google/wiki40b huggingface dataset:
Rebréchien

Poloha

Obec má rozlohu 19,19 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 114 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 364 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Julien-de-l’Escap

Poloha

Obec má rozlohu 8,68 km². Najvyšší bod je položený 66 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 876 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karol Sentiváni

Životopis

Študoval na gymnáziu v Pešti, právo na reform. akadémii v Sárospataku. Statkár na rodovom majetku, župan gemersko-malohontskej župy. Roku 1839 a 1847 vyslanec na uhorskom stavovskom sneme, prívrženec reformného hnutia uh. strednej šľachty a maď. revolúcie 1848-1849, vládny komisár v Sedmohradsku. Stúpenec maďarsko-rakúskeho vyrovnania. Poslanec uhorského snemu, 1865 predseda poslaneckej snemovne.
Tyrannos (syn Pterelaa)

Tyrannos (starogr. Τύραννος – Tyrannos) je v gréckej mytológii syn Pterelaa, kráľa ostrova Tafos.
Tyrannos a jeho bratia Chromios, Antiochos, Chersidamas, Méstor a Euéres pochádzali z ostrova Tafos. Keďže ich starý otec Méstor bol brat mykénskeho kráľa Élektryóna, domnievali sa, že si môžu nárokovať podiel na mykénskom kráľovstve. Jedného dňa sa preto vybrali s vojskom do Mykén, aby o tom s mykénskym kráľom Élektryónom rokovali. Mykénsky kráľ ale ich nároky zmietol zo stola.
Bratov premohol hnev a dohodli sa, že mu ukradnú dobytok. Synovia Élektryóna sa im však postavili na odpor a po krvavej bitke zostal nažive len Euéres, ktorý strážil lode. Zo synov Élektyóna prežil len najmladší Likymnios. Tafančania ale dobytok nakoniec predsa len odviedli a predali ho élidskemu kráľovi Polyxenovi. Dobytok neskôr kúpil Élektryónov synovec Amfitryón a vrátil mu ho.
Slovenské komorné divadlo

História

Po roku 1918 zosilneli úvahy o potrebe vytvorenia profesionálnej divadelnej scény na Slovensku. Pôvodne sa počítalo s transformáciou Slovenského spevokolu na profesionálne teleso, nakoniec však dostalo prednosť založenie Slovenského národného divadla v Bratislave v roku 1921.
Až v roku 1944 dostali úvahy o vzniku profesionálneho divadla v Martine reálnu podobu. Vďaka iniciatíve ľudí, akými boli podpredseda Slovenského zväzu ochotníkov Jozef Marták, redaktor časopisu Naše divadlo Ivan Thurzo, správca Matice slovenskej Jozef Cíger-Hronský, Gabriel Rapoš a herec a režisér Andrej Bagar sa začala transformácia Slovenského spevokolu a vzniká Slovenské komorné divadlo, sídliace v Národnom dome. 
Prvá premiéra novozaloženého divadla sa uskutočnila 22. januára 1944. Divadlo uviedlo Verhaerenovho Filipa II. v réžii Andreja Bagara. Inscenácia pre jej protitotalitný a protiklerikálny charakter vyvolala škandál. Inscenácia bola okamžite zakázaná a existencia divadla bola vážne ohrozená. Štátne subvencie divadlu boli zastavené a divadlo prežilo len vďaka finančnej podpore Matice slovenskej, tlačiarni Neografia a iných martinských firiem. Počas SNP sa pod vedením Andreja Bagara formuje z divadla Frontové divadlo, ktoré svojou zájazdovou činnosťou a pestrým programom snažilo podporiť a posilniť odvahu povstalcov. 
V druhej polovici 40. rokov divadlo naplno obnovuje svoju činnosť a ako interní režiséri tu začínajú pôsobiť Ivan Kusý a Martin Hollý st.. V roku 1948 do divadla nastupuje aj legenda slovenského herectva Jozef Kroner. Dňa 29. augusta 1950 sa vedenie divadla rozhodlo o zmene názvu divadla na Divadlo Slovenského národného povstania.  Martinské divadlo však nieslo tento názov len desať mesiacov. Divadlo bolo prenesené pod armádnu správu a pri príležitosti osláv dňa Československej ľudovej armády, bolo roku 1951 premenované na Armádne divadlo. V tomto období si v Martine mnohí herci odsluhovali povinnú základnú vojenskú službu, medzi nimi napr. aj Karol Machata a iní.
V 70. rokoch tu pôsobil inscenačný tandem - režisér Ľubomír Vajdička a scénograf Jozef Ciller, ktorý spoločne vytvorili radu inscenácii hier slovenskej a ruskej klasiky. V 80. rokoch tu pôsobil dramaturg Martin Porubjak, v 90. rokoch režisér Dodo Gombár. 
1. augusta 1960 divadlo opäť prešlo pod civilnú správu a vrátilo sa k názvu Divadlo Slovenského národného povstania, ktorý divadlu ostal až do sezóny 2003/2004, keď sa vedenie divadla rozhodlo pri príležitosti 60. výročia založenia divadla vrátiť k prapôvodnému názvu Slovenské komorné divadlo. 
V roku 1994 bola otvorená budova Štúdia, ako alternatívnej scény pre 178 divákov. Avšak počas rozsiahlej rekonštrukcie Národného domu je Štúdio jediným hracím priestorom divadla.
Saint-Jores

Poloha

Obec má rozlohu 12,73 km². Najvyšší bod je položený 44 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 359 (2011).
Ambillou-Château

Poloha

Obec má rozlohu 19,99 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 968 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trèves (Gard)

Poloha

Obec má rozlohu 26,59 km². Najvyšší bod je položený 1 282 m n. m. a najnižší bod 514 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 110 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Blois-sur-Seille

Poloha

Obec má rozlohu 5,4 km². Najvyšší bod je položený 548 m n. m. a najnižší bod 285 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 98 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Île de la Cité

Île de la Cité alebo ostrov Cité (fr. doslova Ostrov (starého) jadra mesta) je ostrov na francúzskej rieke Seina. Tento ostrov sa nachádza v samom strede Paríža a bol taktiež ako prvý z celého Paríža osídlený.
Stojí tu jedna z prvých gotických stavieb, katedrála Notre Dame. Medzi ďalšie pamiatky patrí napr. Sainte Chapelle z 13. storočia, najstarší most v Paríži cez rieku Seina Pont Neuf a palác Conciergerie.
Sili (rieka)

Opis toku

Rieka pramení v Samojskom dažďovom pralese. Preteká cez dedinu Sili (po ktorej je aj pomenovaný) a v dedine Puleia ústi do Tichého oceánu.

Plánovaná vodná elektráreň

V posledných rokoch dedina Sili odmietla návrh spoločnosti Electric Power Corporation (EPC - národnej spoločnosti dodávania energie) na postavenie vodnej elektrárne na rieke aj, keď dedina dostávala od Ázijskej rozvojovej banky čiastku vo výške 0,3 mil. dolárov. Väčšina obyvateľov bola presvedčená, že vybudovanie elektrárne zníži kvalitu životného prostredia a vypestovaných tropických obilnín.
Marnézia

Poloha

Obec má rozlohu 4,97 km². Najvyšší bod je položený 703 m n. m. a najnižší bod 507 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 90 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Euryades zo Sparty

Euryades alebo Euryadés (starogr. Εὐρυάδης – Euryades, iný prepis: Euryadés) bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v roku 248 pred Kr.
Euryades zo Sparty si na 133. olympijských hrách vybojoval víťazstvo v neznámej disciplíne. Jeho olympijské víťazstvo a aj to, že padol v boji uvádza nápis (IG V,1 708, Lakonike - Sparta - 3rd c. BC) na náhrobnom kameni objavenom v Lakónii.
Náhrobné nápisy na rôznych typoch náhrobných kameňov tvoria najväčšiu skupinu nápisov (asi dve tretiny gréckych nápisov) zo starovekého Grécka. Epitafy poskytujú málo informácii. Väčšinou uvádzajú len meno zomrelého, názov dému (démos - domovské mesto) a meno otca.
La Motte-Fanjas

Poloha

Obec má rozlohu 4,78 km². Najvyšší bod je položený 448 m n. m. a najnižší bod 161 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 168 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Slivka (veľký rod)

Slivka (lat. Prunus) je rod z čeľade ružovité. V slovenčine zahŕňa viacero rodových názvov (pozri aj nižšie): mandľa, broskyňa, čerešňa (višňa), vavrinovec (vavrínovec), čremcha, slivka [v užšom zmysle] (vrátane trnky), marhuľa, myrobalan (myrobalán) a broskyňomandľa.
Poey-de-Lescar

Poloha

Obec má rozlohu 6,74 km². Najvyšší bod je položený 185 m n. m. a najnižší bod 138 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 544 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Désirée Claryová

Detstvo

Désirée Claryová sa narodila 8. novembra 1777 vo francúzskom meste Marseille. Jej otec François Clary sa narodil 24. februára 1725 a bol lodníkom a obchodníkom, vďaka čomu získal značný majetok. François Clary bol dvakrát ženatý; jeho prvou manželkou bola Gabrielle Fleechonová, s ktorou mal 4 deti (Francois-Joseph, Marie-Jeanne, Marie-Therese-Katherine a Ethienne-François). Gabrielle zomrela 4 mesiace po poslednom pôrode (3. mája 1758). O rok neskôr si François vzal za manželku Françoise-Rose Somisovú, ktorá mu porodila ďalších 9 detí – Nicolas-Joseph, Joseph-Honoré, Rose, Lucie, Justinien, Honorine, Mária Júlia, Basile a Désirée.
Désirée Claryová bola pokrstená deň po svojom narodení v kostole Saint-Ferréol.

Zasnúbenie s Napoleonom

O období mladosti Désirée je zachovaných veľmi málo informácií. Pravdepodobne bola vychovávaná v jednom marseilleskom kláštore. V roku 1793 sa Eugenie-Désirée zoznámila s chudobnou rodinou korzických emigrantov Bonaparteovcov. V auguste 1794 sa jej sestra Júlia Claryová vydala za Napoleonovho brata Jozefa. Niekedy v priebehu rokov 1795 – 1796 sa zasnúbila s mladým generálom Napoleonom Bonaparte. So svadbou Désirée s Napoleonom však nesúhlasila celá rodina Claryovcov. Napokon sa Napoleon zoznámil v Paríži s vdovou Joséphine de Beauharnais, s ktorou sa v roku 1796 aj oženil.

Svadba s generálom Bernadotte a kráľovná Švédska a Nórska

17. augusta 1798 sa Désirée Claryová vydala za generála Jeana-Baptista Bernadotta, priateľa Jozefa a Luciena Bonaparteovcov, ktorí boli na svadbe svedkami. O rok neskôr, 4. júla 1799 Désirée porodila ich jediné dieťa, syna Oskara, ktorý sa neskôr stal švédskym kráľom ako Oskar I.
V roku 1810 bol Bernadotte (ktorý sa medzitým stal francúzskym maršalom (1804) a vojvodom z Ponte Corvo (1806)) adoptovaný bezdetným švédskym kráľom Karolom XIII., a tak sa stal ako Karol Johan korunným švédskym princom. Po smrti kráľa a po korunovácii manžela sa Désirée stala švédskou a nórskou kráľovnou; vystupovala pod menom Desidéria. Napriek tomu, že jej manžel a aj syn žili od roku 1810 vo Švédsku, Désireé zostala v Paríži, kde žila pod pseudonymom grófka z Gotlandu až do roku 1823. Až vtedy pri príležitosti svadby jej syna Oskara s Jozefínou z Leuchtenbergu (vnučkou  Joséphine de Beauharnais) prišla Désireé Claryová do Štokholmu, kde už aj zostala. Jej slávnostná korunovácia sa však konala až 21. augusta 1829. Počas svojho pobytu vo Švédsku bývala na zámku Rosersberg neďaleko Sigtuny.

Smrť

3. marca 1844 ovdovela a na švédsky trón nastúpil jej syn Oskar. 17. decembra 1860 odišla do Štokholmu na inscenáciu Calderonovej drámy „Život sen“. Po návrate z divadla náhle zomrela na schodisku kráľovského zámku. Pochovaná je v štokholmskom chráme Riddarholm.
Tel Chacor

Historické zmienky

Chacor sa spomína v el-amarnskej korešpondencii (14. storočie pred Kr.) nájdenej v El Amarne v Egypte. Tá obsahuje okrem iného listy chacorského panovníka Avdi Tišriho, ktorý v nich sľuboval vernosť faraónovi. Avdi Tišri bol jediným kanaanskym panovníkom v tejto korešpondencii, ktorý sa tituloval ako „kráľ“, čo svedčí o veľkosti a rozkvete mesta v tomto období. Chacor sa spomína aj v textoch z Mari, ktoré sa nachádza blízko Tigrisu.
Správy o Chacore sú aj v biblii. Mesto bolo zničené ohňom v 12. storočí pred Kr. na konci doby bronzovej. O dobývaní mesta Izraelitmi sa píše v biblii. Mesto bolo znovu vybudované kráľom Šalamúnom v 10. storočí pred Kr., spolu s Megidou a Gezerou. V čase vlády kráľa Achaba na konci 9. storočia pred Kr. sa mesto stalo jedným z hlavných miest Izraelského kráľovstva a bola v ňom vybudovaná nová pevnosť. V roku 732 pred Kr. bolo mesto dobyté asýrskym kráľom Tiglatpilesarom III.
Thom Yorke

Biografia

Od svojho narodenia melanjolika trpí Thom paralýzou ľavého očného viečka. Medzi prvým a šiestym rokom života podstúpil sériu operácií. Jeho handikep (tzv. lenivé oko - amblyopia) spolu so zamestnaním jeho otca, ktoré si vyžadovalo časté zmeny bydliska, spôsobili, že Thom mal v detstve problémy nájsť si kamarátov a trpel pocitmi osamelosti. Rodina sa nakoniec usadila v Oxfordshire. Thom navštevoval internátnu školu Abingdon School, kde spoznal priateľov, s ktorými v roku 1986 sformoval skupinu Radiohead.
Na University of Exeter študoval dejiny umenia a angličtinu. Pracoval tiež v miestnej psychiatrickej liečebni.
Thom Yorke je tiež politický aktivista: angažuje sa v prospech organizácií Priatelia Zeme, Amnesty International a kampaní Make Poverty History, Make Trade Fair a The Big Ask.
10. júla 2006 vyšiel prvý Thomov sólový album s názvom The Eraser.
Gron (Cher)

Poloha

Obec má rozlohu 26,22 km². Najvyšší bod je položený 263 m n. m. a najnižší bod 167 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 475 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nistos

Poloha

Obec má rozlohu 32,59 km². Najvyšší bod je položený 1 853 m n. m. a najnižší bod 520 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 233 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Moyvillers

Poloha

Obec má rozlohu 9,06 km². Najvyšší bod je položený 114 m n. m. a najnižší bod 73 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 595 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tomáš Jurčo (1992)

Klubový hokej

Jurčo je odchovancom košického hokeja. V roku 2009 odišiel do zámoria, kde v juniorskej súťaži QMJHL pôsobil v tíme Saint John Sea Dogs. V premiérovej sezóne (2009/2010) v drese Saint John nastúpil vrátane play-off na 85 zápasov a na konto si pripísal 68 bodov (33+35). V sezóne 2010/2011 odohral 61 zápasov a k zisku Memorial Cupu prispel 31 gólmi a 25 asistenciami. V roku 2011 bol draftovaný v druhom kole z celkového 35. miesta klubom NHL – Detroit Red Wings. V auguste 2012 podpísal s Detroitom trojročnú nováčikovskú zmluvu. Sezónu 2012/2013 odohral na farme Detroitu, v klube Grand Rapids Griffins. Sezóna 2013/2014 bola pre Jurča mimoriadne úspešná, prebojoval sa do hlavného tímu Detroitu Red Wings a pripísal si aj štart na ZOH v Soči.  V premiérovej sezóne za Detroit nastúpil na 40 stretnutí v ktorých zazamenal 15 bodov (8 gólov, 7 asistencií).
Vo februári 2017 prvýkrát v kariére menil dres v NHL. Jeho novým pôsobiskom sa stal klub Chicago Blackhawks, ktorý Jurča získal výmenou za výber v treťom kole draftu 2017.
Zadný potok (prítok Olšavy)

Prameň

Pramení vo Volovských vrchoch, v podcelku Kojšovská hoľa, na juhojuhozápadnom úbočí Lazov (771,6 m n. m.) v lokalite Rinolta, v nadmorskej výške približne 530 m n. m.

Opis toku

Od prameňa tečie sprvu juhojuhozápadným smerom katastrálnym územím obce Poproč, následne vteká do Košickej kotliny, do podcelku Medzevská pahorkatina, kde sa v lokalite Brezinky stáča juhojuhovýchodným smerom. Ďalej preteká územím západne od Poproče, neďaleko miestneho poľnohospodárskeho družstva priberá ľavostranný prítok (2,6 km) z južného svahu Lazov, potom sa na dvoch krátkych úsekoch rozvetvuje na dve ramená a opäť zľava priberá prítok (2,3 km) z lokality Rúbanisko (miestne nazývaný Hankov jarok), ktorý severojužným smerom tečie intravilánom Poproče. Na dolnom toku už tečie katastrálnym územím obce Jasov, stáča sa na juh a na severnom okraji intravilánu tejto obce ústi v nadmorskej výške cca 268 m n. m. do Olšavy.
Roquelaure

Poloha

Obec má rozlohu 21,23 km². Najvyšší bod je položený 239 m n. m. a najnižší bod 106 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 558 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Styx (mesiac)

Styx je mesiac Pluta, ktorý bol objavený pomocou Hubbleovho vesmírneho ďalekohľadu na prelome júna a júla 2012, pričom objav bol oznámený verejnosti 11. júla 2012. Ide o piaty potvrdený mesiac Pluta, ktorý bol objavený približne rok po Kerberovi, štvrtom mesiaci Pluta.

Objav

Mesiac bol objavený pomocou deviatich snímok urobených medzi 26. júnom a 9. júlom Hubblovým vesmírnym ďalekohľadom, respektíve jeho najmodernejším snímačom Wide Field Camera 3. Snímky boli nadobudnuté v rámci prieskumu pripravujúceho sa na prelet sondy New Horizons, ktorá okolo Pluta preletela v polovici júla 2015.
Objavy ďalších mesiacov vzbudili obavy, či oblasť nie je príliš zahustená aj ďalšími menšími telesami, a či by niektoré z nich alebo planetárny prstenec mohli sondu ohroziť.

Vlastnosti

Mesiac má podľa odhadov zakladajúcich sa na vedomosti zdanlivej veľkosti a na predpoklade albeda v rozmedzí od 0,35 do 0,04 priemer 10 až 25 kilometrov. Odhadovaná doba obehu je 20,2 ± 0,1 dní, teda 5,4% od dráhovej rezonancie 1:3 s dobou obehu Chárona okolo Pluta.

Pôvod

Pomerne zložitý mesačný systém Pluta by mohol byť výsledkom dávnej zrážky Pluta s nejakým iným objektom Kuiperovho pásu.
Bob Hawke

Životopis

Narodil sa  v Bordertowne, v malom meste na hraniciach s Viktóriou. Jeho strýko bol premiér Južnej Austrálie medzi rokmi 1953-1959 a blízky priateľ predsedu vlády Johna Curtina, ktorý bol Hawkovym politickým vzorom.
Vyrástol v Perthe a vyštudoval ekonómiu a právo na Univerzite Západnej Austrálie. Od roku 1947 bol členom Labouristickej strany. V roku 1953 dostal štipendium a študoval v Oxforde, v Anglicku. Jeho akademické úspechy zatienil snáď len jeho svetový rekord v rýchlosti pitia piva - Hawke bol schopný vypiť dve a pol pinty piva (približne 1,42 litra) za 11 sekúnd. V pamätiach spomína, že táto skutočnosť ho pravdepodobne spravila v očiach bežného austrálskeho voliča odchovaného na pive populárnejším ako čokoľvek iné.
Po návrate do Austrálie sa Hawke v roku 1956 oženil s Hazel Mastertonovou, s ktorou mal štyri deti. Presťahovali sa do Canberry, kde si Hawke robil doktorát, tohto cieľa sa však vzdal, keď mu bol ponúknutý post v odborovej centrále v Melbourne.
Hawke sa stal šéfom austrálskych odborov v roku 1969. Bol silným oponentom vojny vo Vietname, ale zároveň i spojenectva USA a Austrálie. Bol výborným vyjednávačom, pričom bol rešpektovaný tak odbormi, ako aj zamestnávateľmi. Už v roku 1972 sa objavili špekulácie, že Hawke bude poslancom a lídrom labouristov, no nestalo sa tak. Popri postupujúcej kariére Hawke neprestával holdovať alkoholu, čo malo negatívny vplyv na jeho rodinný život.
Hawke sa stal predsedom Labouristickej strany v roku 1973, no stále sa nestal členom parlamentu. V tomto období vyvrcholili jeho problémy s alkoholom a v roku 1979 skolaboval a následne sa rozhodol s alkoholom skoncovať. Alkoholizmus však nijako nezhoršoval jeho postavenie ako populárneho politika. Podľa výskumov bol Hawke najpopulárnejším austrálskym politikom desať rokov pred vstupom do parlamentu.
V roku 1980 sa konečne stal poslancom a od roku 1983 zase viedol labouristov. Po necelom mesiaci sa stal vo voľbách austrálskym predsedom vlády.
Hawkova vláda zaviedla pohyblivý kurz austrálskeho dolára, zrušila reguláciu finančného systému, privatizovala štátne firmy, skončila s podporou stratového priemyslu a predala štátny podiel v najväčšej austrálskej banke Commonwealth Bank of Australia. Takéto reformy vo väčšine krajín uskutočnili pravicové vlády, no Hawkovi neubrali na popularite. Vyhral aj dvoje nasledujúce voľby v rokoch 1984 a 1987. V neskorších rokoch Hawke venoval pozornosť zdravotným otázkam ako bol boj s AIDS a úprave vzťahov s pôvodnými obyvateľmi Austrálie.
Hawke vyhral svoje posledné voľby v roku 1990. Ekonomická recesia a ochabujúca popularita, spolu s nástupom opozície vo vlastných radoch v podobe Paula Keatinga viedli k jeho odstúpeniu v decembri 1991 v prospech Keatinga.
Hawke sa následne vzdal poslaneckého mandátu a s úspechom sa začal venovať obchodu.
Zbojník Jurko

Charakteristika

Obrazový scenár filmu mal vyše tristo kolorovaných obrázkov. Ako zdroj slúžilo Kubalovi prostredie Terchovej, kde aj väčšinu obrázkov skicoval, najmä čo sa týkalo pozadia. Aj napriek svojej dĺžke je film, okrem úvodných slov rozprávača, bez dialógov – tie nahrádza hudba skladateľa Juraja Lexmanna a pesničky Dariny Laščiakovej. Na scenári s Kubalom dramaturgicky spolupracoval aj Rudolf Urc.
Film v sebe nesie typický Kubalov rukopis, identifikovateľný v jeho starších alebo neskorších krátkych filmoch, ako napr. Krvavá pani. Jednoduché kresby, bez väčšieho množstva detailov, s čiernou kontúrou. Humor a gagy, alebo dokonca jemná satira a hlavne Kubalova láska nielen k predlohe, ale aj práci animátora ako takej. Film nerozpráva len o minulosti, ale alegoricky aj o súčasnosti. To predovšetkým robí film príťažlivým, dodáva mu dušu a aj po rokoch má divákom čo povedať. Tak ako píše v knihe o Viktorovi Kubalovi Rudolf Urc: „Animácia sa tu stáva prostriedkom na napodobenie sveta, tichou nostalgiou nad dávnymi pravdami o národoch, ktoré potrebujú hrdinov.“
Film mal vo svojej dobe obrovský úspech nielen doma ale aj v zahraničí. Svedčia o tom kladné prijatia zo zahraničných festivalov (ako napr. Teherán) alebo množstvo ocenení, ktoré Zbojník Jurko získal. Film neuspel len divácky, ale aj z pohľadu umeleckej kritiky, o čom vypovedajú aj dobové recenzie. Ako spomína Eva Trančíková vo svojom článku: „...jeho prínos spočíva aj v komplexnom vyvážení jednotlivých umeleckých súčastí. Počnúc dômyselnosťou, vtipom výtvarníka cez režijnú a strihovú skúsenosť, cez možno povedať svetovú úroveň kameramana Jozefa Růžičku, až po adekvátnu nevtieravosť komentára a hudobnej zložky so spevnými partami Dariny Laščiakovej.“ A ako dodáva Damián Vizár: „Ak niekto nazve Kubalov film pokusom, tak ho možno doplniť, že to bol pre národnú kinematografiu pokus prepotrebný.“ Kubalov Zbojník Jurko sa svojou dôležitosťou vo vývoji slovenskej kinematografie môže zaradiť medzi také filmy, aké na území Slovenska vznikali vďaka tvorcom Novej vlny v šesťdesiatych rokoch.
Ako povedal o svojom filme samotný tvorca Viktor Kubal: „Je možné, že po zhliadnutí filmu bude divák prekvapený odklonom od dejinnej skutočnosti príbehu o Jánošíkovi. A to je aj dôvod, prečo chcem namiesto Jánošíka nazvať náš film Zbojník Jurko. Chcem ho urobiť takého, nie akým bol – to by dnes už ani nikto nedokázal -, ale akým si ho vybájili ľudia vo svojich mysliach. Nechajme podtitul „nové dobrodružstvá Jura Jánošíka v animovanom filme“ – to znie sľubne, možno to aj priláka ľudí do kina: no z názvu by mala sálať istá poézia, akási detská nevinnosť či hravosť. Hrdina je spravodlivý zbojník, ktorý sa nemôže dívať na krivdy, páchané na poddaných. No je to aj chlapec všetkými milovaný, ktorému hovoria familiárne krstným menom – Jurko.“
Ľadový hokej na Zimnej univerziáde 2011

Ľadový hokej na Zimnej univerziáde 2011 je športová súťaž, povinne zaradená do programu Zimnej univerziády v roku 2011 v tureckom Erzurume. Uskutočnila sa v dňoch 27. januára - 6. februára v dvoch kategóriach: muži (12 účastníkov) a ženy (6 účastníkov).

Mužský turnaj

Poznámka: Časy začiatkov zápasov sú uvedené v miestnom čase (SEČ + 1 hodina).

Play-off

Porazení štvrťfinalisti hrali vyraďovacím systémom o 5. - 8. miesto.

O 5. - 8. miesto

o 5. miesto
o 7. miesto

O 9. - 12. miesto

o 9. miesto
o 11. miesto

Ženský turnaj

Poznámka: Časy začiatkov zápasov sú uvádzané v miestnom čase (SEČ + 1 hodina).