Ploužnice (Ralsko)

Ďalšie informácie

Ploužnice sa delí na dve časti (oddeľuje ich práve cesta II/268) v dvoch rôznych katastrálnych územiach: časť Ploužnice leží v k. ú. Ploužnice pod Ralskem o rozlohe 17,25 km², časť Hradčany-sídliště (niekedy nazývaná tiež Ploužnice-sídlisko) leží v k. ú. Hradčany nad Ploučnicí o rozlohe 25,13 km². Pôvodné katastrálne územie bolo Ploužnice a malo asi o pätinu menšiu rozlohu.
Sídlo leží v nadmorskej výške 280 metrov a preteká ňou od východu na západ Ploužnický potok a na severozápade dediny sa vlieva do Ploučnice. Záverečný úsek Ploužnického potoka a následný tok Ploučnice až po ďalšiu Ralskú dedinu Boreček sa chráni ako prírodná pamiatka Meandry Ploučnice u Mimoně. Ramenom Ploužnického potoka je Čistecký příkop, ktorý slúžil ako vodný náhon do Lesného závodu.
Sídlom neprechádza žiadna zo značených turistických trás KČT, vedie tu od Mimone cyklotrasa 241.
Do katastra Ploužnice patrí aj samota Sklená Huť.

Dejiny

Prvá zmienka o pôvodnej dedine (nem. Plauschnitz alebo Plaužnice) pochádza z roku 1369. Je uvádzaná ako prislúchajúce miesto k hradu Stohánek. Roku 1432 a 1516 sa uvádza obec v súvislosti s panstvom Děvín. Názov Ploužnice ukazuje na český pôvod - "plužina = neorateľné pole". Ako uvádza Chytilov miestopis, v roku 1921 pri sčítaní ľudu bolo zapísaných 82 domov a 425 obyvateľov (zntoho 25 Čechov, 391 Nemcov a 7 obyvateľov bolo nezistenej národnosti). Farský úrad, žandárska stanice, pošta, telegraf boli v Mimoni (4,7 km).
V roku 1947 bola začlenená do vojenského výcvikového priestoru Ralsko, prejazdná hlavná cesta (teraz značená cesta II/268) s príkazom zákaz zastavenia zostala aj pre verejnosť. Po obsadení priestoru sovietskou armádou v roku 1968 sa na okraji dediny smerom k vojenskému letisku Hradčany postavil rad obytných domov.
Z pôvodných 86 domov zostalo asi len 37, pôvodné stavby stoja okolo hlavnej cesty Mimoň-Kuřívody. Ďalšie potom pri križovatke, kde odbočuje cesta do susedného Hvězdova. Niekoľko domov je roztrúsených pozdĺž potoka a tri domy stoja pri hostinci "Blízalka". Všetky domy sú v súkromnom vlastníctve a zrekonštruované. Po ostatných stavbách sa nenachádzajú veľké pozostatky. Pri Ploužnickom rybníku stál mlyn, ktorý je dnes zničený. V blízkosti stáli pôvodné schátrané hospodárske budovy.
V údolí, ktoré oddeľovalo Ploužnici od Hvězdova, vybudovali vojaci v sedemdesiatych rokoch tri vodné nádrže. Nádrže zadržujú vody Ploužnického potoka, ktorý v týchto miestach tiekol dvomi korytami v trávnatej nive. Pri ceste do Okien, neďaleko rybníka, bola v obci kaplnka, po ktorej nie sú žiadne pozostatky. Nad obcou v lese stál cintorín, ktorý dnes pripomína niekoľko zvalených náhrobkov. Na zvyšnej časti cintorína rastie borovicový les. Na katastri Ploužnice bolo za pobytu sovietskej posádky vybudované veľké sídlisko pre vojakov a tepláreň, ktorá vykurovala celý areál. Dnes je väčšina panelových domov opravená a obývaná. Tepláreň vykuruje ploužnické sídlisko aj byty v Mimoni.
Severná časť bývalej Ploužnice pripadla začiatkom roka 1992 mestu Mimoň, čím došlo k duplicite čísel evidenčných a popisných na území mesta. To vyriešila až vyhláška č.4/98 o vytvorení novej časti Mimone s názvom Mimoň VI k 1. júnu 1998.
Pôvodná obec siahala až na východ za Ploužnický rybník. Po zrušení vojenského priestoru pripadla táto východná časť až k ulici Skašov pod susedný Hvězdov.