google/wiki40b huggingface dataset:
Tisinec

Dejiny

Obec sa spomína v roku 1379, keď kráľ Ľudovít I. potvrdil výmenu majetkov, pri ktorej šľachtici z rodu Ákoš dali panstvo Stročín šľachticom Cudarovcom. Majetkovou súčasťou bola aj dedina Tisinec. Pri výmene majetkov vznikli prvé správy o Tisinci. Z ich obsahu je zrejmé, že tunajšie sídlisko jestvovalo už pred rokom 1379. V 15.-.16. storočí bola obec nepretržite majetkovou súčasťou panstva Makovica. Slovenský názov korení v slovenskom pomenovaní ihličnatého stromu tis, ktorý hojne rástol v tejto časti doliny Ondavy ešte pred vznikom miestného sídliska.

Symboly obce

Erb: V červenom poli štítu na žltej (zlatej) pôde stojaci biely (strieborný) kosec so žltým (zlatým) kosiskom a bielou (striebornou) kosou, po stranách s troma a dvoma žltými (zlatými) obilnými klasmi.

Politika

Zastupiteľstvo tvorí 5 poslancov.

Stavby

Rímskokatolícky kostol (pôvodne gréckokatolícky chrám Ochrany presvätej Bohorodičky) bol postavený v roku 1874 a je zasvätený sviatku obetovanej Panny Márii 21. novembra. Každoročné sa v obci koná odpustová slávnosť 15. augusta.

Šport

Dominantou športu v obci Tisinec je futbal. Masovo sa začal organizovať v roku 1947. Vybudovalo sa prvé futbalové ihrisko pri rieke Ondava v lokalite Viriku.

Pravidelné podujatia

V obci sú skoro pravidelné kultúrne posedenia so staršími občanmi, obecné plesy pre tunajších aj pre rodákov z obce, podujatia ako sú: deň matiek, deň detí, športové dni pre všetkých, Mikuláš a podobne.

Školstvo

V budove Obecného úradu a Kultúrneho domu v Tisinci z roku 1999 v ktorej je umiestená Materská škola.
Električková doprava v Noginsku

Električková doprava v Noginsku, meste v Moskovskej oblasti má malú a nie moc vyťaženú sieť.
S výstavbou miestnej električkovej siete sa začalo v roku 1922. Existovali aj projekty na vybudovanie medzimestskej trate do Moskvy, ale tie nakoniec neboli zrealizované. 2. marca 1924 bol sprevázdkovaný prvý úsek vedený v trase Istomkino – centrum – Gluchovo; išlo o jednokoľajnú trať s výhybňami. Roku 1937 bol východný koneic celej trate predĺžený do Posjolku Okťabra (októbrovej obce). Ďalšie rozširovanie sa konalo v rokoch 1962 (do obce Posjolok Iljiča; trať však existovala iba desať rokov) a 1972, kedy bol otvorený úsek na druhom konci mesta do štvrti Domožirovo. Významnou a tiež i nešťastnou udalosťou sa stal požiar, ktorý zachvátil miestnu električkovú vozovňu roku 1984. Od roku 2012 je električková preprava pozastavená a jej obnova nie je v blízkej dobe plánovaná, keďže trať bola na niektorých miestach zrušená.
Vozňový park tvorí 6 vozidiel KTM-8KM (do prevádzky zaradených v roku 1993), ktoré sú momentálne bez využitia odstavené vo vozovni.
Prótogeneia (dcéra Deukalióna)

Prótogeneia (starogr. Πρωτογένεια – Prótogeneia) je v gréckej mytológii dcéra Deukalióna a jeho manželky Pyrrhy.
Rodičia Prótogeneie, Deukalión a Pyrrha, boli zakladatelia nového ľudského rodu po potope sveta, ktorú na ľudstvo za bezbožnosť zoslal najvyšší boh Zeus. Oni sami boli zachránení Titanom Prométeom, ktorý im poradil, aby si postavili archu a zásobili sa potravinami. Potopa trvala deväť dní a nocí a keď vody ustúpili, Deukalión a Pyrrha si ďakovnou obetou za záchranu získali priazeň boha Dia, ktorý sa nad svojim činom zhrozil a dovolil im, aby opäť osídlili svet ľuďmi. Na jeho radu potom hádzali za seba kosti matky zeme. Pochopili, že ide o kamene a z Deukaliónových kameňov potom vznikli muži a z kameňov hádzaných Pyrrhou, ženy.
Deukalión a Pyrrha boli rodičia aj vlastných detí, synov Amfiktyóna a Helléna a dcéry Prótogeneie, ktorá sa s bohom Diom stala matkou prvého élidskeho kráľa Aethlia.
Boqueho

Poloha

Obec má rozlohu 27,12 km². Najvyšší bod je položený 281 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 039 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Blamont

Poloha

Obec má rozlohu 10,06 km². Najvyšší bod je položený 603 m n. m. a najnižší bod 403 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 097 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chis

Poloha

Obec má rozlohu 3,74 km². Najvyšší bod je položený 276 m n. m. a najnižší bod 256 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 299 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Európska banka pre obnovu a rozvoj

Európska banka pre obnovu a rozvoj (angl. European Bank for Reconstruction and Development), skr. EBOR, je medzinárodná finančná inštitúcia, ktorá sídli v Londýne. Vznikla v Paríži 29. mája 1990. Slovensko je členom EBOR od roku 1993. Funkciu guvernéra za Slovenskú republiku v EBOR vykonáva minister financií, prípadne guvernér NBS.

Cieľ

Cieľom EBOR je podpora transformácie krajín na trhovo orientované ekonomiky v strednej a východnej Európe a bývalom Sovietskom zväze. Táto pomoc prebieha formou poradenskej činnosti, poskytovaním pôžičiek, a garanciami. Takto EBOR podporuje konkurenčnú a súkromnú hospodársku činnosť v 27 krajinách strednej Európy a Pobaltia, južnej a východnej Európy.

Členovia

EBOR tvorí 61 členských krajín spolu s Európskou úniou a Európskou investičnou bankou. Sú to vlastne aj jej akcionári. Celková výška upísaného kapitálu je 20 mld. EUR, z toho 5 mld. eur predstavuje splatený kapitál a zvyšných 15 mld. eur je splatných na požiadanie.

Orgány

Najvyšším orgánom banky je rada guvernérov. Najvyšším predstaviteľom EBOR je jej prezident, ktorý je volený Radou guvernérov na štvorročné obdobie. Rada riaditeľov zodpovedá za výkonnú moc. Pozostáva z 23 výkonných riaditeľov menovaných na tri roky jednotlivými zoskupeniami krajín. Ich podiel na rozhodovaní závisí od podielu na veľkosti imania EBOR.
Vahl-lès-Faulquemont

Poloha

Obec má rozlohu 6,18 km². Najvyšší bod je položený 296 m n. m. a najnižší bod 245 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 246 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Bazaiges

Poloha

Obec má rozlohu 18,37 km². Najvyšší bod je položený 280 m n. m. a najnižší bod 175 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 226 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zlatná (prítok Bodvy)

Prameň

Pramení vo Volovských vrchoch na juhojuhozápadnom svahu vrchu Kloptaň (1 153,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 055 m n. m.

Smer toku

Od prameňa tečie sprvu severojužným smerom, následne sa stáča na juhojuhovýchod, pričom sa na hornom toku esovito ohýba. Po prijatí Humela na dolnom toku tečie na krátkom úseku na juh, následne pokračuje rozvetveným korytom k ústiu na juhojuhozápad.

Ústie

Pred ústím sa rozvetvuje na dve ramená, pričom pravé rameno ústi do Bodvy v nadmorskej výške cca 319 m n. m., kým ľavé rameno o cca 100 m nižšie v nadmorskej výške cca 318 m n. m. Obe ramená ústia na území mesta Medzev, severozápadne od centra.
Richard Bach

Životopis

Lietať začal už ako 17-ročný a neskôr istý čas pracoval ako pilot vzdušných síl. Vystriedal rôzne zamestnania a bol dvakrát ženatý. S prvou ženou Bette, s ktorou sa rozviedol v roku 1970, má šesť detí. Jeho syn Jonathan, ktorý je novinárom, vydal knihu o tom, aké to bolo vyrastať bez otca a stretnúť sa s ním až ako študent na strednej škole. Jeho druhou manželkou sa stala herečka Leslie Parrish, s ktorou sa stretol počas nakrúcania filmu Jonathan Livingston Seagull (Čajka Jonathan Livingston). Vzali sa v roku 1981, no ich manželstvo dlho nevydržalo. Richard Bach žije v súčasnosti v meste Stanwood, štát Washington.

Tvorba

Stal sa autorom množstva beletrie i literatúry faktu. Mnohé jeho diela obsahujú filozofiu new age. Väčšina jeho diel obsahuje lietanie, či už skutočné alebo ako filozofickú metaforu a tiež o nich možno povedať, že sú poloautobiografické, pretože na ilustrovanie svojej vlastnej filozofie využíva aktuálne alebo vymyslené udalosti zo svojho života. Najväčší úspech však dosiahol poviedkou Čajka Jonathan Livingston z roku 1972. Kniha obsahuje menej ako 10 000 slov, no napriek tomu sa veľmi rýchlo stala bestsellerom a prekonala všetky rekordy v predajnosti od čias, keď vyšla kniha Odviate vetrom, nakoľko len v roku 1972, kedy kniha vyšla, sa predalo viac než 1 milión výtlačkov. O rok neskôr sa kniha stala námetom pre filmové spracovanie, a soundtrack k filmu vytvoril Neil Diamond. Vzťah s jeho druhou ženou sa stal námetom diela Most cez navždy.
Fu (báseň)

Autori

Prvým autorom básní fu bol Sung Jü 宋玉, o ktorom ale máme málo informácií a je otázne či vôbec žil. Prisudzované sú mu Báseň o hore Kao-tchang 高唐赋 (Kao-tchang fu), Báseň o bohyni 神女赋 (Šen-nü fu) a Báseň o vetre 风赋 (Feng fu).
Najvýznamnejším autorom v štýle fu je S'-ma Siang-žu 司马相如, ktorý žil na dvore kráľa Wu-tiho. Jeho básne dosahujú barokové kvality a ospevujú cisársky dvor. V básňach vystupujú vymyslené postavy a kladie dôraz na fantastickosť. Je autorom až dvadsatich zachovaných básní fu, medzi inými Báseň o love syna nebies 天子游猎赋 (Tchien-c' jou-lie fu), Báseň o velikánovi 大人赋 (Ta-žen fu) a Báseň o vysokej bráne 长门赋 (Čchang-men fu).
Oslavné popisy cisárskej družiny nachádzame u Jang Siunga 扬雄. Vo svojich básňach často využíva aj citácie z konfuciánskych spisov. K jeho básňam v štýle fu sa radia Báseň o love 羽猎赋 (Jü-lie fu) a Báseň o vysokých osikách 长扬赋 (Čchang-jang fu).
Konkubína Pan Ťie-jü 班婕妤, ktorá bola vďaka intrigám odsunutá z hlavného háremu do vedľajšieho paláce, popisuje svoje životné osudy vo fu s názvom Báseň o sebaľútosti 自伤赋 (C'-šang fu).
V štýle fu písal poéziu aj chanský historik Pan Ku 班固. Jeho básne sú osobnejšie, časté sú reflexie na minulosť. Zachovali sa Báseň o dvoch hlavných mestách 两都赋 (Liang tu fu) a Báseň o komunikácii 幽通赋 (Jou tchung fu).
Jazyk (orgán)

Jazyk (lat. lingua) je svalový orgán nachádzajúci sa v ústnej dutine, ktorý pokrýva sliznica. Nachádza sa na spodine úst. Slúži na príjem a spracovanie potravy, pomáha pri cicaní, príjma taktilné a termické podnety, je nosičom orgánu chuti. U živočíchov pomáha vytvárať zvuky, u ľudí reč. Jazyk je husto inervovaný a je veľmi citlivým hmatovým orgánom. Dokáže zistiť veľmi presne poškodenie zubov a prítomnosť cudzích telies v ústach (napr. zrnko piesku).

Stavba

Na tele jazyka (lat. corpus linguae) rozoznávame chrbát (lat. dorsum linguae), hrot (lat. apex linguae), okraj (lat. margo linguae), koreň (lat. radix linguae). Spodná strana jazyka (lat. facies inferior linguae) je pomocou uzdičky (lat. frenulum linguae) pripojená k spodine ústnej dutiny. Pri zatvorených ústach sa chrbát jazyka dotýka predných dvoch tretín podnebia. Koreň jazyka smeruje do hltana, ale nedotýka sa ho, postupne prechádza do príchlopky. Ani pri maximálnom vyplazení jazyka nie je koreň viditeľný, nachádza sa na ňom jazyková mandľa (lat. tonsila lingualis). Chrbát jazyka je od koreňa oddelený brázdou (lat. sulcus terminalis) v tvare „V“, ktorého hrot smeruje do hltanu. Nachádza sa tu malý slepý otvor (lat. foramen caecum linguae Morgagni), ktorý je pozostatkom faryngeálneho čreva - základu štítnej žľazy.

Orgán chuti (ľudský jazyk)

Na jazyku sa nachádza väčšina chuťových pohárikov, ktoré sú umiestnené v ústnej dutine. 
Chuť ľudia vnímajú ako kombináciu piatich základných chuťových vnemov: sladkého, slaného, kyslého, horkého a umami. Chute sú vnímané celou plochou jazyka (aj keď niektoré časti sú viac citlivejšie). Mapa jazyka, zobrazujúca miesta, kde ľudia vnímajú chute je nesprávna.
Prévenchères

Poloha

Obec má rozlohu 62,75 km². Najvyšší bod je položený 1 294 m n. m. a najnižší bod 337 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 266 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zlatno (okres Poltár)

Dejiny

Obec Zlatno vo svete preslávila miestna skláreň, ktorej výrobky úžitkového skla získali mnohé prestížne svetové ocenenia. Okrem iného, sa v sklárni Zlatno vynašiel spôsob výroby irisovaného skla a v päťdesiatych rokoch dvadsiateho storočia tu miestny sklársky majster a výtvarník, Jozef Staník, vynašiel výrobu svetoznámej súpravy Zlatá Zuzana.
Chotuc

Opis

Je to výrazný svedecký vrch v tvare krátkeho osamoteného chrbátika v smere východ-západ, tvoreného vrchneturónskymi až koňackými slieňovcami s polohami kremičitých ílovcov (vo vrcholovej časti). Na strmých svahoch sú miestami zosuvy. Na väčšine územia sú háje s hrabmi, lipami, topoľmi, rozptýlené dubové porasty s prímesou brestu, na južnom svahu boli predtým vinice, dnes čerešne. Na južnom svahu je opustený kameňolom. Je to výhľadové miesto.

Geomorfologické zaradenie

Geomorfologicky vrch patrí do subprovincie Česká tabule, oblasti Středočeská tabule, celku Středolabská tabule, podcelku Mrlinská tabule, okrsku Rožďalovická tabule a podokrsku Křinecká tabule.

Prírodná pamiatka

Na južnej stráni Chotuca nájdeme teplomilné lúčne spoločenstvá s výskytom mnohých vzácnych rastlín, napr. vstavača purpurového, kamienky modropurpurovej alebo klokoča perovitého. Severný svah je porastený lesom. Prírodná pamiatka Chotuc zaberá plochu 28,57 ha a bola vyhlásená nariadením Okresného úradu Nymburk 22. októbra 1999. Na zozname osobitne chránených území AOPK SR je evidovaná pod číslom 2116.

História a povesti

Vrchol kopca býval halštatským alebo halštatsko laténskym hradiskom osídleným v čase medzi 6. a 5. storočím pred naším letopočtom a zaniknutým po príchode Keltov.
V keltskom období aj v stredoveku bol Chotuc významným kultovým miestom, kam ľudia usporiadavali púte. Pohanská tradícia výstupov na Chotuc bola natoľko silná, že katolícka cirkev s ňou nebojovala, ale dala púťam nový náboženský význam – v 13. storočí nechala totiž postaviť na vrchole kaplnku Najsvätejšej Trojice. Dnešný kostolík pochádza z 15. storočia, neskôr bol zbarokizovaný, v 19. storočí opravený. Potom dlhé desaťročia chátral, až v roku 1995 bol opravený do dnešnej podoby. Okolo kostolíka sa rozkladá starý cintorín, na ktorom sa už od roku 1953 nepochováva.
Pod vrchom Chotuc sa pri ceste vedúcej do obce Mečíř nachádza opustený židovský cintorín.
Blud (psychiatria)

Blud je nevyvrátiteľné a mylné presvedčenie, ktoré si pacient udržiava aj napriek tomu, že okolie jeho predstavy nezdieľa. Je voči nim nekritický a nevyžaduje pre ne dôkazy. Je to jedna zo závažných porúch myslenia. Zaraďuje sa medzi kvalitatívne poruchy myslenia, alebo tiež medzi poruchy obsahu myslenia.
Bludy ako klinické symptómy sú spravidla výsledkom psychopatologického procesu. Majú nepravdivý, často bizarný obsah, sú nezávislé od mienky okolia, súkromné, nevyvrátiteľné a majú silne motivačný charakter, na základe ktorého výrazne ovplyvňujú správanie pacienta. Obsah bludu závisí nie len na type a akútnosti poruchy, ale tiež na pacientovom vzdelaní, informovanosti, záujmoch, na jeho hodnotovom systéme, na aktuálnych témach, o ktorých sa vedie spoločenská diskusia, a pod.
Bludy sa vyskytujú ako príznaky duševnej poruchy alebo neurologického ochorenia. Nie sú však viazané na špecifické diagnózy – môžeme ich nájsť v klinickom obraze mnohých patologických stavov, a to telesných i duševných. Významnú úlohu však zohrávajú najmä pri diagnostikovaní psychotických ochorení ako paranoidná schizofrénia.

Typy bludov

Bludy môžeme deliť podľa vzniku, stupňa generalizácie alebo obsahu.
Thenay (Indre)

Poloha

Obec má rozlohu 34,21 km². Najvyšší bod je položený 187 m n. m. a najnižší bod 93 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 888 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Zámok Hrádek u Nechanic

Zámok Hrádek u Nechanic je novogotický zámocký objekt ležiaci na miernej vyvýšenine 800 m severozápadne od centra obce Hrádek, 2,8 km juhovýchodne od mesta Nechanice a 11,5 km západne od Hradca Králové v okrese Hradec Králové.

Dejiny

Zámok dal postaviť v rokoch 1839 – 1854, ako hlavné reprezentatívne sídlo grófov z Harrachu, František Arnošt Harrach. Projekt zámockej budovy v štýle romantickej neogotiky, tzv. tudorskej gotiky bol vypracovaný podľa nerealizovaného projektu prestavby anglického zámku Crewe Hall od G. B. Lamba z polovice 17. storočia. Projekt upravil a v detailoch previedol významný rakúsky architekt Karel Fischer. Ten tiež navrhoval všetky interiéry zámku. Okolie zámku bolo súčasna s výstavbou upravené ako anglický park. V časti vznikla aj obora a bažantnica.
V roku 1945 bol zámok na základe tzv. Benešových dekrétov znárodnený. Od roku 1953 je sprístupnený verejnosti. V roku 2001 bol vyhlásený národnou kultúrnou pamiatkou. V roku 1964 boli v parku zámku natáčané scény z filmu Atentát. O dva roky neskôr sa tu natáčala časť filmu Hotel pro cizince a v roku 1978 časť rozprávky Princ a Večernice.

Opis

Zámok tvorí dvojica poschodových krídiel, vzájomne zvierajúcich uhol cca 110° a vybiehajúcich z ústrednej, vežovitej časti tak, že pôdorys zámku pripomína široko otvorené písmeno V. Pôdorys je ďalej ozvláštnený radom rizalitov. Silueta zámku je bohato vymodelovaná pomocou cimburia a ďalších quasifortifikačných prvkov. Zámok má veľmi ploché strechy, ktoré sú navyše skryté za atikou. V ľavej časti zámku siluetu dopĺňa veža. 
Reprezentatívne interiéry zámku sú luxusne riešené a vybavené nielen množstvom súdobého nábytku, ale aj radom starožitných prvkov prevezených na zámok najmä z Talianska a Rakúska. Ide pritom ako o stavebné prvky, napríklad portály či kompletné drevené vyrezávané stropy, tak o starožitný nábytok a ďalšie umelecké predmety. K najskvelejším dielam v zámku patria vzácne obrazy nemeckých majstrov z konca 15. storočia v zámockej kaplnke sv. Anny. Pozoruhodný je tiež súbor obrazov anatomických anomálií z 18. storočia. 
Zámok je nielen najmladším neogotickým zámkom v Česku, ale patrí k najmladším zámockým stavbám v Česku vôbec.
Ožvoldíkova ulica (Bratislava)

Poloha

Nachádza sa na severozápade Dúbravky, neďaleko Saratovskej ulice. Je to slepá ulica a ústi do ulici Pri kríži.

Objekty

Na Ožvoldíkovej 15 sa nachádza 4-triedna materská škola. Za Ožvoldíkovou ulicou sa nachádza ZŠ Pri kríži. Na ulici sa nachádza 384 bytov, z toho takmer 320 v šiestich trinásť-poschodových panelákoch.
Petit-Réderching

Poloha

Obec má rozlohu 11 km². Najvyšší bod je položený 362 m n. m. a najnižší bod 258 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 489 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Indianapolis

Indianapolis je hlavné a najväčšie mesto Indiany, štátu USA.
Má rozlohu 963,5 km² a žije tu 852 866 obyvateľov (2013).
Juraj Kodýdek

Životopis

Odborník na cievnu chirurgiu. Lekár, neskôr primár chirurgického oddelenia KÚNZ v Banskej Bystrici (1985 – 1991), vykonával funkciu krajského odborníka. Viedol pregraduálnu výuku medikov Lekárskej fakulty UK v Martine.
Sainte-Hélène-Bondeville

Poloha

Obec má rozlohu 6,82 km². Najvyšší bod je položený 125 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 740 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Austenit

Austenit je intersticiálny tuhý roztok uhlíka v železe  γ (gama). Austenit nie je to isté ako gama-železo. Jeho kryštály sú svetlosivej farby, mäkké, húževnaté a tvárne. Nie je magnetický.  Austenit má kubickú plošne centrovanú kryštálovú mriežku. Znamená to že v základne kryštalickej bunke s 8 atómami železa v rohoch kocky môže byť až 6 atómov uhlíka umiestnených v strede každej steny. Celkový počet atómov na elementárnu bunku je teda 4 (rohové sú spoločné pre 8 buniek a atómy v strede stien pre dve bunky). Takáto štruktúra sa v pearsonovom systéme označuje cF4 a v "strukturbericht" systéme A1. Takáto štruktúra vznikne ak k priestorovej mriežke kubickej plošne centrovanej (na obr. 2 označenej slovom réseau), teda k jej každému uzlu priradíme jeden atóm železa.
Pomenovaný je podľa anglického metalurga Roberta Austena.
V uhlíkových a nízkolegovaných oceliach sa vyskytuje iba pri vysokej teplote(opticky je to višňovočervená žeravá), len v niektorých vysokolegovaných oceliach (niklom a mangánom) zostáva v oceli aj pri normálnych teplotách. Takéto ocele sa nazývajú austenitické.

Rozpad austenitu

Vyššie uvedená premena austenitu vznikne, len ak je priebeh ochladzovania dostatočne pomalý.
Pri kritickom ochladení (kalení) austenitu vzniká martenzit. Ten oproti austenitu zvyšuje tvrdosť. 
Špeciálnymi žíhacimi programami sa môže transformovať na medzifázy (napr. bainit) ktoré majú niektoré veľmi dobré vlastnosti.
Priebeh rozpadu austenitu popisujú špecializované diagramy ARA alebo IRA (TTT diagram).
Zbehňov

Polohopis

Zbehňov leží pri východnom úpätí Slanských vrchov, v nadmorskej výške okolo 172 m n. m.. Do katastrálneho územia obce spadá aj časť vodnej nádrže Sečovce.

Dejiny

Okolo roku 1290 vlastnil zbehňovský majetok šľachtic Konrád a jeho synovia Matej, Buda a Konrád.

Symboly obce

K obecným symbolom patrí erb, vlajka a pečať. Erb a vlajka boli navrhnuté Jánom Ferkom a Jurajom Žadanským, prijaté 5. júla 2001 a registrované v Heraldickom registri Slovenskej republiky pod signatúrou Z-80/2001.
Erb zobrazuje cirkevný motív pripomínajúci architektúru miestneho gréckokatolíckeho chrámu, pričom doplňujúce figúry charakterizujú poľnohospodárske okolie a prevažujúce stromy (lipy) v obci. V zelenom štíte na zlatej oblej pažiti strieborné priečelie kostola, sprevádzané hore po bokoch sprava zlatým bezostým trojklasom, vľavo zlatou päťlistou rozkvitnutou lipovou ratolesťou.
Vlajka pozostáva zo štyroch pozdĺžnych pruhov v pomere 1:2:1:2 vo farbách zelenej, bielej, zelenej a žltej. Vlajka má pomer strán 2:3 a je ukončená tromi cípmi siahajúcimi do tretiny jej hĺbky.
Pečať je okrúhla, uprostred s obecným symbolom a kruhopisom OBEC ZBEHŇOV.
Teatro del Mondo

O divadle

Hoci s precedensom plávajúcich divadiel v 18. storočí, ktoré boli populárne počas karnevalov, plávajúce divadlo dáva sen ako dojem v jeho formálnej jednoduchosti a smelých farbách. Budova skonštruovaná z dreva (spriaznenosť s Benátskymi drevenými kolovými základmi) a železného lešenia, dočasná štruktúra sa stala Rossiho najznámejšou a možno najdôležitejšou.
Teatro del Mondo bolo skonštruované pre Benátske Biennale v 1979-80 a zhmotňuje Rossiho idey o architektúre, ale prekračuje ich v imaginárnom riešení, ktoré vytvoril, čiastočne svojou zaslepenosťou k divadlu. Ako Rossi viackrát zopakoval počas svojej kariére, architektúra poskytuje javisko pre život s verejnými priestranstvami, vystupujúc ako prospekt pre ľudské skúsenosti, divadlo vystupuje ako metafora pre jeho vieru. Jeho divadlo nie je slávnostné miesto, kde sa majú sledovať vystúpenia, ale zároveň aj miesto, na ktoré sa má pozerať, miesto kde pozorovať a ktoré pozorovať. Toto je docielené v dvoch úrovniach, umiestnením divadla ako objekt vo vode a na vnútornej strane, umiestnením pódia do stredu sedadiel.
Ako sa diváci stávajú časťou horizontu divadelného podujatia, mesto Benátky sa zobrazuje vo vnútri cez okenné otvory vo vrchných balkónoch. Neľahkosť sa objavuje, keď ľudia sediaci v týchto miestach sú si vedomí prítomnosti lodí a vizuálne stúpanie a klesanie divadla na vode.
Počas Rossiho kariéry hojne vytvárané, akoby detské kresby, zosilňujú jeho typický prístup k architektúre, kde zjednodušené architektonické elementy dávajú zmysel túžbe. V Teatro del Mondo vytvoril architektúru zhodnú s jeho ideami generovanými zo životných skúsenosti, ale zároveň tvoriac najimaginárnejšiu budovu jeho kariéry.