostivaři bolo 1345 domov a 8591 bytov.
Saint-Cyr-sur-Mer

Poloha

Obec má rozlohu 21,15 km². Najvyšší bod je položený 254 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 11 769 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Verdets

Poloha

Obec má rozlohu 5,62 km². Najvyšší bod je položený 250 m n. m. a najnižší bod 177 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 279 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Július Holesch

Životopis

Advokát v Banskej Bystrici. Zahynul v 1. svetovej vojne ako poručík.
Prešovsko-tarnovská železnica

Prešovsko-tarnovská železnica (poľ. Kolej transkarpacka, nem. Eperjes-Tarnówer Bahn, maď. Eperjes-Tarnówi Vasút) bola železničná trať, vedúca medzi Prešovom a Tarnówom. Vznikla za účelom lepšieho prepojenia severovýchodného Uhorska s Haličou v 70. rokoch 19. storočia.

Vznik

Aj keď prvé zámery prepojenia regiónov viedli z Prešova cez Dukliansky priesmyk do Przemyśla, v roku 1870 bola vo Viedni povolená výstavba trate do Tarnówa cez Muszynu. Konkurz na jej stavbu a prevádzkovanie vyhrala viedenská banka Union, ktorá mala postaviť a prevádzkovať uhorskú časť trate. Železnicu Prešov – Sabinov – Orlov – Tarnów budovali pre dve koľaje, no položenie druhej bolo podmienené až dosiahnutím určitej vyťaženosti a zisku. Projekt stavby bol schválený v júni 1871, zmluvu na výstavbu podpísala banka 1. októbra 1871 s Oskarom Pongrátzom. Vo februári 1872 vznikla akciová spoločnosť „Uhorská časť prešovsko-tarnówskej železnice“, na ktorú banka previedla koncesné práva i stavebnú zmluvu. Samotná výstavba mala trvať 23 mesiacov a tak 3. marca 1873 bola dotiahnutá a odovzdaná trať po hraničnú obec Orlov. Prvé vlaky boli na 55 km dlhú trať vypravené 1. mája a obsluhovali 8 zastávok.
Už počas výstavby prebiehali rokovania o odkúpení trate spoločnosťou KBŽ, no tie zlyhali, nakoľko spoločnosť KBŽ nemala záujem o prevádzkovanie trate, ale len vlastnenie. Napokon sa majiteľom slovenskej časti Prešovsko-tarnówskej železnice stala spoločnosť MÁV.
Spojenie s Haličou napokon viedlo východnejšou trasou cez Medzilaborce, dokončené v roku 1874, preto bolo prepojenie Orlova na poľský úsek dokončené a trať sprevádzkovaná až v roku 1876. Plánovaná druhá koľaj bola nepotrebná a trať je okrem kratšieho úseku pri Tarnówe v Poľsku dodnes jednokoľajná. 
V súčasnosti vedie v trase slovenského úseku železničná trať Košice – Muszyna.
Weislingen

Poloha

Obec má rozlohu 7,01 km². Najvyšší bod je položený 374 m n. m. a najnižší bod 245 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 563 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Angy

Poloha

Obec má rozlohu 3,6 km². Najvyšší bod je položený 130 m n. m. a najnižší bod 37 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 197 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fantasy

