google/wiki40b huggingface dataset:
Gôtovany

Polohopis

Obec leží v západnej polovici Liptovskej kotliny, na pomedzí Galovianskych hájov a Ľubelskej pahorkatiny, približne 3 km južne od Liptovskej Mary. Gôtovanmi preteká potok Črmník, ktorý na južnom okraji priberá Borovský potok. Miestnou časťou Fiačice preteká Dúbravka, smerujúca do neďalekej priehrady.
Prístup zabezpečuje cesta III/2328, ktorá južne od obce odbočuje z cesty I/18 (Ružomberok – Liptovský Mikuláš). Okresné mesto je vzdialené 12 km východným smerom, Ružomberok 20 km západne a krajské mesto 81 km rovnako západným smerom. Južne od obce leží Aerodrome Jasna.

Dejiny

Obec sa spomína v roku 1358 ako Ipochfalva, 1445 ako Lewstachhaza, 1773 ako Guotowany, 1920 ako Gôtovany, 1927 ako Gôtoväny a 1946 Gôtovany. Vyvíjala sa ako zemianska obec a patrila rodine Guothovcov. V roku 1784 mala 13 domov a 87 obyvateľov, v roku 1828 13 domov a 98 obyvateľov. Zaoberali sa poľnohospodárstvom, neskôr (Po vzniku ČSR) pracovali aj v stavebníctve, baníctve a priemyselných závodoch v okolí.
Od roku 1924 je súčasťou obce aj bývalá obec Fiačice, doložená v roku 1267 ako terra Fyotha. Patrila zemianskym rodinám, v 18. storočí Kubínyiovcom. V roku 1784 mala 22 domov a 193 obyvateľov, v roku 1828 už 32 domov a 254 obyvateľov, ktorí sa zaoberali najmä poľnohospodárstvom.
Paillet

Poloha

Obec má rozlohu 2,48 km². Najvyšší bod je položený 92 m n. m. a najnižší bod 4 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 186 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Val-et-Châtillon

Poloha

Obec má rozlohu 18,57 km². Najvyšší bod je položený 670 m n. m. a najnižší bod 295 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 646 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
David Villa

Detstvo a začiatok kariéry

Villa sa narodil v malej dedine Tuilla v regióne Langreo, ktorá sa nachádza v provincii Astúria v severnom Španielsku. Je synom baníka Josého Manuela Villu. Keď mal Villa štyri roky, ocitla sa jeho profesionálna kariéra v ohrození po tom, ako utrpel zlomeninu stehennej kosti pravej nohy, no nakoniec sa úplne uzdravil. Pre nešťastné zranenie spolu s otcom pracovali na posilnení jeho ľavej nohy a Villa sa nakoniec stal obojnohým. Spomína, ako mu otec neustále pomáhal: "Nahadzoval mi loptu stále dookola a vravel, že mám kopať ľavou nohou, keďže pravú som mal zlomenú v sadre, to som mal štyri roky. Sotva si spomeniem na nejaký tréning, kde by môj otec nebol. Na futbalovom ihrisku som nebol nikdy sám."
Villa však priznal, že vo svojich 14 rokoch chcel kvôli nezhodám s trénerom skončiť s futbalom. Vďaka podpore rodičov však pokračoval a plnil si svoj sen, ktorým si zarábal na živobytie. "V tej dobe som bol nikto a skoro nič som nezarábal, a po tom, čo som skoro celú sezónu presedel na lavičke, som chcel odísť a hrávať len s kamarátmi," povedal. "Môj otec ma však vždy podporoval a bol som rád, že moja kariéra nabrala iný smer." Vo futbale pokračoval a profesionálnu kariéru začal v klube UP Langreo.
"Mal skvelé technické kvality. Jeho prvý dotyk s loptou bol vynikajúci, a hoci sa o nikom nedá s určitosťou predpovedať, že bude úspešný, na ňom bolo vidno, že bol talentovaný. Realizuje veľmi šikovné diagonálne nábehy, čím sa ľahko vyhýba obrancom, a vždy robil správne rozhodnutia. Je veľmi intuitívny." - Pepe Acebal, bývalý manažér Sportingu Gijón
Mierne pásmo

Mierne podnebné pásmo čiže mierna šírka sú oblasti s miernym podnebím. Mierne šírky ležia medzi oblasťami so subtropickým podnebím a oblasťami so subpolárnym podnebím. Na severnej pologuli ležia mierne šírky medzi 40° a 60° severnej zemepisnej šírky, v Európe siaha mierne podnebie až k polárnemu kruhu. Na južnej pologuli ležia mierne šírky medzi 40° a 50° južnej zemepisnej šírky.
V miernych šírkach prebieha rýchla výmena vzduchových hmôt a tlakových útvarov. Všeobecne sú mierne šírky najviac pod vplyvom polárnej vzduchovej hmoty a prevládajúcich západných vetrov. Pre mierne pásmo je charakteristické striedanie štyroch ročných období.
Podľa Alisovovej klasifikácie podnebie je na severnej pologuli mierne podnebný pásmo obmedzené z južnej strany letnou polohou polárnej fronty a zo severnej strany zimnou polohou arktickej fronty.
Ďalej môže byť podnebie miernych šírok rozdelené na 4 typy: pevninské (kontinentálne), oceánske, západných brehov pevnín a východných brehov pevnín (monzúnové).

Biotop

V miernych šírkach sa vyskytujú zmiešané lesy, ihličnaté lesy a stepi, ale tiež púšte. V miernych šírkach sa pestuje: pšenica, jačmeň, raž, ovos, zemiaky, cukrová repa, vínna réva atď.
La Walck

Poloha

Obec má rozlohu 0,68 km². Najvyšší bod je položený 208 m n. m. a najnižší bod 163 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 142 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Pôtan

Poloha

Obec má rozlohu 19,89 km². Najvyšší bod je položený 77 m n. m. a najnižší bod 12 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 795 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Czesław Miłosz

Život

Czesław Miłosz sa narodil v Šeteniai (pol. Szetejny), čo bolo mesto v Rusku, v poľskej šľachtickej rodine. Miłosz študoval právo na Vilniuskej univerzite Štefana Bátoryho vo Vilniuse, vtedy súčasť Druhej poľskej republiky. Po druhej svetovej vojne, v roku 1951, bol kultúrnym atašé komunistickej Poľskej ľudovej republiky v Paríži, kde požiadal a aj dostal politický azyl vo Francúzsku. V roku 1953 získal Prix Littéraire Européen (Európsku literárnu cenu).
V roku 1960 Miłosz prišiel do Spojených štátov, a v 1970 získal štátne občianstvo. V 1961 začal prednášať ako profesor na Berkeley. V roku 1978 mu udelili Neustadt International Prize for Literature (Neustadtskú medzinárodnú cenu za literatúru). V tom istom roku odišiel do dôchodku, no pokračoval s vyučovaním na Berkeley. V roku 1980 Miłosz obdržal Nobelovu cenu za literatúru. Po páde Železnej opony, sa Miłosz vrátil do Poľska, prvýkrát na návštevu, neskôr natrvalo. V roku 1989 Miłosz získal National Medal of Arts a čestný doktorát Harvardskej univerzity (Harvard University). Czesław Miłosz je ocenený Izraelskou cenou Yad Vashem (Holokaust), ako jeden zo "Spravodlivých medzi národmi."  Zomrel v roku 2004, vo svojom dome v Krakove vo veku 93 rokov. Bol dvakrát ženatý, prvá manželka Janina zomrela v roku 1986; druhá manželka Carol (narodená v USA), ktorá bola historička, zomrela v roku 2002. Miłosz je pochovaný v Skałkovskom kostole v Krakove.
Adam Stráňavský

Životopis

Adam Stráňavský je absolventom Konzervatória Jána Levoslava Bellu v Banskej Bystrici, kde študoval v triede Mgr. Aleša Solárika. Bakalárske a magisterské štúdium v odbore klavír dokončil na Hudebnej akadémii múzických umení v Prahe v triede významného českého klaviristu Borisa Krajného.
Počas štúdia získal niekoľkokrát titul laureáta na rôznych klavírnych súťažiach (Súťaž študentov slovenských konzervatórií, Forum per tasti, International piano competition Beyond Music-Huesca). Vystúpil na koncertných pódiách na Slovensku, v Česku, Francúzsku, Španielsku, Poľsku a Spojených štátoch amerických. Venuje sa aj pedagogickej a charitatívnej činnosti ako účinkujúci na benefičných koncertoch. V školskom roku 2016-2017 vyučoval hru na klavír na Janáčkovom konzervatóriu v Ostrave.
Stedelijk Museum

Zbierka

V galérii Stedelijk Mueum sú zastúpené všetky hlavné prúdy moderného umenia. Výtvarní umelci klasickej moderny, ako napríklad (Pablo Picasso, Claude Monet, Pierre Auguste Renoir, Paul Cézanne, Vasilij Kandinskij, Marc Chagall), či (Piet Mondrian, Theo van Doesburg a Gerrit Rietveld) patriaci k hnutiu De Stijl, rovnako ako Karl Appel, Constant a Corneille patriaci k hnutiu CoBrA . Kazimir Malevič je zastúpený 29 obrazmi. Zbierka SM obsahuje aj diela nemeckého expresionizmu, amerického pop artu, video artu (Nam June Paik, Bruce Nauman), Arte Povera, súčasných Nemckých výtvarných umelcov (Reinhard Mucha, Anselm Kiefer, Georg Baselitz, Markus Lüpertz, A. R. Penck) a aktuálne britské umenie (Gilbert & George, Damien Hirst).
Regino z Prümu

Regino z Prümu (* asi 840 – † 915) bol východofranský kronikár, opát kláštora v Prüme a neskôr sv. Martina v Trevíre.
Je autorom známej svetovej kroniky, ktorá zahrňuje udalosti od Kristovho narodenia do roku 906.
Reginova kronika obsahuje rad údajov o Veľkomoravskej ríši a českom štáte.
Peyrieu

Polohopis

Peyrieu má rozlohu 14,13 km². Najvyšší bod je položený 683 m n. m. a najnižší bod 210 m n. m.

Obyvateľstvo

Peyrieu má 808 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Vic-le-Fesq

Poloha

Obec má rozlohu 9,63 km². Najvyšší bod je položený 163 m n. m. a najnižší bod 35 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 392 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Charles Fabry

Životopis

V roku 1885 začal štúdium na Polytechnickej škole v Marseille. Od roku 1889 vyučoval fyziku na gymnáziu; súčasne pracoval na dizertačnej práci týkajúcej sa teórie interferenčných prúžkov. Prácu obhájil v roku 1892 a o dva roky neskôr získal miesto na fakulte prírodných vied univerzity v Marseille, kde sa zoznámil so svojím budúcim spolupracovníkom Alfredom Pérotom. Spolu s ním začal študovať a vyvíjať interferenčné metódy, z nich sa postupne do roku 1898 vyvinul Fabry-Pérotov interferometer.
V roku 1913 spoločne s Henri Buissonom preukázal, že ozón v horných vrstvách atmosféry je rozhodujúci pre absorpciu ultrafialového žiarenia. V nadväznosti na tento objav zorganizoval Fabry v roku 1929 prvý medzinárodný kongres o atmosférickom ozóne.
Z Marseille sa Fabry presťahoval do Paríža. V roku 1919 sa tu stal generálnym riaditeľom Inštitútu optiky (Institut d'optique) a v roku 1921 bol menovaný za profesora na katedre fyziky v Sorbonne. O päť rokov neskôr, po smrti Alfreda Pérota, nastúpil na jeho miesto profesora na Polytechnickej škole (École polytechnique). V roku 1927 bol zvolený za člena Francúzskej akadémie vied.
V jednom období pôsobil ako prezident Francúzskej fotografickej spoločnosti Société française de photographie.
V priebehu 2. svetovej vojny sa Fabry uchýlil z okupovaného Paríža do Saint-Cyr-sur-Mer blízko Marseille, kde sa venoval práci v optike. Po oslobodení sa vrátil do hlavného mesta, kde však onedlho, koncom roka 1945, zomrel.
Europalace

Europalace je už skolaudovaná polyfunkčná budova a druhá najvyššia budova v Žiline. Nachádza sa na sídlisku Vlčince, na ulici Vysokoškolákov, z druhej strany je Obchodná ulica. Poloha budovy na návrší zabezpečuje jej viditeľnosť zo širokého okolia Žiliny.
V dolnej časti budovy sú obchodné priestory, v ktorých dnes sídli Klientské centrum Ministerstva Vnútra. Veža je využívaná ako obytný súbor. Budova poskytne 128 prevažne luxusných bytov a podzemné parkovisko pre bývajúcich a aj návštevníkov Klientského centra v podzemných garážiach.

Konštrukcia

Stavbu realizovala developerská spoločnosť SSIM na základe projektu architekta Michala Diviša. Budova sa skladá z troch blokov, blok A (veža), blok B a polyfunkčný blok C. Statiku budovy na jej priečelí zabezpečujú masívne stĺpy. Konštrukčný systém budovy je doskový.
Má 22 poschodí a výšku 72 metrov. Výkopové práce na budove začali v marci 2007 a mala byť pôvodne dokončená už v roku 2009. Hrubá stavba bola dokončená na konci roka 2009. V súčasnosti je budova už dostavaná, a v roku 2010 už aj skolaudovaná.

Kritika

Europalace vzhľadom na to, že sa nachádza na sídlisku, kde sú bežne 11 podlažné bytové domy, nevyvolala taký odpor obyvateľov ako budova Amfiteater, ktorá bola postavená medzi rodinnými domami v mestskej časti Bôrik. Otázna je dostavba Europalace II, ktorá mala už prebiehať, ale v súčasnosti je pozastavená. Táto časť mala obsahovať iba komerčné priestory bez bytov, teda prístavba obchodného centra k existujúcej budove.
Implikácia

Implikácia (z lat. implicare – úzko spájať) je logická operácia tvoriaca zložený výrok z dvoch výrokov pomocou logickej spojky, ktorá zodpovedá spojke ak - tak.
Používa sa pre ňu symbol  alebo .

Význam a príklady

Implikácia významovo zodpovedá podmienkovej vete v bežnom rozhovore „ak A, potom B“. Z toho tiež vyplývajú jej vlastnosti tak, ako sú v pravdivostnej tabuľke.

Príklad

Ak bude dnes pršať, tak pôjdem do práce.
Musíme si uvedomiť, že táto veta môže byť pravdivá, aj keď nepôjdem do práce - stačí, aby nepršalo a podľa prvého riadku pravdivostnej tabuľky budem mať stále pravdu.

Táto veta nevypovedá nič o tom, čo sa stane, keď nebude pršať - v takom prípade (prvý a druhý riadok pravdivostnej tabuľky) môžem do práce neísť alebo ísť a nikto mi nemôže tvrdiť, že som klamal. Určite existuje mnoho ľudí, ktorí chodia do práce, aj keď neprší - a nemusia byť kvôli tomu všetci klamári.

Súvislosť implikácie s matematickými dôkazmi

Z vlastností implikácie vyplýva jej užitočnosť pre prípad, keď sa chce presvedčiť, že výrok  je pravdivý a mám už nejaké iné výroky , o ktorých pravdivosti som presvedčený.

Stačí mi dokázať pravdivosť výroku:

Ak sa to podarí, tak podľa pravdivostnej tabuľky musí byť pravdivý i výrok X - to je podstata priameho dôkazu.
Hradlo AND

Funkcia

Hradlo AND je jedným zo základných kombinačných logických obvodov, ktorého výstup je logickým súčinom všetkých vstupov.

Prevedenie

AND hradlo sa vyrába vo forme integrovaného obvodu, pričom sa obvykle umiestňuje niekoľko AND hradiel do jedného puzdra, aby sa využili všetky dostupné vývody puzdra.
Salamandra Resort

Salamandra Resort je lyžiarske strediskom na Slovensku. Nachádza sa uprostred Štiavnických vrchov, v blízkosti mesta Banská Štiavnica.
Stredisko ponúka dobré podmienky na lyžovanie a snowboarding na stredne náročnej zjazdovke s dĺžkou 1450 metrov. Na zjazdovke sa nenachádzajú žiadne strmé úseky, a preto je vhodná aj pre začiatočníkov. Disponuje štvorsedačkovou lanovkou s bublinami, bezkontaktným turniketovým systémom a zasnežovacím systémom. K rezortu patrí novovybudovaný štvorhviezdičkový hotel Salamandra, ktorý sa nachádza vedľa Horného Hodrušského tajchu. Hotel má 56 izieb s celkovou kapacitou 158 lôžok.
Škoda 1Tr

Konštrukcia

Podvozok trolejbusu 1Tr mechanicky vychádzal z nákladného automobilu Škoda 553, bol iba upravený pre dosadenie trakčného motora a elektrickej výzbroje. Karoséria pre takto upravený podvozok bola vyrobená vo Škodových závodoch v Mladej Boleslavi, elektrickú výzbroj dodali tie isté závody z Plzne. Skriňa bola drevená, spevnená kovovými výstuhami a zvonku oplechovaná. Na streche umiestnené zberača museli byť na troleje nasadzované pomocou tyče.
Išlo o trojnápravový trolejbus (hnacia bola tretia náprava). Bol vybavený tromi brzdami – elektrickú rekuperačnú, pneumatickú prevádzkovú a ručnú. Bol určený pre ľavostrannú prevádzku, preto boli v ľavej bočnici umiestnené dvoje dvojdielne skladacie dvere. Vodič trolejbusu mal pre vstup na svoje stanovište k dispozícii ešte malé dvierka v pravej bočnici. Po vzniku Protektorátu bol voz prestavaný na pravostrannú prevádzku.

Prototyp

Prototyp (a tiež jediný vyrobený voz tohto typu) bol vyrobený v roku 1936. Spolu s prototypmi trolejbusov Praga TOT a Tatra T 86 bol určený pre prvú česko-slovenskú "modernú" trolejbusovú prevádzku v Prahe. Voz 1Tr dostal evidenčné číslo 301 a jazdil až do roku 1955, kedy bol odstavený. O rok neskôr bol vyradený zo stavu pražských trolejbusov a bol odovzdaný Národnému technickému múzeu, ktoré však tento unikátny voz v roku 1961 sešrotovalo.
Léran

Poloha

Obec má rozlohu 11,92 km². Najvyšší bod je položený 545 m n. m. a najnižší bod 375 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 570 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Don Carlos

Rodinné vzťahy

Incesty a manželstvá medzi členmi rodiny boli v 16. storočí úplne bežné. Jeho dve prababky – Jana Šialená a Mária Kastílska boli sestry, jeho rodičia boli dvojnásobní bratranec a sesternica. Tieto rodinné vzťahy zrejme veľkou mierou prispeli k jeho fyzickému a duševnému postihnutiu. Jeho pôrod bol veľmi ťažký, jeho matka zomrela len štyri dni po pôrode na vnútorné krvácanie.

Fyzický vzhľad a duševný stav

Don Carlos mal jednu nohu kratšiu ako druhú, na chrbte mal veľký hrb a taktiež mal deformované ústa, preto bola i jeho reč ťažko zrozumiteľná. Rozprávať začal až ako 5 ročný a o niečo neskôr sa objavilo aj silné koktanie, čo mohlo mať na svedomí jeho beštiálne správanie.

Sadistické sklony

Don Carlos mal záľubu v ubližovaní živým tvorom – tak zvieratám, ako ľuďom. Jeho sadistické sklony sa prejavovali v rôznych podobách. Medzi hlavné faktory tohoto správania sa považovalo jeho silné koktanie a násilné odobratie od ženskej spoločnosti, v ktorej bol vychovávaný. Napríklad – pohrýzol prsia svojich dojok tak ťažko, že tri dojky takmer zomreli, zajace lovil tak, že ich napichol na kôl a opekal zaživa. Ako deväťročný začal mučiť sluhov a malé dievčatá na dvore a ako trinásťročný začal brutálne mrzačiť kráľovské kone. Aj napriek všetkým týmto hrozivým aspektom, bol oficiálne uznaný ako dedič španielskeho trónu, čo však vyžadovalo aj splodenie potomka.

Kandidátky na manželstvo

Medzi najznámejšie kandidátky patrila napríklad o 14 rokov staršia Alžbeta I., ktorá už predtým bola kandidátkou na sobáš s Filipom II. Ďalšou bola sesternica Anna Habsburská, ktorá bola neskôr zo zoznamu vyškrtnutá, pretože si kráľovská rodina uvedomila, čo môžu rodinné incestné vzťahy spôsobiť. Princ napokon zostal slobodný, no pravidelne sa pri dobrej hostine zdržiaval pri ženách a pil. Medzi ďalšie problémy patril odpor k učeniu, no napriek tomu bol v roku 1562 poslaný na univerzitu v Alcalá de Henares. Prednášky ho nezaujímali, no zamiloval sa do dcéry jedného zo zamestnancov. Tam aj dočasne prišiel o zrak, keď nešťastnou náhodou spadol na schodoch.

Snaha o vraždu, izolácia a smrť

Filip II. sa snažil divné správanie syna udržať v tajnosti, ale to stále silnelo. V roku 1567 povedal, že chce zabiť kráľa, preto bol držaný v izolácii vo veži hradu pri Madride. Jeho otec sa tváril, že syna nikdy nemal a zakázal jeho meno používať. Don Carlos odmietal jesť a 24. júla 1568 vo veku 23 rokov skonal. Neoficiálnou príčinou smrti bola otrava, tou oficiálnou mala byť "vlastná nestriedmosť".
Pytón kráľovský

Charakteristika

Zvyčajne dorastá do dĺžky 80 až 120 centimetrov. Má krátke a hrubé telo s nepravidelnými tmavohnedými znakmi na svetlohnedom alebo žltkastom podklade. Okolo úst má nápadné jamky s termoreceptormi. Proti predátorom (cicavce, vtáky) sa bráni skrútením sa do klbka, s hlavou skrytou uprostred preto sa mu po anglicky hovorí aj ball python. 
Počas obdobia sucha sa zdržiava pod zemou. Gravidita trvá 3 - 4 mesiace. Samičky pytóna kráľovského kladú a následne zahrievajú 3-8 vajec medzi skalami alebo v podzemných dutinách.

Výskyt

Nachádza sa v Afrike od štátov Senegal, Mali, Guinea-Bissau, Guinea, Sierra Leone, Libéria, Pobrežie Slonoviny, Ghana, Benin, Niger a Nigéria cez Kamerun, Čad a Stredoafrickú republiku až po Sudán a Ugandu.
Concavenator

Opis

Concavenator bol asi 4 až 6 metrov dlhý dravý dinosaurus, pohybujúci sa po dvoch končatinách. Predné končatiny mal kratšie, čeľuste boli mohutné a vysadené vrúbkovanými zubami. Zaujímavým znakom však boli veľké výbežky dvoch stavcov nad panvou, ktoré zrejme za života zvieraťa podopierali akýsi veľký hrboľ. Ten mohol slúžiť na termoreguláciu (podobne ako u súčasných tiav) alebo k vnútrodruhovej signalizácii.

Operenie

Na lakťových kostiach tohto dinosaura objavili vedci akési hrbolčeky, majúce zrejme väzbu na ukotvenie pernatých štruktúr. Je teda možné, že zaživa bol rod Concavenator aspoň na predných končatinách operený. Žiadne odtlačky peria v okolí skameneliny síce objavené neboli (naopak zachovali sa odtlačky šupín z niektorých častí tela), operenie je však pomerne pravdepodobné. V tom prípade je možné vidieť jeho počiatok už u vývojovo primitívnych zástupcov kladu Neotetanurae, žijúcich v období strednej jury.
Ohrozenie

Ohrozenie je ocitanie sa v nebezpečnej, nepriaznivej, ťažkej situácii, vystavenosť nebezpečenstvu.
Bazegney

Poloha

Obec má rozlohu 5,81 km². Najvyšší bod je položený 390 m n. m. a najnižší bod 280 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 100 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Batzendorf

Poloha

Obec má rozlohu 6,74 km². Najvyšší bod je položený 206 m n. m. a najnižší bod 161 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 946 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gediminasov hrad

Dejiny

Prvý drevený hrad bol v týchto miestach postavený v 13. storočí. Keď sa z Vilniusu stalo hlavné mesto, hrad začali spevňovať kamennými múrmi. Hrad ako ho poznáme dnes, bol postavený na príkaz kniežaťa Vytautasa v 15. storočí. Táto veľkolepá stavba, ktorú obkolesovali tri metre hrubé múry sa týčila spoza nich nad stredoveké mesto a v obyvateľoch mesta vzbudzovala strach.
Počas vojny s Moskvou v 17. storočí bol hrad vážne porušený. Na začiatku 20. storočia z neho ostali iba ruiny, no vďaka rekonštrukčným prácam v 30. rokoch sa jednu z hlavných pamätihodností podarilo zachovať.

Súčasnosť

Dnes je návštevníkom k dispozícii celý hrad, ako aj jeho západná veža a ruiny.
Feytiat

Poloha

Obec má rozlohu 24,74 km². Najvyšší bod je položený 393 m n. m. a najnižší bod 254 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 867 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Biela légia (Slovensko)

Biela légia bola antikomunistická kresťanská organizácia pôsobiaca na území Slovenska (vtedy ako súčasť povojnového Česko-Slovenska) a Rakúska v období rokov 1947 až 1951. Ako súčasť protikomunistického odboja bolo jej cieľom informovať širokú verejnosť aj zahraničie o terore komunistického hnutia. Hlavnými zakladateľmi a poprednými členmi boli Jozef Vicen a Jozef Mikula.

Obete

Za svoju činnosť v Bielej légii bolo komunistickými súdmi vynesených mnoho vysokých trestov. Najznámejšie a najlepšie zdokumentované sú tresty smrti pre Antona Tunegu, Alberta Púčika a Eduarda Tesára, ktorí boli popravení 20. februára 1951. Hlavným žalobcom bol komunistický prokurátor Anton Rašla.
Jozef Vicen bol v roku 1957 z Rakúska agentmi ŠtB unesený do Česko-Slovenska a po odsúdení na 25 rokov v ťažkom väzení strávil jedenásť rokov.
Zobor (geomorfologický podcelok)

Vymedzenie

Podcelok tvorí relatívne samostatnú časť pohoria, od jeho zvyšku oddelenú hlbokým Huntáckym údolím. V tejto, severnej časti, je Zobor krátkym úsekom prepojený s podcelkom Jelenec, a teda aj so zvyškom pohoria Tribeč. Zvyšok územia obklopujú podcelky Podunajskej pahorkatiny, konkrétne Žitavská pahorkatina na východe a juhu, Nitrianska niva na západe a Nitrianska pahorkatina na severe.

Ochrana prírody

Veľká časť tohto územia patrí do Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie, z maloplošných území tu leží národná prírodná rezervácia Zoborská lesostep, prírodná rezervácia Žibrica a Lupka, ako aj chránený areál Huntácka dolina.

História

Predovšetkým južné úpätie Zobora bolo miestom, kde sa tvorila história Slovenska. V 9. storočí tu vzniklo Nitrianske kniežatstvo, ktoré sa následne stalo súčasťou Veľkej Moravy. Nitra sa stala významným centrom a jej význam pretrval aj po zániku ríše, kedy už v rámci Uhorska malo obnovené kniežatstvo dôležité postavenie. V oblasti sa našlo množstvo archeologických nálezov, datovaných od paleolitu.

Doprava

Podcelok obchádzajú významné cestné koridory, zvláštnosťou je však trasovanie železničnej trate Lužianky – Zlaté Moravce Huntáckym údolím na severnom okraji územia. Na Zobor (587 m n. m.) v minulosti premávala sedačková lanovka, o ktorej obnovenie sa zaujíma nitrianske biskupstvo.
Bouzigues

Poloha

Obec má rozlohu 3,05 km². Najvyšší bod je položený 61 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 575 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Historické medzníky vývoja indexu Dow Jones Industrial Average

Tento článok je zhrnutím historických medzníkov uzatváracích hodnôt amerického akciového indexu Dow Jones Industrial Average. Z počiatočnej otváracej hodnoty 40,94 z 26. mája 1896 hodnota indexu napriek niekoľkým obdobiam poklesu vytrvale rástla.
La Bastide (Pyrénées-Orientales)

Poloha

Obec má rozlohu 15,63 km². Najvyšší bod je položený 1 780 m n. m. a najnižší bod 545 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 90 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE