google/wiki40b huggingface dataset:
Nabonid

Nabonid (po akkadsky Nabú-na'id) bol posledný kráľ samostatného novobabylonského štátu. Vládol od roku 556 do 539 pred Kr..

Pôvod a vzostup

Nakoľko je v súčasnosti známe, nepochádzal z kráľovského rodu. Jeho matka bola kňažnou mesačného boha Sína v Harrane. Na trón ho pravdepodobne dosadili priaznivci z kňazských a úradníckych kruhov po zavraždení mladého kráľa Lábaši-Marduka. Pokračoval vo výbojoch do Sýrie (554 - 553 pred Kr.) hlavne v oblasti Edómu a Chamátu.

Náboženstvo

Pravdepodobne kvôli svojej matke podporoval rekonštrukciu chrámov boha Sína v Harrane a Ure a zanedbával hlavné babylonské božstvo - Marduka. Tým si voči sebe popudil jeho vplyvné kňazstvo a došlo k výraznému politickému napätiu. Snáď aj preto opustil Babylon a v oáze Tajmá, ktorou prechádzali dôležité obchodné cesty postavil viacero kráľovských budov. Zdržiaval sa tam približne 10 rokov. V Babylone ho zatiaľ zastupoval jeho najstarší syn Bél-šar-usur (=biblický Bélšaccar). V ríši vypukol hladomor, čo spôsobilo ešte väčšiu nespokojnosť s jeho panovaním. Ďalším dôvodom jeho dlhého pobytu v Arábii mohla byť snaha zorganizovať odpor voči na severe vznikajúcej Perzskej ríši, resp. pomoc pri zásobovaní hladujúceho Babylonu (cesty na východ ovládala Perzia).

Útok Peržanov a smrť

Kráľ Médskej ríše vypovedal vojnu Novobabylonskej ríši. Toto využil roku 550 pred Kr. jeho dovtedajší perzský vazal Kýros II. z dynastie Achajmenovcov, ovládol Médsku ríšu a začlenil ju do Perzskej ríše. V roku 546 pred Kr. dobyl aj Lýdiu, a tým aj Malú Áziu. Nabonid sa rýchlo vrátil do Babylonu, ale už bolo neskoro. Na jeseň roku 539 pred Kr. samotní Babylončania vpustili Kýrove vojsko do Babylonu bez boja a Nabonid bol zajatý. Nie je isté, či bol zabitý alebo poslaný do vyhnanstva. Tým sa skončili vlastné dejiny Mezopotámie, ktorá odvtedy už bola len súčasťou mocnejších susedných útvarov.
Skunkovité

Skunkovité (lat. Mephitidae) je čeľaď mäsožravcov. Taxón sa zaraďuje aj ako podčeľaď skunky/skunkorodé (lat. Mephitinae) z čeľade lasicovité. 
Rody z tejto čeľade - pokiaľ vôbec majú slovenské meno - sa po slovensky volajú skunk (výnimku tvorí problematický rod Mydaus, ktorý sa volá jazvec).
HC Vítkovice Ridera

História

Klub bol založený v roku 1928.  V roku 1934 vyhral župné majstrovstvá a stal sa majstrom Moravy a Slovenska. Účastník prvého ročníka Česko-slovenskej hokejovej ligy v sezóne 1936/1937. Roku 1949 klub postúpil do prvej ligy, z ktorej zostúpil v rokoch 1960, 1965, 1967, 1985 a 1987. V Česko-slovenskej lige odohral klub 36 ročníkov a dvakrát získal majstrovský titul v sezónach 1951/1952 a 1980/1981. V Českej extralige je od jej vzniku a úspechom sú tri druhé miesta a dve tretie.
Arnošt Procházka

Preklady

Prekladal z germánskych a románskych jazykov a ďalej z ruštiny a poľštiny. Preklady tlačil pod najrôznejšími pseudonymami (napr.: Rudolf Bláha, Norbert Fomeš, Ludvík Havelka, Emerich Hladký, Robert Hořan, Lambert Lakosil, Alois Landa, Katuše Lobčová, Jindřich Morávek, Leopold Pudlač, Julius Skružný, Ferdinand Studnička, Helena Vracelová a ďalšie). Procházkove preklady niektorí kritici (napr. František Xaver Šalda, František Chudoba) ostro kritizovali.

Zberateľ

Vybudoval obsiahlu a rozmanitú zbierku grafických prác, vzácnych francúzskych výtlačkov. Prvý predal sám z peňažnej tiesne, chcel pomôcť svojej priateľke prostitútke. Žena od neho neskôr utiekla. Potom zhromaždil obdobnú zbierku, ktorá sa však po jeho smrti stratila, časť knižnice bola predaná v dražbe a zostal po nej len katalóg.

Rodina

Jeho synovcom bol Alois Wachsman.
Ponziho schéma

Ponziho schéma (po angl. Ponzi scheme; správny preklad názvu je Ponziho systém/metóda/hra - pyramídová hra) je druh podvodnej investorskej operácie, ktorá sľubuje investorom neuveriteľne vysoké výnosy v krátkej dobe. Výnosy nie sú vytvárané reálnymi finančnými operáciami, ale sú vyplácané z vkladov neskorších investorov.

Opis

Ponziho schéma je pomenovaná podľa talianskeho emigranta Carla Ponziho, ktorý touto technikou v rokoch 1919 – 1920 v USA vylákal od približne 40 000 investorov sumu 15 miliónov dolárov.:
V Ponziho schéme investori vkladajú svoje peniaze prevádzkovateľovi s cieľom ich zhodnotenia.
Prevádzkovateľ vypláca výnosy z vkladov neskorších investorov a obvykle sa pri tom snaží vzbudiť dojem, že ide o zisky z finančných operácií. Tak tomu bolo aj v prípade pôvodnej Ponziho schémy, kedy Carlo Ponzi tvrdil, že výnosy budú financované zo špekulácii s medzinárodnými poštovými kupónmi.
Schéma krachuje, keď nepribúdajú žiadni noví investori. Keďže vo väčšine krajín je Ponziho schéma nelegálna, často býva ešte pred krachom prerušená úradmi.

Príklady

Niektoré skrachované nebankové subjekty vyšetrované od roku 2002 nesú typické črty Ponziho schémy.
Často sa Ponziho schémy nachádzajú medzi vysoko rizikovými investičnými spoločnosťami typu HYIP.
Tatra T3R.P

Dejiny

Po krachu firmy ČKD, ktorá v 90. rokoch 20. storočia dodávala modernizácie elektrickej výbavy pre električky, sa na slovenskom a českom trhu objavila spoločnosť Alstom (neskôr Cegelec), ktorá vyvinula novú elektrickú výbavu TV Progress založenú na IGBT tranzistoroch.
Prvým vozidlom s touto výbavou sa v roku 1999 stala ostravská električka Tatra T3SUCS evidenčného čísla 1016. Pretože išlo predovšetkým o schválenie výbavy Drážnym úradom, interiér bol rekonštruovaný až nasledujúci rok, kedy sa v Ostrave začali vykonávať sériové modernizácie typ T3R.P.
V roku 2000 dostala výbavu TV Progress aj pražská električka T3 ev.č. 6554. Okrem dosadenia výbavy vozidlo nebolo nijako rekonštruované a slúžilo skôr na overovanie vlastností nových prvkov. Za všetko hovorí ďalšia prestavba tejto električky v roku 2002, kedy bola skúšobne inštalovaná nová výbava TV Europulse (pozri Tatra T3R.E).
Už v roku 2000 začali prvé dopravné podniky modernizovať svoje električky na typ T3R.P. Pražský nechal spočiatku prestavbu šumperskej firme Pars nova (ev. č. vozňov 8211 – 8245), potom si ju vykonával sám, od ev.č. 8301. Ostravský a plzenský dopravný podnik si električky modernizoval sám, pričom niekoľko plzenských vozidiel sa modernizovalo v Ostrave. Ostatné spočiatku zverili prestavbu Ostrave, neskôr spoločnost Pars nova.
Od roku 2002 si Dopravný podnik Bratislava modernizuje vozidlá T3SUCS v svojich ústredných dielňach.

Modernizácia

Hoci sa vonkajší vzhľad vozidiel menil len nepatrne, v interiéri došlo k veľkým zmenám. Klasické laminátové sedadlá boli nahradené čalúnenými zakotvenými do bočnice vozidla, čo uľahčuje čistenie podlahy, v niektorých mestách sa objavila aj protišmyková podlaha. Cestujúci sú informovaní modernými informačnými panelmi s digitálnymi transparentmi z LED diód a akustickým hlásením zastávok (pozri elektronický informačný systém BUSE). Bola použitá elektrická výbava TV Progress s tranzistormi IGBT a mikroprocesorovým riadením od firmy Cegelec Praha, ktorá nahradila starú a prežitú technológiu odporovej regulácie. Životnosť električiek sa tak predĺžila minimálne o ďalších 15 rokov.
Pri vozidlách, ktorých vozňová skriňa nebola v dobrom stave, sa pristúpilo k radikálnej modernizácii, novostavbe skrine, pozri typ Tatra T3R.PV.
Izieu

Polohopis

Izieu má rozlohu 7,67 km². Najvyšší bod je položený 758 m n. m. a najnižší bod 211 m n. m.

Obyvateľstvo

Izieu má 202 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Sóun Hódžó

Historické okolnosti vzostupu klanu Hódžó

Sóun bol vychovávaný mníchmi z chrámu Daitókudži a v priebehu vojny Ónin (1467 - 1477) opustil Kjóto a odcestoval do Surugy so šiestimi nasledovníkmi. Tu sa stal vazalom svojho švagra, Jošitadu Imagawu. V roku 1476 bol Jošitada zabitý v bitke. Sóun úspešne sprostredkoval vyriešenie sporu ohľadne nástupníctva medzi synom Jošitada Udžičikom Imagawom (svojim synovcom) a bratrancom Jošitadu, Norimicuom Ošikaom. Ukázalo sa to ako dočasné prímerie. Keď sa Norimicu opäť pokúšal získať kontrolu nad klanom Imagawa, Sóun prišiel brániť Udžičika a zabil Norimicua. Sóun bol odmenený hradom Kokukudži a Udžičika mu povolil rozšíriť svoje služobníctvo. Navyše od teraz mohol používať vo svojom mene znak Udži. Preto si neskoršie zmenil meno zo Šinkuró na Nagaudži.
V roku 1490 Masamoto Ašikaga, pán susednej provincie Izu, vydedil svojho najstaršieho syna Čačamarua, ktorý sa kvôli tomu okamžite vzbúril. Krvilačný mladík nato zabil otca, matku i mladšieho brata. Tento čin sa stal bol úplne neospravedlniteľným a nepochopiteľným aj pre takého bezohľadného samuraja, akým bol Ise. Bez ohľadu na Imagawu okamžite vyrazil do Izu, chytil Čačamarua na hrade Horigoe a okamžite mu nariadil spáchať seppuku. Potom sa k Nagaudžimu pridali bývalí vazali Ašikagu a posilnili tak jeho pozíciu. V roku 1493 získal kontrolu nad provinciou Izu. Pre svoju úspešnú inváziu do provincie Izu je označovaný väčšinou historikov ako prvý "Sengoku daimjó".

Z údržbára šľachticom

Hódžó sa onedlho vrátil do Sagami a vyhliadol si miesto na hrad Odawara. Spriatelil sa s mladým pánom odawarského paláca, Fudžijorim Ómorim a roku 1495 ho pozval na lov. Dny ubiehali a po Ómoriho smrti mal Sóun lepšiu možnosť získať palác pre sebe. Palác bol rekonštruovaný na hrad, ktorý sa v nasledujúcich desaťročiach zväčšoval, až sa stal jednou z najimpozantnejších pevností v Japonsku.
V roku 1512 napadol Hódžó susedný klan Miura a v júni 1516 pokoril sídelný hrad Arai, kde donútil Jošimotu Miuru spáchať seppuku. Nagaudži potom oficiálne odstupuje z popredia v prospech svojho syna Udžicuna a roku 1519 umiera. Na jeho pamiatku Udžicuna postavil v provincii Sagami buddhistický chrám (Sóundži) a tento akt veľmi zapôsobil na vazalov klanu Hódžó. Jeho syn Udžicuna po smrti Sóuna zmenil pôvodné meno klanu Ise na Hódžó a posmrtne premenoval svojho otca na Sóun Hódžó. Samozrejme Šinkuró mohol mať tenké väzby na už dlhšiu dobu nefungujúcich regentov z klanu Hódžó, čo však je vzhľadom k vtedajšej politickej klíme veľmi sporné.
S ohľadom na svoje politické a vojenské schopnosti bol Sóun Hódžó vnímaný ako dobrý správca, bol populárny medzi roľníkmi svojich území vďaka zníženiu daní zo 70 na 40 percent. Hádam najznámejším počinom je jeho Sóundži Dono Nidžúikkadžó - „21 článkov pána Sóuna“, čo je zbierka toho, čo sa smie a nesmie, venovaná budúcim vazalom Hódžóveho domu. Podľa niektorých kronikárov je rok 1491 - dobytie Izu Sóunom - otvorením obdobia Sengoku, pretože relatívne neznámy Sóun sám o sebe získal provinciu a to bez cisárskeho dekrétu alebo povolenia šóguna.
Mykines

Mykines (dán.: Myggenæs) je najzápadnejší Faerský ostrov. Má rozlohu 10,3 km² a 16 obyvateľov.

Geografia

Na ostrove sú dva vrchy: Knúkur s 560 metrami a Árnafjall s 350 metrami. Je tu len jedna osada Mykines. Na západ od Mykinesu je ostrovček Mykineshólmur, kde je maják. Jedinou možnosťou k prístupu na ostrov je trajekt.
Narodil sa tu maliar Sámal Joensen-Mikines (1906 - 1979)
Varšavské geto

Varšavské geto (nem. Ghetto Warschau, poľ. getto warszawskie) bolo najväčšie zo všetkých židovských get v nacistami okupovanej Európe počas druhej svetovej vojny. Bolo založené ako štvrť v poľskom hlavnom meste Varšava od októbra do novembra 1940. V oblasti veľkej 3,4 km² sa nachádzalo viac ako 400 000 ľudí židovskej národnosti, ktorí však mali vlastné bydlisko. Odtiaľto boli niektorí židovskí obyvatelia vysielaní do rôznych vyhladzovacích táborov.
Počet obetí medzi židovskými obyvateľmi sa odhaduje na 300 tisíc.

Začiatok geta

Stavba múru geta začala 1. apríla 1940 a varšavské geto bolo založené nemeckým generálnym guvernérom Hansom Frankom 16. októbra 1940. Frank nariadil Židom vo Varšave a jeho predmestiach, aby sa neodkladne zhromaždili pred getom. V tejto dobe bol počet obyvateľov v gete odhadnutý na 400 000 ľudí, čo bolo 30 % celkového obyvateľstva Varšavy.
Nemci uzavreli varšavské geto s okolitým svetom 16. novembra 1940. Múr bol spravidla 3 m vysoký a prikrývali ho ostatným drôtom. Utečenci mohli byť zastrelení na mieste. Hranica geta sa v priebehu nasledujúcich rokov mnohokrát menila.
Geto sa nachádzalo na mieste dnešnej Chłodnej ulice, ktorá vzhľadom na jej výnimočnosť (varšavská hlavná ulica vedúca na východ) bola výlučne preň. Ulica sa delila na dve časti: severnú, kde sa nachádzalo tzv. Veľké geto a južnú, kde sa nachádzalo Malé geto. Tieto dve časti spájala brána na Żelaznej ulici. V januári 1942 drevená lávka, ktorá sa po vojne stala jedným zo symbolov holokaustu, bola postavená pre ľahšiu pešiu prevádzku. Celé geto strážila polícia SS, ktorej komisárom bol Waldemar Schön a po ňom nasledoval Heinz Auerswald.
Začiatkom roku 1943 nacisti pristúpili k realizácii likvidácie geta a jeho obyvateľov. Vojenská akcia sa začala 18. januára 1943. Ozbrojeným obyvateľom geta sa podarilo vojakov SS vyhnať. 18. apríla 1943 bolo geto obkľúčené a nacistické jednotky prikročili nasledujúceho dňa k jeho obsadzovaniu. Beznádejný odpor obyvateľov geta sa zapísal do dejín ako povstanie vo varšavskom gete.
Pintheville

Poloha

Obec má rozlohu 5,18 km². Najvyšší bod je položený 231 m n. m. a najnižší bod 200 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 97 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Peigney

Poloha

Obec má rozlohu 8,22 km². Najvyšší bod je položený 421 m n. m. a najnižší bod 328 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 342 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nigérijské národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Majstrovstiev sveta FIFA sa nigérijské družstvo zúčastnilo iba v roku 1992, vtedy na pozvanie FIFA. V základnej skupine prehralo všetky 3 zápasy, s Argentínou, Hongkongom a tesne aj s Poľskom, a na turnaji celkovo skončilo na delenom 13. mieste. Keďže sa prvých troch kontinentálnych majstrovstiev nezúčastnilo, na ďalšie svetové šampionáty sa ani nemohlo kvalifikovať. V africkej kvalifikácii na MS 2012 najprv prešlo v 2. kole cez Gabon bez boja, v 3. kole hranom na 1 zápas prehralo s favorizovaným Egyptom na jeho pôde 2 : 8.
Nigérijské družstvo sa zúčastnilo svojich prvých majstrovstiev Afriky až v roku 2008 v Líbyii. V skupine skončilo tretie, keď vyhralo nad Tuniskom a remizovalo s tímom Kamerunu a skončilo celkovo na delenom 5. mieste. O osem rokov bolo vyžrebované v kvalifikácii na Majstrovstvá Afriky 2008 na dvojzápas proti Tunisku, no z kvalifikácie sa napokon odhlásilo.
Ľudovít Obetko

Životopis

Učiteľ a správca elementárnych škôl evanjelického a. v. cirkevného zboru v Banskej Bystrici, súčasne predseda učiteľského spolku (od 1911). Za úspechy vo výučbe a presadzovanie maďarčiny získal ocenenie uhorskej vlády a Hornouhorského maďarského vzdelávacieho spolku.
Mus (rod)

Mus, po slovensky myš, je rod z čeľade myšovité (Muridae), podčeľade myši (Murinae). 
Jeho najvýznamnejším zástupcom je celosvetovo rozšírená myš domová (Mus musculus) - hospodársky škodca, nežiaduci tak v domoch, ako aj hospodárskych budovách, a nepríjemný invázny druh (napr. v Austrálii).
Zámok Průhonice

Zámok Průhonice leží v rovnomennej obci v okrese Praha-západ. Pri zámku sa rozkladá Průhonický park, chránený ako pamiatka UNESCO.

Dejiny

Na mieste dnešného zámku vybudovali v 14. storočí gotickú tvrdzu so statkom páni z Říčan. Tvrdza bola v ich vlastníctve až do 90. rokov 14. storočia, kedy sa stala majetkom mešťanov z Prahy. Od roku 1404 bola majetkom Jana Dubečského z Dubče; jeho dedičia neskôr pristavali vežu a baštu s predsunutým opevnením. Po vymretí rodu v roku 1508 zdedili majetok Zápskí zo Záp. Tí tiež urobili prestavbu na renesančný zámok. V roku 1616 od nich zámok kúpil radca cisára Rudolfa II., Ondřej Hannewald z Eckersdorfu. Za tridsaťročnej vojny bol zámok spustošený.
Ruina postupne striedala majiteľov; obnovu začali až jezuiti z internátu svätého Klimenta v Starom Meste v Prahe. Tí ju kúpili v roku 1669 a začali stavbu na trojkrídlovom pôdoryse. Medzi zámkom a kostolom postavili tiež budovu pivovaru. V ich vlastníctve bol zámok do roku 1685. Neskôr opäť striedal často majiteľov a chátral.
V roku 1802 sa majiteľmi stal gróf Jan z Nostic-Rhienecku, ktorý dal zámok prestavať v klasicistickom slohu. V roku 1885 sa dedička rodu Marie Antonie Gabriela vydala za grófa Arnošta Emanuela Silva-Tarouca. Na jeho podnet bol zámok v rokoch 1889 až 1894 prestavaný novorenesančne. Bola pritom zvýšená veža, osadené renesančné štíty a atiky. Súbežne začal Silva-Taroucca budovať okolitý park.
Z dôvodu finančnej náročnosti Silva-Tarouca v roku 1927 zámok a park predal česko-slovenskému štátu. Jeho správa po druhej svetovej vojne spadala pod Botanický ústav Česko-slovenskej akadémie vied, po rozdelení Česko-Slovenska prešla na Botanický ústav Akadémie vied Českej republiky, ktorý tu sídli.
V roku 2010 bol zámok spolu s parkom zapísaný na zoznam národných kultúrnych pamiatok.
Filozofia

Pôvod mena

Pojem filozofia (gr. Φιλοσοφία – filein sofia) pochádza z gréčtiny. Slovo filein znamená sesterská láska alebo priateľstvo, sofia označuje nejakú zručnosť alebo obratnosť, ale aj vedenie, poznanie, múdrosť, najmä vyššie poznanie, ktoré zahrňuje cnosť a umenie žiť. Menom sofos sa označuje ten, kto je šikovný v povolaní a v živote, a potom zvlášť ten, kto je múdry. Filozofia je preto najčastejšie prekladaná ako láska k múdrosti, láska k poznaniu.
Synonymum k pojmu filozofie je φιλαλήθεια (philalethia), prekladané ako "láska k pravde".