Fantasy je umelecký žáner založený na fiktívnom príbehu, v ktorom môžu mať charaktery magické schopnosti, alebo nedosiahnuteľné/prehnané vlastnosti. Fantasy mieša fantastické (neznáme, neskutočné, divné) s reálnosťou. Téma, alebo hlavná myšlienka je často vážna, zahŕňajúca sociálne a politické problémy, alebo môže byť téma univerzálnejšia a zaoberá sa ľudskými hodnotami alebo emóciami.
Od science fiction ako aj u hororu sa odlišuje na prvý pohľad dejom zasadeným do fiktívnej doby bez „high-tech“. Postavy často bývajú mnohých rás prevzatých z mytológie, iných fantasy románov, alebo autor vytvára svoje vlastné rasy napr. elf, trpaslík, škriatok, drak, urgal, hobit, gnóm a mnoho iných. Taktiež je možné pozorovať množstvo historických a mýtických motívov použitých na dokreslenie deja. Využíva sa najmä v literatúre a vo filme. 
Za fantasy v jej začiatkoch by sme mohli považovať aj legendu o kráľovi Artušovi a podobné diela, no najvýznamnejšie prispel k jej rozmachu J. R. R. Tolkien (Pán prsteňov, Hobbit, Silmarillion) Dnes sa týmto žánrom zaoberá množstvo autorov ako napríklad Patrick Rothfuss, David Gemmel, George R. R. Martin, Tim Powers, Terry Pratchett, Jiří Kulhánek, Garth Nix a mnoho, mnoho ďalších. Asi (komerčne) najznámejšie sú fantasy série Pán prsteňov, Harry Potter, Odkaz Dračích jazdcov a Súmrak. Avšak iba Pán prsteňov sa môže uvádzať ako žáner definujúci. Fantasy literatúra má mnoho subžánrov a je veľmi pestrá. Väčšina fantasy býva zasadená do čias raného stredoveku (nie vždy), kde autor vytvára vlastný svet, postavy, rasy, faunu a flóru, zápletku, mágiu... Vlastne je všetko založené len na autorovej fantázii. Dobrá fantasy má ale vždy vytvorené svoje pravidlá ktoré dávajú zmysel a neporušujú sa (nenastane „nechcená“ absurdita okamihu), čo pomáha udržať knihu vo vierohodnej rovine.
Capability management

Capability management (v preklade: manažment schopnosti, potenciálny manažment), je manažment, ktorého úlohou je vyvážiť ekonomickú situáciu a postavenie podniku na trhu v zmysle pružného reagovania na súčasné operatívne požiadavky použitím súčasnej i budúcej kapacity, resp. vybavenia, pričom prioritnou snahou je dospieť k určitým strategickým cieľom spoločnosti, neodmysliteľne tiež s využitím schopností, nadania a talentu manažérov a celej personálnej sféry firmy. Zavádza inovácie a napomáha pri rozhodovaní a modelovaní podnikovej stratégie. Prioritne tento manažment je zodpovedný za budovanie a rozvíjanie kapacity za cieľom rozvoja a dosahovania požadovaných výsledkov.
Tento manažment je zameraný na vybudovanie a ďalšie rozvíjanie ľudského potenciálu. Využíva sa najmä na rýchle a bezpečné dodávanie projektov, návrhov a plánov kompetentným osobám. Docielia sa tak neobvyklé a pozoruhodné výsledky.
Nadanie (ang. capability), schopnosť manažéra. Existuje mnoho definícií nadania. Bežne sa nadanie chápe ako súbor vlastností a schopností, ktoré manažérovi umožňujú podávať výnimočné výkony v niektorej oblasti činnosti.
Heardov ostrov (ostrov)

Heardov ostrov je vulkanický ostrov s rozlohou 368 km², nachádzajúci sa v Indickom oceáne, patriaci do teritória Heardovho ostrova, ktoré je pod správou Austrálie. Ostrov je od austrálskej pevniny vzialený 4 100 km juhozápadným smerom a 1 000 km severne od pobrežia Antarktídy. Ostrov je neobývaný, najbližšia obývaná pevnina sú 400 km vzdialené francúzske Kergueleny, kde sa nachádza výskumná stanica s približne sto člennou posádkou.
Heardov ostrov prvýkrát zahliadol moreplavec Peter Kemp v roku 1833 počas plavby z Kerguelenov do Antarktídy. Oficiálny objav ostrova prezentoval John Heard v roku 1853, po ktorom nesie aj meno. Počas rokov 1855 – 1880 bol ostrov dokonca trvalo obývaný lovcami tuleňov, no po ich vyhubení ostrov opustili. Neskôr bol ostrov pod britskou správou, v roku 1947 prešiel pod správu Austrálie.

Geografia

Topograficky dominantý útvar ostrova je aktívny vulkán Big Ben, s výškou 2 745 m najvyšší vrch a zároveň aj jeden z dvoch aktívnych vulkánov Austrálie a ňou spravovaných teritórií. Severozápadný okraj tvorí polostrov Laurens, ktorý je taktiež vulkanického pôvodu (Anzac Peak – 715 m).
Približne 80 % povrchu ostrova pokrýva ľad, na úbočiach Big Benu sa nachádzajú aj dva ľadovce. Ich rozsah je dobrým príkladom globálneho otepľovania. V roku 1947 ich hranica kočila až na pobreží, dnes sú od neho vzdialené stovky metrov.

Podnebie

Ostrov sa nachádza v subarktickom pásme, čo sa prejavuje aj na klimatických podmienkach. Počasie na Heardovom ostrove je drsné, s ročnými priemernými teplotami 4 °C (najvyššia teplota bola nameraná v zálive Spit Bay – len 21 °C). Počet slnečných hodín je 2,4 hod. za deň v novembri a 0,8 hod. denne v júni. Priemerná rýchosť vetra je 26 km/hod a ročný úhrn zrážok predstavuje 1 350 mm.
Plyn

Plyn alebo plynné skupenstvo alebo plynná látka je jedno zo základných skupenstiev, pri ktorom sú jednotlivé častice látky relatívne ďaleko od seba, voľne sa pohybujú v priestore a pôsobia na ne zanedbateľne malé príťažlivé sily.
V porovnaní s kvapalinami a tuhými látkami majú plyny o mnoho menšiu hustotu a viskozitu a sú stlačiteľné. Plyn patrí s kvapalinou do skupiny „tekutín“. Na zjednodušené skúmanie vlastností plynov sa používa ideálny plyn. Skutočný plyn alebo reálny plyn má na rozdiel od plynu ideálneho aj viskozitu, teda vnútorný mechanický odpor a nedá sa úplne stlačiť.
Škoda 1203

Škoda 1203 je úžitkový automobil, ktorý sa začal vyrábať v českom Vrchlabí v roku 1968. O päť rokov neskôr bola časť výroby presunutá do Trnavy, a v roku 1981 celá produkcia - pod názvom Škoda TAZ a neskôr TAZ 1500. V závode vo Vrchlabí sa vyrobilo v rokoch 1968 - 1981 69 727 kusov. Prvý prototyp pod označením Š 979, ktorý sa líšil prevedením karosérie, bol postavený na jar v roku 1957, tento prototyp poháňal motor zo Škody 1201. V spolupráci s ČZ Strakonice sa mal na podvozku Š 1203 stavať agromobil Š 998 na spôsob nemeckého Unimogu, celkom sa však vyrobilo len 23 exemplárov. Produkcia v Trnave bola ukončená až v roku 1999 pre odbytové ťažkosti týchto už vtedy značne zastaraných áut. Po roku 1999 vo výrobe tohto „nesmrteľného“ automobilu pokračovala (na zákazku) malá česká firma Ocelot.
Pirin

Ochrana prírody

Väčšina územia patrí do Národného parku Pirin.
Jodid draselný

Organická chémia

Jodid draselný slúži ako zdroj jodidového iónu pre organickú syntézu. Užitočnou aplikáciou je príprava aryljodidov z aréndiazoniových solí.

Analytická chémia

Jodid draselný spolu so zásaditým dusičnanom bizmutitým - BiO(NO₃) • H₂O sú surovinami na prípravu Dragendorffovho činidlá - KBiI₄.

Použitie

Medzi hlavné oblasti použitia jodidu draselného patrí využitie ako potravinový doplnok pre krmivá (je označený ako prídavná látka (E 917), prekurzor jodidu strieborného a ako zložka dezinfekčných prípravkov. Jodid draselný sa tiež pridáva do prostriedkov na vlasy a niekedy sa s ním „jodiduje“ kuchynská soľ. Využíva sa tiež pre potláčanie fluorescencie v biomedicínskom výskume vďaka kolíznemu potláčaniu fluorescencie jodidovým iónom.

SSKI

Nasýtený roztok jodidu draselného, označovaný skratkou SSKI, sa používa pri liečbe hubovej infekcie sporotrichózy. Pretože je jodid draselný veľmi rozpustný vo vode, obsahuje SSKI 1 g jodidu draselného na mililiter roztoku. Jodid draselný obsahuje cca 76,4% (hmotnosti) jodidu, teda cca 764 mg na mililiter.
Nasýtené roztoky jodidu draselného možno použiť aj pre núdzovú liečbu hypertyroidizmu, pretože vysoké dávky jodidu dočasne potláčajú sekréciu tyroxínu v štítnej žľaze.
Roztoky vytvorené z niekoľkých kvapiek SSKI pridaných do nápojov je možné použiť aj ako expektorans, k zvýšeniu obsahu vody v sekréte dýchacieho ústrojenstva a teda umožnenie lepšie vykašliavanie.

Ochrana proti radiácii

Jodid draselný sa podáva preexpozičných perorálnych tabletách. Prijatý jód nasýti štítnu žľazu a zníži sa tým vychytávanie rádionuklidov jódu počas pobytu v rádioaktívne zamorenom prostredí.

Nežiaduce reakcie

Boli hlásené prípady, kedy liečba jodidom draselným spôsobovala opuch príušných slinných žliaz, pretože jodid draselný stimuluje tvorbu slín. Medzi nežiaduce účinky SSKI, ak sa podáva orálne dospelému človeku v dávkach cca 250 mg jodidu draselného niekoľkokrát denne (5 kvapiek niekoľkokrát denne) pre blokádu štítnej žľazy, prípadne ako expektorans, patrí akné, strata chuti a žalúdočné nevoľnosti. Objavuje sa v niekoľkých prvých dňoch, než si telo zvykne na medikáciu. Vážnejšie vedľajšie účinky, ktoré vyžadujú poradu s lekárom, sú zvýšená teplota, slabosť, nezvyčajná vyčerpanosť, opuch šije alebo krku, bolesti v ústach, vyrážka, nevoľnosť, zvracanie, bolesti žalúdka, neobvyklá tepová frekvencia, necitlivosť alebo brnenie rúk alebo nôh alebo kovová chuť v ústach.

Bezpečnosť

Jodid draselný je mierne dráždivý, pri práci je potrebné používať ochranné rukavice. Nadmerná chronická expozícia môže mať nežiaduce účinky na štítnu žľazu. Jodid draselný je možný teratogén (môže spôsobovať strumu u plodu).
Ghibellin

Ghibellin (iné názvy: gibelín, pôvodne ghibellino, Waiblingovec) (podľa nemeckého hradu Weiblingen) bol prívrženec cisárskej moci v 12. a 13. storočí proti pápežovi; protivníci guelfov. Ghibellini boli na strane Nemcov (Hohenštaufovcov).
Stekene

Obyvateľstvo

Obec má približne 17 350 obyvateľov (2010).
Ménil-sur-Saulx

Poloha

Obec má rozlohu 12,03 km². Najvyšší bod je položený 291 m n. m. a najnižší bod 214 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 273 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Génos (Hautes-Pyrénées)

Poloha

Obec má rozlohu 23,63 km². Najvyšší bod je položený 3 022 m n. m. a najnižší bod 939 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 157 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Martin-de-Laye

Poloha

Obec má rozlohu 9,56 km². Najvyšší bod je položený 81 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 494 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mária Alžbeta Habsbursko-lotrinská

Detstvo

Mária Alžbeta sa narodila 13. augusta 1743 ako piata dcéra a šieste dieťa kráľovského páru. Bola pokrstená ako Mária Alžbeta Jozefa Johana Antónia Habsbursko-lotrinská.

Výchova a vzdelanie

Mária Alžbeta vyrastala v detskej časti paláca s ostatnými súrodencami. Mala k dispozícií svoje vlastné služobníctvo a na jej výchovu dozerala vychovávateľka. Výchova detí na cisárskom dvore podliehala prísnym pravidlám, ktoré stanovovala samotná Mária Terézia. Tá dbala najmä na správnu stravu, hygienu a dostatočný pohyb.
Mária Alžbeta sa štúdiu a vzdelaniu veľmi nevenovala. Vystriedalo sa u nej niekoľko vychovávateliek, ktorými boli grófky Belruptová, Heisterová, Erdödyová, a dokonca aj jeden vychovávateľ, gróf František Norbert Trauttmanndorf.

Sobášna politika

Rovnako ako všetci jej súrodenci, aj Mária Alžbeta sa mala stať obeťou sobášnej politiky svojej matky. Uchádzal sa o ňu napríklad poľský kráľ Stanislav II. August Poniatowski, ale aj vojvoda Benedetto Maria, ktorý bol synom Karola Emanuela I. Sardínsko-piemontského.

Choroba a vstup do kláštora

15. augusta 1767 zomrela jej sestra, Mária Jozefa, na kiahne. Mala sa vydávať za neapolsko-sicílskeho kráľa Ferdinanda I.. Krátko na to ochorela aj samotná Mária Alžbeta, ktorá dokonca dostala 29. októbra toho istého roku posledné pomazanie. Nakoniec sa jej však podarilo uzdraviť, no po chorobe zostala jej tvár pokrytá jazvami. To bol dôvod, prečo sa nikdy nevydala. Jej jedinou možnosťou bolo vstúpiť do kláštora. Tak sa nakoniec stala opátkou v Ústave šľachtičných v Innsbrucku.
Kremenčuk

Dejiny

Mesto vzniklo v 16. storočí. V roku 1638 bolo opevnené. Od roku 1802 sa Kremenčuk stal újazdným mestom Poltavskej gubernie.
25. marca 1918 mesto obsadili rakúsko-uhorské a nemecké vojská. Počas ruskej občianskej vojny prechádzalo často z rúk do rúk. 30. novembra 1918 ho ovládli národné ukrajinské vojská atamana Symona Petľuru. 1. februára 1919 ho obsadili boľševici, následne 10. augusta bielogvardejské vojská generála Denikina a napokon 20. decembra opäť boľševici.
V medzivojnovom období sa v meste rozvíjal priemysel. Po nacistickom vpáde bolo okupované od 3. septembra 1941 do 29. septembra 1943. Vzhľadom na mosty bolo strategickým cieľom obidvoch bojujúcich strán. Počas bojov o prechody cez Dneper v okolí mesta prebiehali ťažké boje.
Argançon

Poloha

Obec má rozlohu 8,2 km². Najvyšší bod je položený 275 m n. m. a najnižší bod 155 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 101 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sitno (geomorfologická časť)

Polohopis

Územie sa nachádza v strednej časti Štiavnických vrchov a zaberá strednú časť podcelku Sitnianska vrchovina. Západným a južným smerom susedí časť Sitnianske predhorie, severovýchodným a východným smerom nadväzuje geomorfologická časť Štiavnická brázda. 
V západnej časti územia pramení na severozápadnom úpätí Sitna riečka Jabloňovka, významný prítok Sikenice. Na západnom okraji leží Počúvadlianske jazero, ktorým preteká Klastavský potok, pokračujúci do Belujského potoka. Východné oblasti tejto časti pohoria odvodňujú prítoky Štiavnice.

Chránené územia

Najvyššia a najatraktívnejšia časť Štiavnických vrchov leží v jadre Chránenej krajinnej oblasti. Osobitne chráneným územím je masív najvyššieho vrchu, ktorý patrí do národnej prírodnej rezervácie Sitno a prírodná rezervácia Holík.

Turizmus

Sitno a jeho okolie patrí medzi najstaršie centrá turistiky na Slovensku, pričom v jeho okolí vznikli prvé značené chodníky už v 80. rokoch 19. storočia. Poloha územia v blízkosti pamiatkových rezervácii miest Banská Štiavnica a Štiavnické Bane, no i v susedstve obľúbeného Počúvadlianskeho jazera, predurčuje centrálnu časť pohoria na veľmi atraktívny cieľ turistov. Milovníci histórie vyhľadávajú Sitniansky hrad a pozostatky starovekého hradiska na vrchole legendami ovenčeného Sitna.
Warluzel

Poloha

Obec má rozlohu 4,02 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 251 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Charlotte Amalie

Charlotte Amalie nachádzajúce sa na ostrove Saint Thomas je hlavné mesto nezačleneného územia (unincorporated territory) USA Americké Panenské ostrovy. V roku 2004 malo 19 000 obyvateľov. V minulosti bol rovnomenný prístav rajom pirátov, dnes je známym miestom pre kotvisko zábavných plavieb. V roku 2004 sa tu na ostrov vylodilo 1,5 milióna pasažierov.
V Charlotte Amalie sa nachádza mnoho budov s historickým význam a nachádza sa tu jedna z najstarších synagóg. Mesto je pomenované podľa kráľovnej Charlotte Amalie, manželky dánskeho kráľa Kristiána V..
Repisko (vrch v Spišskej Magure)

Prístup

Na vrchol nevedie značkovaný chodník a najľahší výstup je zo sedla Pod Príslopom cez Príslop
Vršatské Podhradie

Poloha

Vršatské Podhradie sa nachádza na severozápade okresu Ilava, 9,5 km severozápadne od Ilavy, medzi obcami Krivoklát a Červený kameň. Geomorfologicky leží v Bielych Karpatoch na úpätí Vršatských bradiel.

Dejiny

Najstaršie obdobie histórie osídlenia je preukázané nálezom sídliska a žiarového pohrebiska lužickej kultúry z mladšej doby bronzovej. Nájdené bolo aj sídlisko púchovskej kultúry z obdobia prelomu letopočtu, slovanské hroby z 9. storočia a hromadný nález železných nástrojov slovanského kováča z 9. storočia.
Zlatý roh

Dejiny

Ústie vtedajšej rieky prilákalo prvých osadníkov už v 7. storočí pred Kristom. Konštantinopolis sa následne vďaka nemu stala bohatým a významným prístavom. 
V období Byzantskej ríše tu boli umiestnené hlavné velenie námorníctva a pozdĺž toku boli postavené hradby na ochranu Konštantínopolu pred morskými útokmi. Na obmedzenie vstupu nežiaducich lodí do Zlatého rohu bola od Konštantínopola k starému Galatskému mosta natiahnutá obrovská reťaz. O jej najznámejšom pretrhnutí / zničení sú tieto záznamy:
V roku 941 sa loďstvo Kyjevskej Rusi pod velením kráľa Igora pokúsilo opäť zaútočiť na Konštantínopol práve pri Zlatom rohu, ale ich lode boli spálené pod hradbami takzvaným „gréckym ohňom“.
V roku 1204, počas štvrtej križiackej výpravy, boli benátske lode schopné reťaz pretrhnúť svojimi baranmi.
V roku 1453 sa osmanský sultán Mehmed II. snažil reťaz pretrhnúť násilím, a po neúspechu použil rovnakú taktiku ako Rusi: transportoval svoje lode pomocou namazaných klád cez pevninu (Galati).
Po dobytí Konštantínopolu v roku 1453 nakázal Mehmed II. presídlenie etnických Grékov zo Zlatého rohu na Phanar (dnešná mestská štvrť Fener v mestskom obvode Fatih v Istanbule). Balat, židovská štvrť Konštantínopolu, zostala aj naďalej obývaná Židmi, aj keď mnohí samovoľne opustili mesto po dobytí osmanskými Turkami. Táto štvrť bola znovu osídlená za vlády sultána Bajazida II., ktorý poskytol útočisko židom vyhnaným zo Španielska v období španielskej inkvizície.

Leonardov most

Na žiadosť sultána Bajazida II. navrhol Leonardo da Vinci v roku 1502 visutý most cez Zlatý roh v dĺžke 240 metrov. Jeho plán však nebol uskutočnený. V roku 2001 sa stal Leonardov most skutočnosťou v nórskom meste Ås.
Mamirolle

Poloha

Obec má rozlohu 11,49 km². Najvyšší bod je položený 666 m n. m. a najnižší bod 425 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 685 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sauvain

Poloha

Obec má rozlohu 30,23 km². Najvyšší bod je položený 1 631 m n. m. a najnižší bod 640 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 407 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chépy

Poloha

Obec má rozlohu 7,35 km². Najvyšší bod je položený 111 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 307 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE