google/wiki40b huggingface dataset:
Miroslav Ballay

Doc. Mgr. Miroslav Ballay, PhD. (* 1978) je slovenský divadelný kritik, teatrológ, estetik a vysokoškolský pedagóg.

Biografia

V rokoch 2001 – 2004 bol interným doktorandom v Ústave literárnej a umeleckej komunikácie Filozofickej fakulty UKF (odbor estetika a dejiny estetiky). Publikoval v divadelnom magazíne Javisko. V súčasnosti vydáva recenzie v divadelnom časopise KOD – konkrétne o divadle. Od roku 2004 prednáša na Katedre kulturológie Filozofickej fakulty UKF. Centrom jeho záujmu je interpretácia divadelného diela. Vydal monografiu Ticho v divadelnom diele (2006). Je autorom sémanticky a semioticky zameraných štúdií. Vedie vysokoškolské divadlo VYDI pri Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre, ktoré sa autorsky zameriava predovšetkým na kolektívnu tvorbu. Dramaturgicky sa spolupodieľal na divadelných inscenáciách Vraždenie neviniatok (2001), Plot (2004), Bezhlavo a napäto (2005). Venuje sa tiež tvorivým dielňam a seminárom z divadelného i filmového umenia.
Argens-Minervois

Poloha

Obec má rozlohu 4,59 km². Najvyšší bod je položený 120 m n. m. a najnižší bod 27 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 376 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Prírodný park Bobrava

Geografia

Park leží asi 13 km západne od Brna na zalesnenom území medzi obcami Ořechov, Střelice, Omice, Popůvky Tetčice, Troubsko, Neslovice, Hlína, Silůvky, Prštice a Radostice, v okolí stredného toku riečky Bobravy v strednej časti Bobravskej vrchoviny. Na území parku sa nenachádza žiadne trvalé sídlo (len niekoľko samôt). Priemerná nadmorská výška je približne 400 m, pričom najvyššie body sa nachádzajú v jeho západnej časti neďaleko obcí Hlína (461 m) a Neslovice (452 ​​m), najnižšie miesto je dno údolia Bobravy pri Anenskom mlyne (250 m) vo východnej časti parku.

Fauna

Na území parku žijú všetky bežné druhy lesných cicavcov, ako je napr. líška hrdzavá, jazvec lesný, kuna lesná atď., z drobných druhov napr. piskor malý, dulovnica väčšia alebo pĺšik lieskový. Hniezdi tu asi 98 druhov vtákov – napr. jastrab veľký, včelár lesný, bocian čierny, krkavec čierny, sluka hôrna, tesár čierny, ďateľ prostredný, vlha obyčajná, muchárik bielokrký. Charakteristický pre túto oblasť je trasochvost horský. Z vodného vtáctva v parku hniezdi napr. potápka malá, chriašteľ vodný alebo chriašť bodkovaný. Početné sú aj populácie niektorých obojživelníkov, najmä ropucha bradavičnatá a skokan štíhly, ktorí sa na jar sťahujú do tunajších vôd s cieľom rozmnožiť sa. Pozorovať je možné takisto rosničku zelenú, mloka bodkovaného, mloka hrebenatého a zriedkavo i salamandru škvrnitú (masív Bučína).

Turistika

Cez park prechádza niekoľko turistických a cyklistických chodníkov (okruh prírodným parkom Bobrava). Park je dobre prístupný vďaka hustej železničnej sieti – železničné zastávky sa nachádzajú v obciach Střelice, Omice, Tetčice, Silůvky a Radostice. Do ostatných miest zachádzajú autobusy IDS JMK.
V údolí rieky Bobravy sa zachovali fragmenty bývalých vodných mlynov (napr. Radostický, Spálený, Anenský, Šafránkův). Na vrchu Bučina (444 m) možno nájsť nepatrné zvyšky stredovekej pevnosti spomínanej už v roku 1349.
Caulnes (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 31,36 km². Najvyšší bod je položený 133 m n. m. a najnižší bod 46 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 417 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sabellius

Sabellius bol kresťanský kňaz a teológ pôvodom zrejme z Líbye alebo Egypta. Prišiel do Ríma a stal sa vodcom zástancov modalizmu, za čo ho pápež Kalixt I. roku 220 exkomunikoval.
Proti všeobecne prijímanej kresťanskej náuke o troch osobách v Bohu (Trojica) Sabellius učil, že Boh je nedeliteľný, ale možno mu priznať tri základné spôsoby alebo modi (stvoriteľ, vykupiteľ, darca milosti). Toto učenie býva označované ako sabelianizmus, ktoré bolo rímskou synodou roku 262 odsúdené ako heréza.
Sequedin

Poloha

Obec má rozlohu 3,93 km². Najvyšší bod je položený 43 m n. m. a najnižší bod 18 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 401 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Georg Simmel

Životopis

Narodil s v Berlíne a strávil tam väčšinu svojho života. Študoval sociológiu a históriu na Berlínskej univerzite. Od roku 1885 tam prednášal. V roku 1914 sa stal riadnym univerzitným profesorom na universite v Štrasburgu.
Spolu s M. Weberom a F. Tönniesom je zakladateľom Nemeckej spoločnosti pre sociólogiu (1909). V roku 1890 sa oženil s Gertrudou Kinel. Neskôr s ňou mal syna Gertmunda. Tesne pred koncom I. svetovej vojny zomrel na rakovinu (HCC).

Sociológia G. Simmela

Simmel je zakladateľom a významným predstaviteľom tzv. formálnej sociológie. Sociológiu vymedzuje ako vedu skúmajúcu formy zospoločenštenia. Simmel sa teda nezaoberá skúmaním spoločnosti ako celku, nevenuje sa minulosti, ani neprognózuje budúcnosť, čím sa líši od svojich sociologických súčasníkov. Predmetem jeho záujmu je analýza súčasného života spoločnosti.
Simmel rozlišuje formu a obsah sociálnych javov. Zaujímajú ho iba všeobecné formy vzťahov, ktoré nie sú viazané časovo ani priestorovo. Sú to napr. vzťahy nadriadenosti a podriadenosti, napodobňovania, deľby práce, konkurencie, vytváranie strán, reprezentácie, vnútornej konsolidácie. Tieto formy možno nájsť v rozmanitých sociálnych skupinách, líšiacich sa cieľom a významom (štát, hospodárske spoločenstvo, rodina, cirkev, gang a pod.).
Simmelove poňatie sociológie ovplyvnilo najmä americkú sociológiu. Z jeho prác vychádza napr. teória konfliktu alebo sociológia každodennosti.
Limas

Poloha

Obec má rozlohu 5,52 km². Najvyšší bod je položený 332 m n. m. a najnižší bod 168 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 404 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sanry-sur-Nied

Poloha

Obec má rozlohu 4,81 km². Najvyšší bod je položený 300 m n. m. a najnižší bod 215 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 318 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Demi-Quartier

Poloha

Obec má rozlohu 8,9 km². Najvyšší bod je položený 1 780 m n. m. a najnižší bod 1 037 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 981 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Alleins

Poloha

Obec má rozlohu 16,78 km². Najvyšší bod je položený 345 m n. m. a najnižší bod 104 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2426 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kalvária (Vysoké Tatry)

Kalvária na Peknú vyhliadku je komplex 14 umeleckých diel, ktoré sú vyrobené prevažne z dreva. Nachádza sa na zalesnenom vršku na východnom okraji Starého Smokovca v meste Vysoké Tatry. Stavať ju začali v roku 2010 a ukončená bola v roku 2015. Na jej výstavbe sa podieľali Kúpele Nový Smokovec, Tatranská galéria v Poprade, mesto Vysoké Tatry a Spišská diecéza.

Prístup

Tatranská kalvária je umiestnená vo voľnej prírode a dá sa k nej v Starom Smokovci, dostať z cesty vedúcej na Hrebienok. Stačí hneď za chatou „Čučoriedka“, odbočiť pri informačnej tabuli vpravo. Je to nenáročná pešia trasa, vedúca po upravenej lesnej ceste, ktorej dĺžka je približne 1 kilometer. Na konci tejto trasy na Peknej vyhliadke je postavený altánok, odkiaľ je prekrásny pohľad na Starý Smokovec a jeho okolie. Táto kalvária je najvyššie položenou krížovou cestou v strednej Európe a jej najvyšší bod sa nachádza v nadmorskej výške asi 1080 metrov. Od železničnej stanice v Starom Smokovci, ktorá je v nadmorskej výške 1000 metrov je to prevýšenie približne 80 metrov.

Architektúra

Všetky zastavenia krížovej cesty, vytvorili profesionálni umelci - sochári zo Slovenska a Poľska. Ich diela majú výrazne moderný raz. Kurátorka tohto projektu Anna Ondrušeková v informačnom katalógu napísala: „Táto kalvária nie je klasickou krížovou cestou, ale výtvarnou výpoveďou umelcov. Je vyjadrením vzťahu súčasného človeka k pašijovým udalostiam a osobnosti Ježiša Krista. Je vyjadrením skúsenosti s nesením kríža vo vlastnom živote, pochopením zmyslu utrpenia, obeti aj oslobodzujúcej nádeje, ktoré pozemský život očisťujú a povznášajú.“
Ján Orosch

Životopis

Po ukončení štúdia na Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulte bol vysvätený za kňaza biskupom Júliusom Gábrišom 6. júna 1976 v Bratislave. Najskôr pôsobil ako kaplán v Komárne a od roku 1978 ako správca farnosti v rôznych farnostiach (Bušince, Okoč (1982), Hodruša-Hámre (1983), Vyškovce nad Ipľom (1984), Nové Zámky (1990), Bratislava-Prievoz (1991), Bratislava-Čunovo (1992)). V roku 1993 bol ustanovený za dekana Štúrovského dekanátu a zároveň menovaný za farára v Štúrove, kde pôsobil až do vymenovania za biskupa.
Za pomocného biskupa bratislavsko–trnavskej arcidiecézy a titulárneho biskupa sídla Semina ho vymenoval pápež sv. Ján Pavol II. dňa 2. apríla 2004. Biskupskú vysviacku prijal 2. mája 2004 spolu s dnešným arcibiskupom Stanislavom Zvolenským v Katedrále sv. Jána Krstiteľa v Trnave. Vysvätil ho Mons. Ján Sokol, bratislavsko-trnavský arcibiskup metropolita spolu s Mons. Henrykom J. Nowackim, apoštolským nunciom SR a Mons. Dominikom Tóthom, emeritným pomocným biskupom Bratislavsko-trnavskej arcidiecézy.
Dňa 2. júna 2004 sa stal predsedom Spolku svätého Vojtecha, keď v tejto funkcii nahradil Štefana Vrableca. Dňa 13. mája 2004 ho arcibiskup Mons. Ján Sokol menoval za generálneho vikára Bratislavsko-trnavskej arcidiecézy a po reorganizácií diecéz bol dňa 21. marca 2008 menovaný za generálneho vikára Trnavskej arcidiecézy.
Dňa 2. júla 2012 sa stal apoštolským administrátorom Trnavskej arcidiecézy po odvolaní arcibiskupa Mons. Róberta Bezáka CSsR. Dňa 11. júla 2013 pápež František ho vymenoval za trnavského arcibiskupa. Trnavskú arcidiecézu kánonický prevzal počas slávnostnej svätej omše v Katedrále sv. Jána Krstiteľa v Trnave dňa 30. augusta 2013, v deň výročia posviacky chrámu. Do úradu ho uviedol bratislavský arcibiskup metropolita Stanislav Zvolenský.
Biencourt-sur-Orge

Poloha

Obec má rozlohu 12,38 km². Najvyšší bod je položený 369 m n. m. a najnižší bod 276 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 144 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gymnázium (Trebišov, Komenského 32)

História

Rozhodnutím PŠVU v Bratislave 4. augusta 1949 boli preložené tri gymnaziálne triedy zo Spišského Podhradia do Trebišova. Vyučovanie sa začalo 12. septembra 1949 s jednou prvou, jednou druhou a jednou  treťou triedou v budove vtedajšej 8-ročnej strednej školy. V rokoch 1949-1953 mala škola oficiálny názov Gymnázium. V roku 1953 bola premenovaná na Jedenásťročnú strednú školu, v roku 1959 sa zmenil na Dvanásťročnú strednú školu a v roku 1961 na Všeobecnovzdelávaciu strednú školu. Pod  súčasným názvom, Gymnázium v Trebišove, je škola známa od 1. septembra 1969.
Ville-sur-Saulx

Poloha

Obec má rozlohu 4,07 km². Najvyšší bod je položený 242 m n. m. a najnižší bod 172 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 307 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ráj (Karviná)

História

Obec je spomínaná už počiatkom 14. storočia. V polovici 16. storočia tu postavilo fryštátske knieža Fridrich Kazimír svoj druhý zámok, v osemdesiatych rokoch 20. storočia značne schátraný a zborený. Od konca 16. storočia bol Ráj centrom samostatného stavovského panstva Ráj. V 19. storočií tu barón Georg Bees "náhodou" objavil liečivé pramene, ktoré dali základ vzniku známych Kúpeľov Darkov. Pôvodne zamýšľal vykonať geologické vrty, ktoré mali potvrdiť existenciu čierneho uhlia na jeho pozemkoch, miesto uhlia však na niekoľkých miestach vytryskli gejzíry slanej vody. Miestni ľudia vodu začali používať a spozorovali kladné účinky týchto prameňov. Po odbornom prieskume v laboratóriách vo Viedni sa potvrdila liečivá sila týchto jodobromových prameňov a prvýkrát vodu na liečenie začal používať Fryštátský lekár dr. Alois Fiedler. Neskôr tu vzniklo kúpeľné miesto Ráj, ktoré sa potom zmenilo na Lázně Darkov a v roku 1868 začala prvá kúpeľná sezóna. Liečilo sa tu mnoho príslušníkov rakúskej aristokracie a populárnych osobností zo sveta politiky, kultúry a športu.
Za nacistickej okupácie bola obec Ráj územne spojená s Fryštátom a Karvinnou do jedného celku s nemeckým názvom Karwin-Freistadt a po vojne sa toto spojenie obnovilo, ale už s českým názvom Karviná. Rájom viedla miestna železnica KFNB, spájajúca hlavnú karvinskú stanicu so železničnou stanicou Karviná mesto a stanicou v Petroviciach u Karvinej. Železničná zastávka Ráj bola zrušená, ale objekt čakárne vo Fryštátskej ulici blízko krajskej nemocnice je zachovaný. Dnes je budova bývalej železničnej zastávky administratívne pričlenená ku Karvinej-Fryštátu a je súčasťou mestskej pamiatkovej a kúpeľnej zóny Karviná - Fryštát a Kúpele Darkov.

Karviná - Ráj dnes

Po roku 1963 sa v Ráji vybudovalo veľké sídlisko Karviná-Ráj a Mizerov, v ktorom dnes žije polovica obyvateľov mesta Karvinej. Dnešné predmestie Karvinej, Ráj, má svoje vlastné centrum, kultúrne vyžitie, obchodné domy aj rekreačné zóny, predovšetkým rájsky kopec, rieku Olšu a blízke jazero Darkov. V časti Mizerov má sídlo regionálna knižnica Karviná, základná umelecká škola Bedřicha Smetanu s koncertnou sálou, v časti Vydmuchov stojí v mieste bývalého zámku Ráj krajská nemocnica s poliklinikou, kde k prechádzkam pacientov slúži bývalý zámocký park. Pod vrcholom rájskeho kopca je Centrálny cintorín mesta Karvinej. Pôvodne budova cintorínskej správy a obradnej siene boli postavené ako kultúrny dom budúceho sídliska pre ďalších 27 000 obyvateľov, ktoré malo stáť v mieste priľahlého poľnohospodárskeho poľa. Hoci už ťažká technika pripravovala výstavbu, revolúcia v novembri 1989 zámer výstavby sídliska zastavila.
La Flocellière

Poloha

Obec má rozlohu 29,19 km². Najvyšší bod je položený 272 m n. m. a najnižší bod 99 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 397 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gauchin-Légal

Poloha

Obec má rozlohu 6,03 km². Najvyšší bod je položený 167 m n. m. a najnižší bod 85 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 345 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Indigové deti

Indigové deti sú, podľa pseudovedeckého konceptu new age hnutia, deti ktoré majú špeciálne, nezvyčajné a niekedy nadprirodzené črty alebo schopnosti. Tento termín vznikol na základe konceptov vytvorených Nancy Ann Tappeovou v sedemdesiatich rokoch, ktoré boli neskôr rozšírené Janou Toberovou a Leeom Carrollom. Myšlienka indigových detí bola neskôr spopularizovaná po publikácií tematických kníh v neskorých deväťdesiatich rokoch a vydaní niekoľkých filmov v nasledujúcom desaťročí. Interpretácie presvedčenia o indigových deťoch siahajú od pokladania ich za ďalšie štádium ľudského vývinu, v istých prípadoch pripisovania im paranormálnych schopností, ako napríklad telepatiu, až po presvedčenie, že sú empatickejšie a kreatívnejšie ako ich rovesníci.
Síce neexistujú žiadne vedecké výskumy, ktoré by utvrdzovali ich existenciu, alebo im pripisované črty, fenomén indigových detí sa pozdáva rodičom, ktorých deti boli diagnostikované s poruchami učenia a rodičom, ktorí chcú veriť, že ich deti sú jedinečné. Kritici odsudzujú takýto pohľad ako spôsob, ktorým sa rodičia vyhýbajú hľadaniu pediatrickej liečby alebo psychiatrickej diagnózy pre svoje dieťa. Zoznam čŕt opisujúci takéto deti bol zas kritizovaný za svoju nadmernú neurčitosť, čo umožňuje ich aplikovanie skoro na hocijaké dieťa.

Pôvod

Pojem „indigové deti" prvý raz opísala parapsychologička a samozvaná synestetička Nancy Ann Tappeová, ktorá tento koncept rozvila v sedemdesiatich rokoch. Tappeová vydala knihu Understanding Your Life Through Color (Pochopenie Svojho Života Skrz Farbu) v roku 1982, kde tvrdilla, že si v polovici šesťdesiatich rokov začala všímať zvýšený počet detí narodených s „indigovou" aurou (v iných publikáciách Tappeová tvrdí, že táto indigová aura pochádza zo „životných farieb" detí, ktoré dokáže vidieť kvôli synestézií). Jej nápad bol neskôr spopularizovaný vďaka knihe The Indigo Children: The New Kids Have Arrived (Indigové Deti: Nové Deti Prišli), napísanej manželským párom svojpomocných lektorov Leeom Carrollom a Janou Toberovou. V roku 2002 sa na Havaji konala medzinárodná konferencia o indigových deťoch, ktorej sa zúčastnilo 600 ľudí. Neskôr sa konali konferencie aj na Floride a v Oregone. Na túto tému bolo taktiež natočených niekoľko filmov, vrátane dvoch anglických celovečerných filmov z roku 2003 a 2005, a dokumentárneho filmu z roku 2005 (obe filmy z roku 2005 režíroval James Twyman, new age spisovateľ).

Komercializácia

Koncept indigových detí bol kritizovaný za to, že sa menej týka detí a ich potrieb, ale skôr možného zárobku pre samozvaných expertov skrz knižný a mediálny predaj, ale aj skrz lukratívne poradenstvá, letné tábory a konferencie, ktoré poskytujú.
Xenokrates

Xenokrates alebo Xenokratés (starogr. Ξενοκράτης; * 396 pred Kr., Chalkedon – † 314 pred Kr.) bol grécky filozof. Od roku 339 pred Kr. scholarchom platónskej Akadémie (Starej Akadémie).
Od neho pochádza rozdelenie filozofie na tri časti: dialektiku (logiku), fyziku (prirodnú filozofiu) a etiku. Jednotu Xenokrates určuje ako najvyššie božstvo a zároveň ako dia a nús.
Divadlo Josefa Kajetána Tyla

Dejiny

Nemecké divadelné predstavenia sa v Plzni objavili už koncom 18. storočia, prvé české predstavenie potom v roku 1818. Prvá divadelná budova Měšťanského divadla bola v Plzni postavená v roku 1832, podľa návrhu Lorenza Sachettiho na rohu terajšej Riegrovej ulice a sadov Pětatřicátníků. Otvorená bola nemeckým predstavením 12. novembra 1832, no prvé české predstavenie sa hralo až 18. januára 1835.
Za necelých šesťdesiat rokov od otvorenia Měšťanského divadla narástol počet obyvateľov Plzne z 9 040 v roku 1830 na 50 221 v roku 1890 a divadlo už nestačilo potrebám mesta. Preto bol v rokoch 1894 – 1895 prijatý plán stavby nového divadla. Budovu projektoval architekt Antonín Balšánek, ktorého konzervatívny projekt získal v súťaži až štvrtú cenu, ale víťazné projekty sa zdali zástupcom mesta príliš "viedenské". Stavebné povolenie bolo vydané v januári 1899 a divadlo bolo otvorené v 27. septembra 1902 Smetanovou operou Libuše . V rokoch 1981 – 1985 prešlo rekonštrukciou a prístavbou, ktorej autorom bol Pavel Němeček.
Nassandres

Poloha

Obec má rozlohu 4,92 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 63 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 384 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kastanety

Konštrukcia

Kastanety sú dve plytké mištičky s plochými okrajmi a uškami s otvormi, ktorými je prevlečená šnúrka. Vyrábajú sa najčastejšie z tvrdého dreva, ale aj z kosti alebo rohoviny. Dnes sa objavujú aj nástroje z laminátu. Kastanety používané v orchestri bývajú opatrené držadlom. Zvuk vydáva celá hmota nástroja, kastanety preto patrí medzi idiofóny. Niekedy, napríklad v Česku, môžeme tiež v hudobninách nájsť napodobeniny kastanet z umelej hmoty.

Hra

Pri tradičnom použití má tanečnica pri tanci kastanety navlečené špagátom na palci. Jedna polovica spočíva na dlani. Zvuk, ktorý sprevádza rytmus hudby aj tanca, potom vydáva rýchle klapnutie prstov do druhej polovice. Možno tak docieliť aj dlhšiu séria rýchlo sa opakujúcich úderov.
Obyčajne tanečník alebo hudobník používa dva páry kastanet so zvukom mierne odlišnej výšky, v každej ruke má jeden pár. V pravej ruke sa zvyčajne drží pár s vyšším zvukom, zvaný hembra (ženský), v ľavej ruke ruke potom pár s hlbším zvukom, zvaný macho (mužský).
Hans Bethe

Životopis

Hans Bethe sa narodil v nemeckom Štrasburgu, doktorát získal v roku 1928 na univerzite v Mníchove. Keď sa v 30. rokoch dostali v Nemecku k moci nacisti, bol donútený kvôli svojmu židovskému pôvodu opustiť miesto prednášajúceho na univerzite v Tübingene. V roku 1933 preto emigroval do Anglicka, neskôr sa usadil v Spojených štátoch, kde v roku 1935 nastúpil ako profesor fyziky na Cornellovu univerzitu, na ktorej zostal s niekoľkými malými prestávkami až do svojej smrti.
Počas 2. svetovej vojny pracoval najprv na MIT v projekte mikrovlnného radaru, potom v laboratóriách Los Alamos, kde sa zúčastnil na Projekte Manhattan na výrobu atomovej bomby. Po skončení druhej svetovej vojny pracoval s Edwardom Tellerom na projekte vodíkovej bomby, v rokoch 1956–1964 bol členom tímu vedeckých poradcov amerického prezidenta, v roku 1958 viedol tím, ktorý pre prezidenta vytváral štúdiu o jadrovom odzbrojení. Pomáhal s vyjednaním dohody so Sovietskym zväzom o čiastočnom zákaze jadrových testov z roku 1963 a fungoval aj ako neformálny vedecký poradca prezidentov Eisenhowera, Kennedyho a Johnsona.
Hlavná časť Betheho práce sa zaoberá teóriou atómových jadier, v priebehu rokov 1935–1938 študoval jadrové reakcie a účinné prierezy reakcií, zdokonalil Bohrov model atómu. Jeho práca ho priviedla k objavu mechanizmu reakcií, ktoré hviezdam dodávajú energiu. Najmä tieto výsledky mu roku 1967 prinesli Nobelovu cenu za fyziku.
V roku 1975 odišiel do dôchodku, pričom získal na Cornellovej univerzite titul emeritného profesora.
V priebehu 80. a 90. rokov sa aktívne zapojoval do kampane za mierové využitie atómovej energie; v roku 1995 zverejnil otvorený list, v ktorom žiadal všetkých vedcov, aby „prerušili a odmietali“ prácu na akejkoľvek časti vývoja a výroby jadrových zbraní. V roku 2004 podpísal s ďalšími 47 laureátmi Nobelových cien list podporujúci prezidentského kandidáta Johna Kerryho.
Bethe je tiež podpísaný ako jeden z autorov slávneho článku o teórii veľkého tresku, ktorý 1. apríla 1948 vydali Ralph Alpher a George Gamow; jeho meno pod článkom je však iba vtipom – George Gamow využil podobnosti ich mien s prvými písmenami gréckej abecedy (alfa, beta, gama).
Po Bethem je pomenovaná planétka 30828 Bethe.
Cabara

Poloha

Obec má rozlohu 3,42 km². Najvyšší bod je položený 63 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 392 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Visa Waiver Program

Visa Waiver Program (VWP) je program Spojených štátov amerických, ktorý umožňuje občanom niektorých krajín cestovať do USA do 90 dní bez potreby získať vízum. Všetky krajiny v tomto programe majú vysoké HDI a väčšina je považovaná za vyspelé krajiny.

Európa

Andorra, Rakúsko, Belgicko, Česko*, Dánsko, Estónsko*, Fínsko, Francúzsko (vrátane zámorských teritórií), Grécko***, Nemecko, Maďarsko*, Island, Írsko, Taliansko, Lotyšsko*, Lichtenštajnsko, Litva*, Luxembursko, Malta**, Monako, Holandsko, Nórsko, Portugalsko, San Maríno, Slovensko*, Slovinsko, Španielsko, Švédsko, Švajčiarsko, Spojené kráľovstvo

Ázia

Brunej, Japonsko, Singapur, Taiwan, Kórejská republika*

Oceánia

Austrália, Nový Zéland
* - od 17. novembra 2008
** - od 30. decembra 2008
*** - od 5. apríla 2010

Kedy ste povinný požiadať o ESTA?

Esta povolenie je nevyhnutné získať v prípade, že cestujete do USA alebo je USA iba vašou prestupnou stanicou. Na každý vstup do USA potrebujete mať oprávnenie. Dokument ESTA môžete vyplniť kedykoľvek pred vycestovaním na územie Spojených štátov amerických. Oddelenie vnútornej bezpečnosti USA ( The United States Department of Homeland Security) odporúča vyplniť formulár najneskôr 3 dni pred odletom (do troch dní musí odbor odpovedať na žiadosť).
Authon (Alpes-de-Haute-Provence)

Poloha

Authon má rozlohu 40,16 km². Najvyšší bod je položený 2 114 m n. m. a najnižší bod 881 m n. m.

Obyvateľstvo

Authon má 43 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE