google/wiki40b huggingface dataset:
Oranžová koalícia

Oranžová koalícia bolo politické zoskupenie poslancov ukrajinského parlamentu utvorené z troch strán - Bloku Júlie Tymošenkovej, proprezidentského bloku Naša Ukrajina a Národnej domobrany. 227-členná trojstranná koalícia vznikla po predčasných parlamentných voľbách na Ukrajine dňa 30. septembra 2007. Toto zoskupenie sa rozpadlo po nezhodách medzi ukrajinským prezidentom Viktorom Juščenkom a premiérkou Júliou Tymošenkovou v septembri roku 2008. Z rozpadu koalície obvinila premiérka ukrajinského prezidenta. Na obnovenie funkčnosti koalície ukrajinským poslancom nestačila ani desaťdnová lehota,ktorú prezident vyhlásil po politickej kríze na Ukrajine v septembri.
Na margo rozpadu oranžovej koalície ukrajinský expremiér Viktor Janukovyč povedal: „Voz, ktorý niesla tzv. demokratická koalícia sa zastavil. Navždy.“
Vnútorné mesto (Bratislava)

Vnútorné mesto je časť Bratislavy vo vnútri bývalých mestských hradieb, t. j. pôvodné vlastné mesto Bratislava.

Názov

Označenie "vnútorné mesto" sa používalo aj ako oficiálne administratívne označenie, a to (prinajmenšom) v 18. storočí a až do roku 1848. V roku 1848 bolo totiž k Bratislave administratívne pripojené Podhradie a pri tejto príležitosti bolo okrem iného jedno predmestie premenované na Nové Mesto a Vnútorné mesto (nem. Innere Stadt) premenované na Staré mesto (nem. Altstadt; 1921 - 1930 nazývané I. okres Staré mesto, 1930 - 1949 I. okres). Dnes pojem Staré mesto zahŕňa výrazne širšie územie než len vnútorné mesto.

Poloha

Vnútorné mesto nezahŕňa dunajské nábrežie (patrilo k predmestiam), Podhradie (kam patrí Vydrica a Zuckermandel) ani Bratislavský hrad, ktorý bol oddelený od mesta vodnou priekopou, ktorá sa nachádzala zhruba v miestach dnešnej Staromestskej.
V súčasnosti ho ohraničuje na západe Staromestská, na severe Kapucínska, Hurbanovo námestie a Námestie SNP, na východe Kamenné námestie a na juhu Hviezdoslavovo námestie a Gorkého ulica.

Charakteristika

Je to historická časť Bratislavy medzi historickými mestskými hradbami s obrannými vežami, cvingrami a baštami a medzi štyrmi bývalými mestskými bránami, ktorými boli Michalská brána, Laurinská brána, Rybárska brána a Vydrická brána. Dnes tvorí časť mestskej časti Staré Mesto a je to turisticky najnavštevovanejšia časť mesta, obsahujúca početné kultúrne a historické pamiatky. Jeho rozloha je iba okolo 0,2 km². Dodnes sa zachoval pôvodný pôdorys, ulice a námestia v takmer pôvodnej podobe. Sídlili tu významné inštitúcie, bývala uhorská šľachta, boli tu korunovaní králi a istý čas tu zasadal Uhorský snem.
La Villeneuve (Saône-et-Loire)

Poloha

Obec má rozlohu 7,35 km². Najvyšší bod je položený 193 m n. m. a najnižší bod 176 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 221 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Brens (Ain)

Polohopis

Brens má rozlohu 6,9 km². Najvyšší bod je položený 347 m n. m. a najnižší bod 219 m n. m.

Obyvateľstvo

Brens má 1075 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Ingot (hutníctvo)

Ingot je kovový polotovar určený na ďalšie spracovanie. Má tvar hranola alebo zrezaného ihlanu, (zrezaného kužeľa) prípadne komplikovanejší s kruhovým, štvorcovým, alebo obdĺžnikovým prierezom. Dĺžka ingotu závisí od spôsobu jeho výroby, alebo požiadaviek na následné spracovanie.
Rotunda svätého Juraja (Nitrianska Blatnica)

Poloha

Táto národná kultúrna pamiatka sa nachádza na malom skalnom ostrohu v katastrálnom území obce Nitrianska Blatnica severne od obce nad lesíkom zvaným Háje a pod úbočím Kozieho chrbta juhovýchodných svahov vrchu Marhát v Považskom Inovci. V blízkosti je prameň pitnej vody.

Opis a dejiny

Najstaršie stopy osídlenia pochádzajú z neskoršej kamennej doby. Osídlenie staršej železnej doby súvisí s opevneným sídliskom na Marháte.
Podľa výsledkov archeologického výskumu v rokoch 1974 – 1980, najstaršia podoba rotundy s podkovovitou apsidou vznikla už v 9. storočí, v 11. storočí bola nadzákladová časť kostolíka prebudovaná v románskom slohu. V roku 2012 ale nový výskum ukázal, že z 9. storočia pochádza celá stavba, presnejšie asi z jeho prvej tretiny, teda z predveľkomoravského obdobia.
Na lúke Púsť pod ostrohou s rotundou sa v 9.-10. storočí nachádzalo sídlisko dvorcového typu obohnané palisádou. Starší väčší dvorec bol neskôr nahradený menším útvarom. V 11. storočí sa charakter sídliska zmenil. Vznikla neopevnená osada s príbytkami rozptýlenými na rôznych častiach dnešnej lúky. Obyvateľstvo sa zameriavalo hlavne na dolovanie železnej rudy na svahoch Marhátu. O doplnkovom poľnohospodárstve svedčia brázdy na mnohých miestach v okolí. Obyvatelia sa pochovávali pri rotunde, kde bolo odkrytých do 130 väčšinou mužských hrobov. V hroboch sa našli pozoruhodné nálezy zo striebra a bronzu. Na sídlisku sa našli zvyšky príbytkov, dechtové pece, žarnovy a výrobky zo železa.
Osada svätého Juraja zanikla pred polovicou 13. storočia. Jej obyvatelia sa postupne presunuli do nižších polôh, tvorili súčasť osídlenia Nitrianskej Blatnice v stredoveku. Rotunda sa v rýchlo sa zalesňujúcom prostredí pozvoľna menila na ruiny. I tak však v roku 1530, keď majiteľka tunajších lesov Mária Turzová na pamiatku svojho manžela, ktorý padol roku 1526 v bitke pri Moháči, dala kostolík upraviť, respektíve vztýčiť, boli zo starobylej rotundy zachované steny ešte do výšky 4 – 7 metrov. Kostolík však aj po tejto renovácii začal skoro pustnúť. V roku 1655 ho upravili prakticky do dnešnej barokovej podoby, na západnej strane k nemu pristavali vežu a z južnej takzvanú pustovňu. Bývali v nej pustovníci, pôsobiaci v skutočnosti až do prvej polovice 19. storočia ako školskí bratia v tunajšej škole. Stavba školy na svahu nad kostolíkom sa asi od polovice 19. storočia využívala ako poľovnícka stanica miestneho panstva, potom tu bola horáreň, asanovaná v roku 1962. Od 16. storočia sa stal Jurko s priľahlou lúkou Púšť miestom tradičných jarných pútí v nedeľu po sviatku svätého Juraja. Po roku 1990 táto tradícia opäť zosilnila a z náboženského, kultúrneho a historického hľadiska sa obohatila o poznatok, že kostol svätého Juraja vo svojich základoch patrí k najstarším architektúram na Slovensku a komplex archeologických zistení má veľký význam pre poznanie starších slovenských dejín.

Prístup

Kaplnka je súčasťou Stojslavovho náučného chodníka začínajúceho v obci Nitrianska Blatnica.
György Klapka

Život

Narodil sa v sedmohradskom meste Temešvár, v dnešnom Rumunsku. Roku 1835 absolvoval gymnázium a následne začal študovať na vojenskej delostreleckej škole vo Viedni. Od roku 1838 príslušník habsburskej armády, kde získal dôstojnícku hodnosť. V roku 1842 sa stal členom elitnej uhorskej gardy vo Viedni.
Po vypuknutí uhorskej revolúcie sa pridal k uhorským povstalcom, podieľal sa na organizovaní uhorskej národnej armády v Pešti. Začiatkom roku 1849 nahradil vo funkcii generála Lázára Mészárosa, ktorého vojská boli porazené pri Košiciach. Velil honvédskemu zboru o sile asi 18 000 mužov operujúcom hlavne na území Horného Uhorska. Vo februári až apríli 1849 získal viacero víťazstiev nad habsburskými vojskami v bitkách pri Kápolni, Isaszegu, Vacove (Vác), Tekovských Lužanoch a Komárne.
V júli 1849, keď hlavné sily uhorskej armády odtiahli z Komárna pod vedením Artúra Görgeya bol poverený obranou Komárňanskej pevnosti. Obliehanie Komárna habsburským vojskom trvalo bez úspechu až do 23. septembra 1849. Až po preniknutí informácií o kapitulácii uhorských povstalcov pri Világoši (dnes Şiria v Rumunsku) sa za veľmi výhodných podmienok vzdal 2. októbra 1849.
Klapka následne opustil krajinu a žil niekoľko rokov v exile najprv v Anglicku, neskôr v Švajčiarsku. Neskôr sa ďalej v emigrácii spolu s Lajosom Kossuthom politicky pokúšal o získanie opätovnej samostatnosti Uhorska. Počas rakúsko-pruskej vojny bol pozvaný do Pruska aby sa podieľal na sformovaní uhorskej légie v rámci pruskej armády. Zhromaždil jednotku o sile asi 3000 mužov. Do bojov však výrazne nezasiahol a rakúske vojská boli porazené v bitke pri Hradci Králové.
Po skončení vojny mu bol umožnený návrat do Rakúsko-Uhorska a v roku 1867 bol zvolený za poslanca za Deákovu stranu.
V roku 1877 sa pokúsil o reformy v Tureckej armáde v období hroziacej vojny s Ruskom. Venoval sa aj písaniu memoárov a kníh venovaných histórii vojenstva. Zomrel v Budapešti 17. mája 1892. V  Komárne mu v roku 1896 vybudovali pamätník.
Cagnoncles

Poloha

Obec má rozlohu 6,23 km². Najvyšší bod je položený 86 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 522 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saulvaux

Poloha

Obec má rozlohu 22,42 km². Najvyšší bod je položený 402 m n. m. a najnižší bod 270 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 126 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Majstrovstvá Oceánie v pozemnom hokeji

Majstrovstvá Oceánie v pozemnom hokeji sú najvyššie oceánske podujatie národných družstiev v pozemnom hokeji, ktoré riadi Oceánska federácia pozemného hokeja (OHF). Ich história siaha do roku 1999, kedy sa v austrálskych mestách Brisbane, resp. Sydney konali prvé oceánske majstrovstvá mužov, resp. žien. Konajú sa s 2-ročnou periodicitou. V mužskej kategórii jednoznačne dominuje Austrália, ktorá vyhrala všetky turnaje; v ženskej kategórii je to Austrália spolu s Novým Zélandom.
Majstrovstvá Oceánie slúžia zároveň ako kvalifikácia oceánskych družstiev na majstrovstvá sveta či hokejový turnaj Letných olympijských hier.
Liter

Liter je jednotka objemu. Označuje sa pomocou dvoch oficiálnych značiek: malého písmena l a veľkého písmena L. Liter je metrická jednotka, ale nie je jednotkou sústavy SI. Keďže však ide o dekadický násobok jednotky SI, môže sa používať so sústavou SI. Jednotkou sústavy SI pre objem je kubický meter (m³).

Pôvod

Názov jednotky je odvodený od staršej francúzskej jednotky litron, ktorej meno sa dostalo z gréčtiny cez latinčinu.

Vysvetlenie

Liter sa najčastejšie používa pre meranie objemu telies, alebo veľkosti ich nádob (napríklad pre tekutiny, alebo sypké materiály), zatiaľ čo kubické metre (a od nich odvodené jednotky) sa najčastejšie používajú pre telesá merané podľa ich rozmerov, alebo výtlaku. Liter sa taktiež často používa pre niektoré vypočítané veličiny, ako napríklad hustota (kg/L), čo umožňuje jednoduché porovnávanie s hustotou vody.
Jeden liter vody váži takmer presne jeden kilogram. Podobne: 1 ml vody váži približne 1 g, 1000 litrov vody váži približne 1000 kg (1 tonu). Tento vzťah vyplýva z historickej definície jednotky, ale od roku 1964 nie je súčasťou definície.

Značka

Pôvodne, nasledujúc pravidlá SI, podľa ktorých iba značky jednotiek, ktoré sú skratkou z mena osoby, začínajú veľkým písmenom, bola pre liter iba jedna značka l (malé písmeno l).
V mnohých anglicky hovoriacich krajinách je najzvyčajnejší tvar ručne písanej arabskej číslice 1 iba jeden vertikálny ťah,
t. j. chýba mu ťah smerom hore, ktorý bol pridaný v mnohých iných kultúrach.
Z tohto dôvodu sa dá číslica 1 ľahko pomýliť s písmenom l. Na niektorých písacích strojoch, hlavne starších, sa musel používať kláves l na napísanie číslice 1. Navyše v niektorých písmach sú tieto dva znaky takmer nerozoznateľné. Toto spôsobovalo čiastočné znepokojenie, hlavne v lekárskej obci. Ako dôsledok bola v roku 1979 pre liter prijatá alternatívna značka L (veľké písmeno L).
Saint-Philbert-du-Peuple

Poloha

Obec má rozlohu 16,38 km². Najvyšší bod je položený 58 m n. m. a najnižší bod 24 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 302 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hviezdny atlas

Hviezdny atlas je variantom tradičného geografického atlasu, ktorý zobrazuje permanentné a polo-permanentné polohy vesmírnych objektov, napríklad hviezd, súhvezdí, hmlovín, hviezdokóp a galaxií.
Je to systematicky usporiadaný súbor hviezdnych máp. Z historických diel je známa Uranometria od J. Bayera (1603), v ktorom sú najjasnejšie hviezdy súhvezdí označené gréckymi písmenami, a hviezdny atlas J. Flamsteeda. Hviezdne atlasy alebo mapy boli zostrojené k mnohým katalógom hviezd, napr. ku katalógu Bonner Durchmusterung bol v rokoch 1857 – 1863 vydaný Atlas des nördlichen gestirnten Himmels, ekvinokcium 1855,0, od F. W. A. Argelandera. Má 40 listov s rozmermi 45 cm x 65 cm, s mierkou 1° = 20 mm. Obsahuje hviezdy do 9. magnitúdy. Tretie vydanie vyšlo roku 1954 v Bonne. Podobné mapy boli vydané aj ku katalógu Córdoba Durchmusterung. Fotografickou mapou oblohy je Carte du Ciel, ktorú začali robiť na podnet Parížskeho medzinárodného astrografického kongresu roku 1887 pracovníci hvezdární celého sveta. Snímky sa robili astrografickým refraktorom rovnakého typu (priemer objektívu 33 cm, ohnisková vzdialenosť 344 cm); mierka na snímkach 1 mm = 1'. Franklinova-Adamsova mapa zobrazuje celú oblohu na 206 listoch s rozmermi 18° x 18°, s mierkou 20 mm = 1°; obsahuje hviezdy do 15.-17. magnitúdy. Harvardský atlas siaha do 11. magnitúdy, rozmery listov 30° x 30°, s mierkou 5 mm = 1°. Najväčším hviezdnym atlasom súčasnosti je Palomar Sky Atlas od Mount Palomar Sky Survey. Mapy tohto hviezdneho atlasu sú negatívne kópie snímok, ktoré sa robili veľkým mountpalomarským Schmidtovým teleskopom (zrkadlo s priemerom 183 cm a ohniskovou vzdialenosťou 302 cm). Zhotovilo sa 2 x 935 snímok, ktoré pokrývajú celú oblohu od deklinácie -30° až do +90°. Použili sa fotografické platne s rozmerom 35,6 cm x 35,6 cm (každá zobrazuje asi 36 štvorcových stupňov oblohy). Každá snímka sa pritom zhotovila 2 razy, v červenej a modrej oblasti spektra. Obsahuje objekty asi do 20. magnitúdy. V súčasnosti sa dopĺňajú oblasti až k južnému pólu (európske observatórium v Čile a hvezdáreň v Austrálii – Siding Spring). Atlas Coeli Skalnaté Pleso 1950.0 od Bečvářa (3. vydanie roku 1963) obsahuje 16 máp, 35 000 objektov, hviezdy do 7,75. magnitúdy. Mapy majú rozmery 42 x 59 cm, s mierkou 7 mm = 1°. Mierku 20 mm = 1° majú 3 ďalšie Bečvářove hviezdne atlasy: Atlas Eclipticalis 1950.0 z roku 1959, Atlas Borealis (okolie severného pólu) a Atlas Australis (okolie južného pólu), ktoré obsahujú všetky hviezdy s dovtedy známymi presnými polohami, rozlíšené farbami podľa základných spektrálnych typov (pozri spektrálna klasifikácia). Na osobitné ciele sa robia hviezdne atlasy, ktoré zachycujú iba časť oblohy. Napr. na hľadanie a identifikáciu planétok slúžia hviezdne atlasy z okolia ekliptiky (Karten der Ekliptik od M. Wolfa a J. Palisu alebo Bečvářov Atlas Eclipticalis, ktoré zachycujú hviezdy v páse ±30° okolo ekliptiky, vhodné na nadväzovanie pozičných meraní). Rozšírením Bečvářových hviezdnych atlasov je Sky Atlas 2000.0 vydaný roku 1983 v Cambridgei (USA) pre hviezdy do 8,0. magnitúdy a ekvinokcium 2000,0. Má 26 listov, jeho autorom je W. Tirion.
Saint-Laurent-la-Roche

Poloha

Obec má rozlohu 11,13 km². Najvyšší bod je položený 578 m n. m. a najnižší bod 270 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 352 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vendôme

Poloha

Obec má rozlohu 23,89 km². Najvyšší bod je položený 141 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 16 849 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jakub Eynsetzer

Životopis

Prvý rektor evanjelického gymnázia v Banskej Bystrici (1523).
Meaucé

Poloha

Obec má rozlohu 11,33 km². Najvyšší bod je položený 219 m n. m. a najnižší bod 189 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 507 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kvantové číslo

Kvantové číslo je diskrétny alebo spojitý index, ktorý určuje možné hodnoty fyzikálnych veličín charakterizujúcich kvantový stav systému v kvantovej teórii, teda inými slovami charakterizuje niektorý zo stavov mikrofyzikálneho systému (napríklad atómu, elementárnej častice, molekuly a pod.) možných podľa kvantovej teórie. Spravidla ide o celé alebo polocelé číslo (n alebo n+1/2).
Na jednoznačný opis spomínaného systému treba uviesť úplnú sadu kvantových čísiel (meraných súčasne). Počet kvantových čísiel pre daný systém zodpovedá počtu stupňov voľnosti systému.
Na opis jednotlivého elektrónu v atómovom obale sa používajú 4 kvantové čísla (pozri nižšie), na opis celého atómového obalu zas existujú ekvivalentné iné kvantové čísla. Na opis molekúl sa používajú napr. tzv. rotačné kvantové čísla. Na opis typov elementárnych častíc sa používajú tzv. vnútorné kvantové čísla.

Kvantové čísla jednotlivého elektrónu

Príkladom kvantových čísiel sú 4 kvantové čísla, ktoré charakterizujú orbitály atómov, teda opisujú energetické hladiny jednotlivých elektrónov v obale atómu. Sú výsledkom príslušnej Schrödingerovej rovnice.
Sú to:

Hlavné kvantové číslo

Hlavné kvantové číslo označujeme písmenom n. (n = 1, 2,3,4,... ) Udáva nám číslo vrstvy, v ktorej je elektrón umiestnený, teda určuje energiu elektrónov v atóme. Ak je atóm v základnom stave, elektróny majú najnižšiu energiu. Ak je atóm v excitovanom (vzbudenom) stave, dodaním energie elektróny prechádzajú do stavu s vyššou energiou.

Vedľajšie kvantové číslo

Označujeme ho písmenom l. (l=0,1,2,...,(n-1)) Udáva nám druh (tvar) orbitálu, v ktorom je elektrón umiestnený a energiu daného orbitálu. Existujú 4 druhy orbitálov - s, p, d, f. Každý z nich má odlišný tvar.

Magnetické kvantové číslo

Označujeme ho písmenom m. (m = -l, -(l-1),...,l ) Určuje projekciu dráhového magnetického momentu do predpísaného smeru. Umiestnením atómu do silného magnetického poľa sa štiepia spektrálne čiary, pretože elektróny sa líšia obsahom energie. Na tej istej vrstve existuje niekoľko orbitálov toho istého druhu. Magnetické kv. č. nám určuje, o ktorý z nich ide (určuje priestorové rozloženie atómového orbitálu).

Spinové kvantové číslo

Označované písmenom s. (s = +1/2,-1/2) Rozlišuje kvantový smer rotácie elektrónu okolo svojej osi-spinu. Keďže v každom orbitále je miesto pre dva elektróny, spinové kv. č. nám udáva o ktorý z nich ide.
Rudolf Gallo

Životopis

Gallo sa viac ako 40 rokov (od r. 1953 do 1995) venoval komentovaniu športových prenosov, najmä však hokeju a futbalu v legendárnom bloku s mikrofónom za športom. V rozhlase pracoval od roku 1951 a ako akreditovaný novinár sa zúčastnil na jednej letnej a siedmich zimných olympiádach. V roku 2010 získal cenu Miroslava Procházku, udeľovanú Slovenským olympijským výborom osobnostiam za „celoživotnú propagáciu športu a olympizmu prostriedkami literatúry a publicistiky“.
Labosse

Poloha

Obec má rozlohu 14,22 km². Najvyšší bod je položený 216 m n. m. a najnižší bod 109 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 456 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Thou (Cher)

Poloha

Obec má rozlohu 9,19 km². Najvyšší bod je položený 311 m n. m. a najnižší bod 198 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 77 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pommiers (Rhône)

Poloha

Obec má rozlohu 7,76 km². Najvyšší bod je položený 352 m n. m. a najnižší bod 169 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 232 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Martin Čakajík

Klubový hokej

V sezóne 2005/06 pôsobil v českom klube HC Znojemští Orli, v priebehu nasledujúcej prestúpil do HC Plzeň.

Reprezentácia

Za Slovensko odohral 27 zápasov, strelil 3 góly.
(štatistické údaje v článku sú z 27. novembra 2006)
Lorcy

Poloha

Obec má rozlohu 16,75 km². Najvyšší bod je položený 99 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 548 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sthenelé (dcéra Danaa)

Sthenelé alebo Sthenela (starogr. Σθενέλη – Sthenelé) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky Memfidy.
Sthenelé bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jej strýka Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Danaos však so svadbou nesúhlasil a preto mu Aigyptos vypovedal vojnu a v boji ho porazil. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Sthenele potom za manžela vybrali Sthenela, syna Aigypta a jeho manželky Tyrie, na základe podobnosti ich mien a konala sa hromadná svadba. Nezmieriteľný Danaos však následne svojim dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz splnili všetky a za tento hrozný skutok si po smrti vyslúžili od bohov večný trest nosiť v podsvetí do deravého suda vodu.
Savigny-sur-Orge

Poloha

Mesto má rozlohu 6,97 km². Najvyšší bod je položený 99 m n. m. a najnižší bod 33 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov je 37 092 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zdroje: INSEE
Oto Nevický

RNDr. Oto Nevický (* 30. máj 1963) je generálnym sekretárom Asociácie zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky. Oto Nevický je ženatý, s manželkou Silviou majú dcéry Denisu a Moniku.
Prunet (Ardèche)

Poloha

Prunet má rozlohu 8,81 km². Najvyšší bod je položený 1 193 m n. m. a najnižší bod 376 m n. m.

Obyvateľstvo

Prunet má 136 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Luxemburský palác

Luxemburský palác (franc. Palais du Luxembourg) je palác v Paríži zo začiatku 17. storočia, od roku 1800 je sídlom francúzskeho Senátu.
K palácu patrí aj 25 hektárový park s parterom a početnými jazierkami.

Dejiny

Objednala si ho francúzska kráľovná Mária Medicejská v roku 1615 u architekta Salomon de Brosse ako prestavbu vidieckeho domu z roku 1546, zvaného Petit Luxembourg, ktorý predtým patril šľachticovi menom „François, vojvoda z Piney-Luxembourg“ (odtiaľ pochádza názov).
Doprava v Samoe

Cestná doprava

Dĺžka všetkých ciest na Samoe je 866 kilometrov, z toho je 350 kilometrov spevnených asfaltom a ostatných 516 kilometrov je nespevnených, čiže „poľných“ ciest.
Rýchlostné limity sú 40 km/h (25 mph) v blízkosti centra a v centre a v zvyšku krajiny je maximálna povolená rýchlosť 56 km/h (35 mph). Pri opravovaní ciest alebo pri rôznych dopravných kolíziách je maximálna povolená rýchlosť len 24 km/h (15 mph). Veľmi populárne sú na Samoe služby Taxi a služby autobusovej prepravy. Niektorí ľudia tiež používajú motocykle, ale zabránili zbytočným zápcham v hlavným uliciach mesta.

Zmena z pravého na ľavostrannú premávku

Od 7. septembra 2009 vozidlá na Samoe premávajú v ľavom jazdnom pruhu. Táto zmena prebehla na základne lacnejších áut dovážaných prevažne z Japonska.

Vodná doprava

Veľmi používaná doprava je vodná doprava (môže byť aj lodná doprava). Najväčší a najfrekventovanejší prístav sa nachádza na severe ostrova Upolu v hlavnom meste Apia. Denne sa tu vyloďuje množstvo turistov hlavne z USA, Tokelau alebo z Americkej Samoy. Taktiež je prístav plný obchodných lodí, či trajektov, ktoré takmer najväčšou mierou pomáhajú na vzraste ekonomiky v meste. V ústraní prístavu kotvia tiež súkromné lode, zväčša zamerané na lov rýb v okolí alebo slúžia na rekreáciu a relaxáciu.

Letecká doprava

Keďže je Samoa ostrovným štátom, tak sa dosť využíva aj letecká doprava. Lety sú sústreďované hlavne na medzinárodné spojenia.
Absorpcia častice

Absorpcia častice je proces pohlcovania častice látkou; jeden zo základných procesov, z  ktorých vzniká interakcia.
Caleta Olivia

História

Mesto bolo založené 20. novembra 1901 Exequielom Gutterom poručíkom vojenského námorníctva, veliteľom Guardia Nacional slúžiaceho na lodi, ktorá dopravovala káble, zariadenia a pracovníkov pre budovanie telegrafného vedenia na juh od Comodoro Rivadavia.

Ekonomika

Dominujúce hospodárske odvetvie v Caleta Olivia je ťažba ropy. Od roku 1944, keď boli objavené výnosné náleziská, nastal rýchly prírastok obyvateľstva. Ku koncu 20. storočia mesto prijalo mnoho prisťahovalcov zo severných provincií Argentíny ako aj z Čile. Výrazne sa tak zmenil, predtým európsky, obraz mesta.
Paul Davies

Dielo

Davies, P.: Posledné tri minúty, 1994
Auchy-lès-Hesdin

Poloha

Obec má rozlohu 9,61 km². Najvyšší bod je položený 122 m n. m. a najnižší bod 30 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 714 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE