google/wiki40b huggingface dataset:
Viktor Mydlo

Životopis

Roku 1932 pôsobil v bratislavskej dielni A. Rigeleho, kde sa zdokonaľoval v kresbe, v sochárskych princípoch výstavby ľudského tela a v práci s kamenným materiálom. Vo svojej tvorbe uprednostňoval monofigurálne kompozície a portréty, materiálove pálenú hlinu a sadru. Zaujal naivne realistickým prístupom svojich sociálne orientovaných prác. V 30. rokoch člen Spolku slovenských umelcov.
Momuy

Poloha

Obec má rozlohu 13,3 km². Najvyšší bod je položený 126 m n. m. a najnižší bod 41 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 454 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villars-sous-Dampjoux

Poloha

Obec má rozlohu 3,06 km². Najvyšší bod je položený 723 m n. m. a najnižší bod 348 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 396 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chemický potenciál

Chemický potenciál je termodynamická veličina charakterizujúca voľnú (Gibbsovú) energiu jedného mólu zložky v roztoku, ide teda o tzv. parciálnu molárnu veličinu. Chemické potenciály rovnako ako aj iné parciálne molárne veličiny sú funkciou tlaku, teploty a zloženia roztoku, teda môžu mať iné hodnoty ako jeden mól čistej zložky. Ako názorný príklad parciálnych veličín možno uviesť molárny objem, tj. objem jedného molu látky. Napr. čistá voda ma tento objem 18 cm³. Ak jeden mól vody pridáme do veľmi veľkého množstva vodného roztoku inej látky (takže sa koncentrácia praktický nezmení) a odmeriame prírastok objemu zistíme, že tento nemusí byť 18 ale trebárs 16 alebo 22cm³. Takto nameraná veličina sa volá parciálny molárny objem vody (za danej teploty, tlaku a zloženia roztoku). Podobný vzťah ako v tomto príklade je aj medzi Gibbsovou energiou jedného mólu čistej zložky a jej chemickým potenciálom v roztoku.
Blanzay

Poloha

Obec má rozlohu 35,45 km². Najvyšší bod je položený 147 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 826 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Nysa

Dejiny

Nisa je jedno z najstarších sliezskych miest. Bola pravdepodobne založená v 10. storočí a stala sa hlavou rovnomenného Nisského kniežatstva. Pod týmto menom bola v roku 1200 súčasťou Vratislavského biskupstva. V roku 1424 sa musela brániť husitom.
Počas tridsaťročnej vojny bola trikrát obliehaná, potom nákladne prebudovaná na pevnosť a počas napoleonských vojen bola v roku 1807 Francúzmi dobytá. V rámci Pruska si zachovávala rímskokatolícky charakter. Kvôli množstvu barokových a gotických kostolov mala prezývku „Sliezsky Rím“. 
Po prvej svetovej vojne sa stala súčasťou pruskej provincie Horné Sliezsko (Oberschlesien). Po druhej svetovej vojne sa v rámci dohôd postupimskej konferencie stala súčasťou Poľska pod poľským menom Nysa.
Futsal (AMF)

Dejiny

Sálový futbal vznikol v 30. rokoch v Uruguaji. V roku 1971 vznikla svetová organizácia, zastrešujúca sálový futbal, pod názvom Medzinárodná federácia sálového futbalu (FIFUSA – Federação Internacional de Futebol de Salão). V 80. rokoch vznikli spory medzi FIFA na jednej strane a inými organizáciami na strane druhej o správu tejto hry. V roku 1985 FIFA zakázala používanie výrazu futbal v názvoch sálových futbalov hraných podľa pravidiel organizácií FIFUSA a PANAFUTSAL, a tie preto začali pre svoju verziu oficiálne používať názov futsal. Neskôr výraz futsal (popri sálový futbal) začala používať aj FIFA.
Po nedohode sa so zástupcami FIFA o spojení týchto podobných športov vznikla v roku 2003 (ako nástupca organizácie FIFUSA) nová svetová organizácia Svetová futsalová asociácia (AMF – Asociación Mundial de Futsal).

Futsal na Slovensku

Na Slovensku bola v roku 2003 vytvorená organizácia Futsal Slovakia, ktorá vznikla zlúčením Slovenského zväzu sálového futbalu a Únie malého futbalu.
Mérignac (Charente)

Poloha

Obec má rozlohu 18,51 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 23 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 698 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Issy-l’Évêque (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 71,13 km². Najvyšší bod je položený 506 m n. m. a najnižší bod 273 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 805 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Barčovský

Životopis

Po ukončení základnej školy robotník v hutnom podniku v Krompachoch, v rokoch 1920 – 1934 v Coburgových závodoch v Trnave, vrokoch 1934 – 1935 tajomník priemyslového zväzu kovorobotníkov v Banskej Bystrici. Organizátor a vodca triednych bojov, člen a funkcionár KSČ. V ČSR politicky prenasledovaný, pred deportovaním emigroval do ZSSR. Od roku 1936 robotník v Saratove (ZSSR). Počas druhej svetovej vojny príslušník Červenej armády. Padol počas bojov s nacistickým Nemeckom.
Anton Molnár

Životopis

Narodil sa 6. septembra 1930 v Komjaticiach ako prvé zo štyroch detí v rodine. Otec Anton Molnár a matka Mária Molnárová, rod. Belanová, súrodenci Ľudovít, Štefan a sestra Marta. 
V roku 1950 začal študovať v Bratislave na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v odbore všeobecného lekárstva. Po dokončení štúdia 12. marca 1955 sa stal promovaným lekárom s titulom MUDr., zostal v Bratislave, nakoľko mal záujem vedecky pracovať a zdokonaľovať sa v odbore. Prijali ho v Ústave lekárskej anatómie, kde sa začali formovať aj jeho prvé vedecké pokusy v odbore otorinolaryngológie, ktorá sa stala jeho celoživotným záujmom.
Po piatich rokoch pôsobenia v ústave prešiel pracovať na katedru ORL ako odborný asistent, neskôr ako docent a profesor Katedry otorinolaryngológie.
V rokoch 1972 – 1976 pôsobil na Karlovej univerzite v Prahe, kde získal titul CSc.
Postupne získal dve špecializácie a druhostupňové atestácie. Na odborných fórach doma i v zahraničí absolvoval vyše sedemdesiat prednášok z tohto odboru, po ktorých nasledovali zahraničné stáže a pobyty.
Bol autorom viacerých publikácií, dvoch vysokoškolských učebníc a monografie Rekonštrukčné chirurgické výkony, v strednom uchu, kde sa venoval dovtedy nespracovanej téme v krajinách RVHP.
Za vedecko-výskumnú činnosť dostal v roku 1982 Cenu ministra zdravotníctva SSR, v roku 1984 získal hodnosť profesora a v roku 1987 štátne vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu. Obdržal tiež plakety Lekárskej fakulty Univerzity Komenského a fakúlt či univerzít v Brne, Prahe, Halle-Saale a Budapešti.
Ťažiskovými problémami, ktoré profesor Molnár riešil, sú výskum metastáz rakoviny hrtana do lymfatických uzlín krku a problematika rekonštrukčných chirurgických výkonov v strednom uchu. V týchto oblastiach sa stal popredným česko-slovenským odborníkom. Komplexnosť ich riešenia prispela k rozvoju odboru otorinolaryngológie v Česko-Slovensku. Stal sa členom korešpondentom Slovenskej akadémie vied a neskor ho zvolili aj za člena-korešpondenta ČSAV a stal sa členom kolégia lekársko-biologických vied pri oboch týchto najvyšších vedeckých ustanovizniach.
V rokoch 1986 – 1990 bol prednostom Otolaryngologickej kliniky v Bratislave.
V rokoch 1985 - 1988 bol dekanom lekárskej fakulty na Univerzite Komenského v Bratislave.
Medicíne sa venoval aj ako minister zdravotníctva, sociálnych vecí a rodiny SSR.
Každý rok  sa pravidelne aktívne zúčastňoval na vedeckých podujatiach, kongresoch a sympóziách doma ako aj v zahraničí (NDR, Maďarsko, Poľsko, Španielsko, Bulharsko, SRN, Švajčiarsko, Dánsko a USA), z toho na dvoch svetových kongresoch.
Zomrel 12. októbra 2005 v Nemocnici v Podunajských Biskupiciach na oddelení pľúcnej chirurgie.
1. mája 2014 mu odhalili v Komjaticiach bustu, ktorej autorkou bola jeho dcéra, akademická sochárka Margaréta Horáková.

Popularizačná činnosť

Anton Molnár mal niekoľko prednášok v rozhlase a v televízii, publikoval v tlači, jeho témami boli Chirurgická liečba karcinómu hrtana, Imunologické reakcie na homotransplantáty v strednom uchu, alkoholizmus a toxikománia.
La Salvetat-sur-Agout

Poloha

Obec má rozlohu 87,55 km². Najvyšší bod je položený 1 087 m n. m. a najnižší bod 663 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 210 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Guraidú (Káfu)

Guraidú (maldiv. ގުރައިދ‎) je jeden z obývaných ostrovov na atole Káfu na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 484 (jún 2006), dĺžka ostrova 675 m, šírka 500 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 31,88 km.
Kostol Saint-Jean-de-Malte

Kostol Saint-Jean-de-Malte je prvý gotický kostol v Provensalsku. Stojí na námestí Saint-Jean-de-Malte v Aix-en-Provence.
Ústredná loď kostola bola postavená v 13. storočí na mieste staršieho kostola a bola súčasťou špitála Rádu svätého Jána z Jeruzalema. Kostol má veľmi triezvy interiér, veža so svojimi 67 m je najvyšším bodom mesta. Sú tu pochovaní niektorí členovia rodu provensalských grófov.
Trestný čin

Trestný čin je protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v Trestnom zákone, ak tento zákon neustanovuje inak. Trestný čin sa dá deliť podľa závažnosti na prečin a zločin. Osoba, ktorá spáchala trestný čin, sa nazýva páchateľ. Pohnútka, ktorá viedla páchateľa k spáchaniu trestného činu, sa nazýva motív trestného činu. Trestný čin môže spáchať iba fyzická osoba, slovenské právo nepozná trestnú zodpovednosť právnických osôb.
Znaky trestného činu sú definované v konkrétnych skutkových podstatách, uvedených v osobitnej časti Trestného zákona.

Prečin

Prečin je trestný čin spáchaný z nedbanlivosti alebo úmyselný trestný čin, za ktorý Trestný zákon v osobitnej časti ustanovuje trest odňatia slobody s hornou hranicou trestnej sadzby neprevyšujúcou päť rokov. Nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je závažnosť nepatrná. Prečin sa od správnych deliktov líši materiálnym korektívom, ktorý vymedzuje hranicu medzi týmito právnymi deliktmi. Ak je na základe okolnosti spáchaného činu zistená závažnosť nepatrná, ide o správny delikt (priestupok).
Belleserre

Poloha

Belleserre má rozlohu 4,76 km². Najvyšší bod je položený 246 m n. m. a najnižší bod 187 m n. m.

Obyvateľstvo

Belleserre má 166 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Fabian Birkowski

Životopis

Od roku 1585 vzdelával v krakovskej akadémií, kde neskôr prednášal o latinskej a gréckej literatúre. Taktiež vyučoval aj filozofiu. V roku 1596 vstúpil do rádu dominikánov. Bol známy ako vynikajúci rečník. Vykonal niekoľko pohrebných obradov významných osobností, ako sú Žigmund III. Vasa, Krzysztof Zbaraski, Piotr Skarga, Jan Karol Chodkiewicz alebo Jan Zamoyski. Od roku 1611 do 1634 slúžil ako kňaz na dvore kráľa Vladislava IV. Vasa a na „Tábore kazateľov“ počas vojny s Tureckom, Moskovským veľkokniežatstvom a Valašskom.
Veľký Grob

Polohopis

Obec sa nachádza na hranici severného výbežku Podunajskej roviny najjužnejšej časti Trnavskej pahorkatiny, východne sa nachádza časť Podunajskej roviny zvaná pre množstvo vodných tokov Uľanská mokraď. Južne od obce pokračuje pomerne jednotvárna Podunajská rovina. Severozápadne od obce sa tiahnu Malé Karpaty, ktoré sú zväčša dobre viditeľné aj z obce (vidno napr. Kamzík, Veľký Javorník, Somár, Veľkú Homoľu, hrad Červený Kameň…) Za veľmi dobrej viditeľnosti je možno vidieť Zobor a Veľký Tribeč v pohorí Tribeč pri Nitre ako aj Považský Inovec.

Dejiny

Oblasť Veľkého Grobu bola osídlená ľuďmi už v neolite – sídlisko volútovej, želiezovskej a lengyelskej kultúry. Taktiež sa našli pozostatky keltskej osady z 2. – 3. storočia a osady z Veľkomoravského obdobia 8. – 10. storočia.
Prvá písomná zmienka o Veľkom Grobe je datovaná do roku 1275, o osade Tarnok do roku 1301.
Koncom 16. storočia sa tu postupne začali usadzovať chorvátski a nemeckí osadníci následkom čoho sa obec začala rozrastať. Bola poddanskou dedinou Svätojurského panstva, od konca 17. storočia panstva Kráľová pri Senci.
Pôvodné obyvateľstvo sa venovalo poľnohospodárstvu, vinohradníctvu, z remesiel prosperovalo tkáčstvo a výšivkárstvo. 
V obci sa tiež nachádza neskororenesančný kaštieľ – v súčasnosti dom Turcárovcov – z druhej polovice 17. storočia.
Rímskokatolícky kostol bol v obci postavený v roku 1771 zväčšením pôvodnej barokovej kaplnky. Kostol evanjelickej cirkvi a. v. bol postavený v roku 1788 ako artikulárny. V roku 1936 bol zbúraný a zároveň nanovo postavený podľa projektu arch. M. M. Harminca s ponechaním barokovo-klasicistickej veže z konca 18. storočia.
Pred prvou svetovou vojnou bol Veľký Grob známym výšivkárskym strediskom. Ešte koncom 19. a začiatkom 20. storočia bolo rozšírené maľovanie stien pitvorov a okolo ohnísk pod komínmi. 
V nádherných výšivkách, svojráznom grobskom kroji, maľovaných izbách, pitvoroch i v architektúre starých domov nachádzame prvky slovenského, habánskeho, chorvátskeho i maďarského kultúrneho odkazu svojrázne pretavené do miestneho koloritu. Posledná z ľudových umelkýň, Katarína Brinzová zomrela v roku 1976, jej maľovky sa nachádzajú v múzeách v Martine, Trnave, Bratislave, Galante i v budove obecného úradu vo Veľkom Grobe. Dom, v ktorom žila a tvorila je vyhlásený za kultúrnu pamiatku. 
V nedávnej minulosti obec vybudovala materskú školu, dom smútku, obecný úrad a zdravotné stredisko. Výstavba kultúrneho domu bola ukončená v roku 1995. V katastrálnom území obce sa nachádzajú štyri rašeliniská s možnosťou rybárskeho vyžitia.
Maillas

Poloha

Obec má rozlohu 63,84 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 88 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 113 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Samuel Colt

Život

Narodil sa v Hartforde ako syn úspešného farmára a obchodníka. V mladosti cestoval a domov sa vrátil s dreveným modelom rotačného viackomorového valca. Colt sa nenechal prvými neúspešnými pokusmi odradiť a postupne svoje revolvery vylepšoval. Revolvery sú tak neodmysliteľne spojené s jeho menom, keďže Colt ako prvý patentoval a vyrábal použiteľné revolvery. Jeho prvým revolverom bol bubienkový. Bol z dreva.
Mouthe (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 38,73 km². Najvyšší bod je položený 1 414 m n. m. a najnižší bod 926 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 958 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Atalanté (dcéra Schoinea)

Atalanté alebo Atalanta alebo Atalante (starogr. Ἀταλάντη – Atalanté, lat. Atalanta) je v gréckej mytológii dcéra boiótskeho kráľa Schoinea a jeho manželky Klymeny.
Keď sa Atalanta narodila, jej otec, ktorý túžil len po synoch, ju nechal pohodiť v lese. Dieťa však našla medvedica a zachránila ho. V divočine potom odkázaná sama na seba vyrástla na statnú a krásnu dievčinu, ktorá prekonala v behu ktoréhokoľvek muža.
Krása Atalanty neunikla zraku mnohých mužov a hoci o to nestála, ctitelia ju obletovali. Keď sa niektorý z nich nedal odbiť, vyzvala ho na preteky v behu, ale vopred sa s ním dohodla, že ak zvíťazí, zachová si slobodu. Víťazila potom až dovtedy, pokiaľ ju nepredbehol krásny Hippomenes, ktorému však pri tom pomohla bohyňa Afrodita. Bohyňa mu dala tri zlaté jablká a poradila mu, aby vo chvíli, keď ho bude Atalanta dobiehať, jedno zahodil. Atalanta zlatým jablkám neodolala a kým ich pri pretekoch zbierala, do cieľa sa oneskorila. Veľmi ju to ale nemrzelo, lebo Hippomenes sa jej páčil.
Atalanta sa však za Hippomena nakoniec aj tak nevydala. Keď s ním v očakávaní blízkej svadby odišla do Onchésta, kde mu v starom lesnom chráme prejavila lásku, najvyšší boh Zeus ich za znesvätenie posvätného miesta za trest premenil na lesné zvieratá.
V starších mýtoch o Atalante išlo o dve osoby rovnakého mena, jednej z Arkádie, druhej z Boiótie, ktoré nespájali spoločné príhody. Postupne sa však tieto mýty a osoby začali prekrývať, až nakoniec splynuli. Ako sa zdá, prvý ich spojil v druhom storočí pred Kr. autor Apollodoros.
Hells Bells

Kompozícia

Skladba začína pomalým úvodom so zvukom zvonu, ktorý nasleduje dvojitý gitarový zvuk hraný Angusom Youngom a Malcolmom Youngom. Neskôr sa pridali bicie hrané Philom Ruddom a basová gitara Cliffa Williamsa.
Artix (Ariège)

Poloha

Obec má rozlohu 7,35 km². Najvyšší bod je položený 701 m n. m. a najnižší bod 337 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 112 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Anténor (olympijský víťaz)

Anténor starogr. Ἀντήνωρ – Anténor, iný prepis: Anténór) bol olympijský víťaz v pankratiu v 4. stor. pred Kr.
Anténor, syn Xenara z Milétu, bol na 118. olympijských hrách v roku 308 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v pankratiu. Svojim majstrovstvom v tejto disciplíne dosiahol následne titul periodonikés (víťaz obehu), keď si víťazný veniec odniesol aj z ostatných celogéckych hier (jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili periodos, t. j. pravidelný obeh). V Aténach mu v roku 306 pred Kr. udelili čestné občianstvo. V roku 279/8 pred Kr. vo svojom rodnom meste slúžil počas náboženských obradov ako stefanéforos (kňazský titul).
Olympijské víťazstvo Anténora je uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Jeho olympijské víťazstvo uvádza aj nápis (nápis: IG II² 472, IG II² = Inscriptiones Graecae II², ed. Johannes Kirchner. Berlin) na kamennej stéle, ktorú našli v Atike. 
Starogrécky spisovateľ Athénaios vo svojom diele Deipnosofistai uvádza, že Machón, dramatik tzv. „novej gréckej komédie“, napísal formou básne vtipnú historku, v ktorej Leontiskos, olympijský víťaz v pankratiu, nachytal Anténora v posteli s milovanou Maniou, slávnou aténskou hetérou. Keď sa jej plný rozhorčenia spýtal, že čo to má znamenať, ona mu odpovedala: „Môj drahý, nič si z toho nerob, ja som len chcela za jedinú noc cítiť a dokázať zvládnuť výdrž dvoch športovcov, víťazov z Olympie.“
1. vodnopólová liga žien 1993

Systém súťaže

Hrala sa iba základná časť, a to turnajovým spôsobom.
Zrkadlo

Zrkadlo je optická plocha, odrážajúca väčšinu žiarenia, ktoré na ňu dopadá.
Zrkadlo je dostatočne hladký povrch odrážajúci svetlo, čím vzniká obraz predmetov nachádzajúcich sa pred zrkadlom. Zrkadlo je obvykle tvorené lesklou kovovou plochou (leštená kovová platňa, kovová vrstva na skle a pod.). Zrkadlom je teda akákoľvek plocha majúca reflexné vlastnosti, väčšinou na prechode dvoch opticky rozdielnych prostredí s rôznymi optickými vlastnosťami.
Vo všeobecnosti sa využíva hlavne odraz viditeľného žiarenia (svetla) od zrkadla, ale existujú aj zrkadlá odrážajúce iné druhy žiarenia.

Polopriepustné zrkadlo

Jednosmerné zrkadlo, tiež polopriepustné zrkadlo, odráža asi polovicu svetla a druhú polovicu prepúšťa. Je to tabuľa skla pokrytá vrstvou kovu o hrúbke iba niekoľko atómov, ktorá prepúšťa časť svetla (na obe strany). Používa sa medzi tmavou miestnosťou a jasne osvetlenou miestnosťou. Osoby na jasne osvetlenej strane vidia svoj odraz – ako pri obyčajnom zrkadle. Osoby na tmavej strane vidia cez zrkadlo – zrkadlo je priehľadné okno. V optike sa polopriepustné zrkadlo nazýva delič zväzku. Jeho účelom je rozdeliť lúč svetla tak, aby časť prešla priamo, zatiaľ čo druhá časť je odrazená – to sa využíva napr. v interferometrii.

Dichroické zrkadlo

Jedná sa o určitú formu polopriepustného zrkadla, resp. filtra, ktoré prepúšťa len určitú časť svetelného spektra a ostatnú odrazí. Tento efekt sa používa najmä v optike a fotografickej technike, napr. pri konštrukcii 3CCD (3MOS) obrazových senzorov. Dichroické zrkadlo sa v tomto použití častejšie nazýva dichroický hranol.
Feynmanov bod

Feynmanov bod je rad šiestich deviatok za sebou, ktoré začínajú na 762. mieste desatinného rozvoja čísla π. Je pomenovaný po fyzikovi Richardovi Feynmanovi, ktorý na jednej prednáške prehlásil, že by si chcel číslice π zapamätať až do tohoto miesta, pretože by ich potom mohol recitovať a zakončiť slovami, „… deväť deväť deväť deväť deväť deväť a tak ďalej,“ čím by naznačil, že pí je racionálne číslo.
Pre náhodne zvolené normálne číslo je pravdepodobnosť, že sa takto skoro v jeho desatinnom rozvoji objaví sekvencia šiestich zvolených číslic, iba 0,08 %. Predpokladá sa, že π normálnym číslom je.
Ďalší rad šiestich rovnakých číslic, ktoré sa v π objavia, začína na 193 034. mieste a sú to tiež deviatky. Ďalší taký rad je zložený z osmičiek a začína na 222 299. mieste.
Feynmanov bod je tiež prvým miestom, kde sa objaví rad rovnakých číslic väčších než tri číslice.
Sčítanec

Sčítanec je číslo, ktoré sa pri sčítaní sčítava.
Ptáčovský kopeček

Ochrana

Predmetom ochrany je bohatá lokalita ponikleca veľkokvetého (Pulsatilla grandis).
Eva Tomkuliaková

Životopis

Vyštudovala dramaturgiu a scenáristiku na Filmovej a televíznej fakulte VŠMU. Pracuje ako manažérka pre šírenie slovenskej literatúry v zahraničí v Literárnom informačnom centre v Bratislave.

Tvorba

Debutovala výrazne rodovo orientovanou konceptuálnou zbierkou básní Sie forma (2014, Drewo a srd). Jej druhá kniha poézie Cudzie slová vyšla v roku 2018.

Ocenenia

Básne 2012 - finalistka
Metting

Poloha

Obec má rozlohu 5,21 km². Najvyšší bod je položený 316 m n. m. a najnižší bod 238 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 360 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jussecourt-Minecourt

Poloha

Obec má rozlohu 8,92 km². Najvyšší bod je položený 118 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 200 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ondrej Hieronym Frideli

Životopis

Študoval na gymnáziu v Modre a v Bratislave, 1747-49 na univerzite vo Wittenbergu. Od 1749 evanjelický farár v Hronseku, 1757, superintendent banského dištriktu. Často prenasledovaný katolíckou cirkvou i svetskou vrchnosťou.
Saligny (Vendée)

Poloha

Obec má rozlohu 23,36 km². Najvyšší bod je položený 91 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 706 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dielektrikum

Dielektrikum je každá látka, ktorá sa polarizuje vo vonkajšom elektrickom poli. Pokiaľ dielektrikum neobsahuje voľné nosiče náboja (alebo ich obsahuje veľmi málo), označujeme ho ako izolant. Dielektrikum sa všeobecne vyznačuje malou mernou elektrickou vodivosťou.
Ďalšie dôležité vlastnosti (podľa aplikácie) sú permitivita (dielektrická konštanta), stratový uhol, prierazné napätie, mechanické vlastnosti, tepelná vodivosť a iné.
V elektrotechnike a elektronike sú používané ako materiál rôznych izolátorov, ako substrát pre dosky plošných spojov, v kondenzátoroch a v mnohých iných aplikáciách.