Ďalšie filozofické metódy

V špeciálnych vedeckých disciplínach hraničiacich s filozofiou sa rozvíjajú uvažovania o princípoch tej-ktorej vedy. V priebehu dejín vznikli tak nové metódy neklasickej logiky resp. neklasickej (neantickej) filozofie (fenomenologická, transcendentálna a pod.) Hovoríme o metodológii neklasickej logiky. Pri dôslednom citačnom postupe by sme abdukciu nemali uvádzať ako klasickú metódu, lebo sa považuje za Peircov objav (1839 – 1914), ale tak prilieha k indukcii a dedukcii, že takýto postup objasňovania sa pravdepodobne bez pomenovania používal už v antike.
Častou filozofickou metódou býva heuristický postup, kedy filozof rieši problém, zakladajúc si na intuícii. Ak optimálny sylogistický algoritmus nie je známy, táto neformálna pred-deduktívna metóda slúži k vyhľadávaniu vhodnej argumentácie. Ide o produkt nekonvenčného uvažovania, nakoľko má viac-menej subjektívnu povahu.
Ďalšie metódy: Fenomenologická redukcia, Dialektika, Sokratovský dialóg, Transcendentálna metóda, Špekulácia, Hermeneutika
Gourbit

Poloha

Obec má rozlohu 17,95 km². Najvyšší bod je položený 2 162 m n. m. a najnižší bod 671 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 92 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Index lomu

Princíp merania

Pre meranie indexu lomu sa najčastejšie využíva Snellov zákon lomu, podľa ktorého index lomu druhého prostredia voči prvému sa vyjadruje podielom sinusu uhla dopadu na rozhranie týchto prostredí k sinusu uhla lomu v druhom prostredí pri prechode svetla z jedného prostredia do druhého:

Realizácia stupnice

Stupnica indexu lomu sa realizuje prostredníctvom hranolov z optického skla a kvapalných referenčných materiálov, ktorých geometria, vlastnosti materiálu a časová stabilita sú uvedené v TPM 7352-94.

Nadväznosť

SMÚ vlastní dve sady hranolov a sadu kvapalných referenčných materiálov. 
Sada hranolov – deväť pracovných etalónov primárneho etalonážneho rádu - je nadviazaná na Slovenský národný etalón. Hodnoty ich indexu lomu sú v rozsahu od 1,46 do 1,84. Sú zmerané pre dve vlnové dĺžky ?D a ?e s kombinovanou štandardnou neistotou uc = 4 . 10-6.
Sada hranolov – šesť pracovných etalónov 2. rádu - je nadviazaná na pracovný etalón 1. rádu. Hodnoty ich indexu lomu sú v rozsahu od 1,43 do 1,71. Sú zmerané pre dve vlnové dĺžky ?D a ?e s kombinovanou štandardnou neistotou uc = 1,3 . 10-5.
Sada kvapalných referenčných materiálov ( RM ) – štyri certifikované Slovenské RM – pracovné etalóny 2. rádu je nadviazaná na pracovný etalón 1. rádu. Hodnoty ich indexu lomu sú v rozsahu od 1,39 do 1,66. Sú zmerané pre vlnovú dĺžku ?D s kombinovanou štandardnou neistotou uc = 1,5 . 10-5.
Nárazník (loď)

Nárazník alebo odrazník (angl. a nem. fender) je súčasť výbavy lodí, slúži ako zariadenia na tlmenie nárazov, aby sa kotviace lode v prístave nepoškodzovali o mólo alebo vzájomne o seba.
Lodné nárazníky sa v minulosti vyrábali pletením z konopných alebo jutových lán. Používali sa rôzne pletené vzory a niektoré je možné vidieť ešte aj dnes u historických lodí.
Lode sú vybavené spravidla mobilnými chrániacimi nárazníkmi, ktoré sú umiestnené medzi loďou a prístaviskom. Doky a ostatné objekty ku ktorým lode majú plavebný prístup, napríklad riečne vstupy alebo piliere mostov, môžu mať trvale umiestnené nárazníky, aby sa zabránilo poškodeniu lodí. Často sa na takých miestach používajú staré pneumatiky. Nárazníky sa v súčasnosti vyrábajú zo syntetických vlákien, gumy alebo plastu. Sú plnené vzduchom alebo penou. Nárazníky sú rozmanitých tvarov, jednotlivé tvary sa používajú podľa veľkostí lodí.
Stanislav Chovanec

Biografia

Je absolventom Chemicko-technologickej fakulty SVŠT v Bratislave (dnes Slovenská technická univerzita). Po štúdiách, v roku 1984, nastúpil ako výrobný námestník do národného podniku Grafobal, kde pracoval šesť rokov. Krátko po nežnej revolúcii, v roku 1990, spoluzaložil spoločnosť ADUT, a.s., ktorú ako generálny riaditeľ viedol nasledujúcich dvanásť rokov. V decembri 2002 uspel v komunálnych voľbách a bol zvolený novým primátorom mesta Skalica. Túto funkciu zastával počas troch po sebe idúcich volebných období (2002-2006), (2006-2010), (2010-2014).

Primátor mesta Skalica

Do komunálnej politiky sa rozhodol vstúpiť na jeseň v roku 2002. Dovtedajší primátor, Michal Srholec, už kandidoval len ako poslanec mestského zastupiteľstva a bolo preto zrejmé, že po deviatich rokoch bude stáť na čele mesta nový predstaviteľ. Záujem o voľby prejavilo 39.78% voličov, spomedzi ktorých získal najvyššiu dôveru práve Stanislav Chovanec. So ziskom 1872 hlasov (40.12%) tak skončil na prvom mieste pred ostatnými kandidátmi - Bohumilom Bartošom (1335 hlasov) a Jozefom Hlavatým (473 hlasov).

Druhé volebné obdobie (2006-2010)

V roku 2006 obhajoval svoj post bez protikandidátov. Dôveru mu vyslovilo 2541 občanov, čo pri účasti 3084 ľudí činilo 82,39% z celkového počtu voličov.

Tretie volebné obdobie (2010-2014)

Do boja o primátorské kreslo išli tentokrát traja kandidáti. Okrem Chovanca (nezávislý) sa o post najvyššieho funkcionára mesta uchádzali Roman Zahradník (KDH, MOST - HÍD, OKS, SDKÚ-DS) a Alena Schopperthová (nezávislá). Výsledky volieb potvrdili, že i pre tretie volebné obdobie získal Chovanec najvyššiu dôveru. Za jeho kandidatúru sa vyslovilo 3496 oprávnených voličov (70.30%). V júni 2014 verejnosti oznámil, že svoju funkciu už v nasledujúcich komunálnych voľbách nebude obhajovať. Po dvanástich rokoch na poste primátora mesta Skalica vyslovil želanie, že chce svoj voľný čas venovať rodine a svojim vnúčatám. Do volieb kandidoval už len ako radový poslanec mestského zastupiteľstva a uspel, keď vo svojom obvode s veľkým náskokom obsadil prvé miesto. Hlasovalo preňho 406 občanov.
NVM express

NVM express alebo skôr NVMHCI (Non-Volatile Memory Host Controller Interface Specification) je špecifikácia rozhrania pre komunikáciu medzi flash pamäťou a jej radičom. Rozhranie je navrhnuté pre využitie hlavných výhod flash pamätí oproti klasickejším mechanickým diskom. Rozhranie je optimalizované pre maximálne využitie nízkej latencie a vysokej priepustnosti dát pri pripojení flash pamäte cez PCIe alebo napríklad SATA Express U.2 zbernice. NVMe operuje na hardvérovom ovládači a definuje sety príkazov a zariaďuje komunikáciu medzi externým hardvérom (SSD disk) a internými komponentami (procesor).
NVMe štandard je navrhnutý pre čo najväčšie využitie výhod flash pamätí, a to hlavne vďaka jej nízkej latencii a vysokej úrovni schopnosti paralelného prenosu dát.
Mravenčák

Ochrana

Predmetom ochrany je skalnatý vrchol s kolmou stenou s teplomilnou stepnou kvetenou. Vrchol o nadmorskej výške 531 metrov geomorfologicky spadá do celku Doupovské hory, okrsku Jehličenská vrchovina a podokrsku Martinovská hornatina.
Serres-Morlaàs

Poloha

Obec má rozlohu 4,19 km². Najvyšší bod je položený 349 m n. m. a najnižší bod 245 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 697 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE