google/wiki40b huggingface dataset:
Kostolec (hradisko)

Poloha

Názov Kostolec nesie strmý skalnatý ostrožný výbežok pohoria Považský Inovec s nadmorskou výškou 240 m n. m. vypínajúci sa nad obcou Ducové v okrese Piešťany. Svojou polohou dominuje priľahlej časti Považia a poskytuje nádherný výhľad na široké okolie.

Dejiny

Vďaka výhodnému postaveniu v blízkosti dôležitých dávnovekých ciest, predovšetkým považskej vetvy tzv. veľkej jantárovej cesty – spájajúcej severnú a južnú Európu. Ostroh sa stal obývaným miestom vo viacerých obdobiach praveku a včasnej doby dejinnej.
Súvislý prehľad o vývoji osídlenia priniesol systematický archeologický výskum, ktorý na lokalite realizoval Archeologický ústav SAV v Nitre v rokoch 1968 – 72 a 1975.
Stopy osídlenia pochádzajú už zo staršej doby kamennej (22 000 pred Kr.) respektíve aj neskoršej doby kamennej (2 000 pred Kr.)
V mladšej dobe bronzovej (1 100 pred Kr.) tu existovalo významné hradisko velaticko-baierdorfskej kultúry, opevnené mohutným valom a priekopou vo vnútri areálu so sídliskom a výrobnými zariadeniami. Pozornosť si zasluhujú aj stopy osídlenia z rímskej doby (2. – 3. storočie).
Kľúčovú úlohu zohral Kostolec vo veľkomoravskom období (9. storočie – začiatok 10. storočia). Vzniklo tu opevnené včasnofeudálne veľmožské sídlo – dvorec s obytnou zástavbou, vlastníckym kostolom s malým pohrebiskom príslušníkov vládnucej vrstvy a hospodárskymi budovami. Bolo ohradené valmi a hlbokou priekopou. Išlo o mocensko-správne stredisko, na ktoré sa viazali poľnohospodárske a remeselné osady v okolí. Kostolec sa zaraďuje medzi najvýznamnejšie nateraz známe pamätníky veľkomoravskej kultúry na Slovensku.
Po zániku dvorca od druhej polovice 10. storočia do 14. storočia, nachádzalo sa na lokalite pohrebisko viacerých okolitých včasnostredovekých osád. V 15. storočí tu vzniklo niekoľko hospodárskych stavieb a plošina sa príležitostne pre svoju dobrú polohu využívala aj pre vojenské účely.

Opis

Nachádza sa tu ohradený areál dvorca s čiastočne zrekonštruovaným palisádovým opevnením s bránou (smerom od obce Hubina), vnútornými palisádami, murovaným pôdorysom predrománskej rotundy a základmi obytných a niekoľkých hospodárskych budov. Súčasťou je aj model strážnej veže a pohrebisko. Areál je chránenou archeologickou lokalitou a je vo vlastníctve rímskokatolíckej cirkvi. Kostolec je národnou kultúrnou pamiatkou. Informácie o lokalite podávajú informačné tabule. Z plošiny je krásny kruhový výhľad do okolia.

Prístup

Priamo z obce Ducové po vyznačenej ceste alebo odbočka modrej turistickej značky na začiatku obce Hubina.
Saint-Antonin (Alpes-Maritimes)

Poloha

Obec má rozlohu 6,44 km². Najvyšší bod je položený 901 m n. m. a najnižší bod 625 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 113 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Železničná trať Brno – Přerov

Budúcnosť

Začiatkom januára 2018 získala modernizácia trate medzi Přerovom a Kojetínom posudok EIA. Úsek je súčasťou rekonštrukcie celej trate na prevádzkovú rýchlosť 200 km/h. Trať by sa tak mala stať prvou traťou s toutou rýchlosťou v Česku. Zatiaľ je však v príprave iba prvá fáza medzi Blažovicami a Přerovom. Zvyšok trate čaká na finalizáciu presunu brnianskeho hlavného nádraží. Prvá fáza by sa mala začať stavať v roku 2021, dokončená by mala byť v roku 2025. Čas medzi Brnom a Přerovom sa má skrátiť z 80 na 30 minút a medzi Brnom a Ostravou zo 140 na 77 minút. Náklady na modernizáciu v súčasnosti jednokoľajnej trate sú odhadované na 28 miliárd českých korún.
Sauclières

Poloha

Obec má rozlohu 38,81 km². Najvyšší bod je položený 1 341 m n. m. a najnižší bod 580 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 187 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sibiril

Poloha

Obec má rozlohu 11,47 km². Najvyšší bod je položený 66 m n. m. a najnižší bod 0 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 260 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Tretí stav (elektronika)

Tretí stav (alebo vysokoimpedančný stav) v elektronike je taký stav výstupného obvodu digitálneho integrovaného obvodu, keď nie je zopnutý ani jeden z výstupných tranzistorov. Takýmto výstupom tečie len nepatrný zvyškový (zvodový) prúd.
Názov tretí stav poukazuje na to, že výstup v tomto stave nie je ani v stave logická 0 ani 1, čo sú dva bežné logické stavy. Nemyslí sa tým však, že výstup je schopný realizovať viacúrovňovú logiku.
Výstup, ktorý je možné uviesť do tretieho stavu sa nazýva trojstavovateľný.
Príklady obvodov s trojstavovateľnými výstupmi v skupine 7400: 74xx125, 74xx245, 74xx573.
Jiří Langer (etnológ)

Život

Detstvo strávil v Prahe v Hanspaulke. Pôvodne sa chcel stať ilustrátorom kníh ako Ondřej Sekora, ku ktorému chodieval domov na hodiny kreslenia. Získal veľa cenných rád: vziať si ako predlohu kresby Mikoláša Alša a skúsiť nakresliť ich, rovnako ako on, tak aby tam nebolo ani o čiaru viac alebo menej a pritom nepoužiť gumu. Po absolvovaní gymnázia nebol prijatý na štúdium grafiky na Akadémii výtvarných umení a pred vojnou ho zachránila možnosť nastúpiť do tretieho ročníka Strednej umeleckopriemyselnej školy a pokračovať v štúdiu histórie na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity.
Roku 1958 sa oženil s Jaroslavou Vavrochovou a na jar 1960 spolu trvale opustili Prahu. V marci 1960 nastúpil ako historik Oravského múzea na Oravský hrad, kde zostal až do roku 1963. V rokoch 1963 – 1965 pracoval na Dome osvety v Dolnom Kubíne a v rokoch 1965 – 1971 v Oravskej galérii, ktorú spoluzaložil a stal sa jej prvým riaditeľom. Zaslúžil sa o získanie a spracovanie rozsiahleho fondu tradičného výtvarného umenia Oravy, teraz prezentovaného v stálej expozícii ľudovej plastiky na Slanici. Roku 1971, po krátkom pôsobení v Krajskom stredisku pamiatkovej starostlivosti a ochrany prírody v Banskej Bystrici, nastúpil do Valašského múzea v prírode v Rožnove pod Radhošťom, kde pracoval až do roku 1996.
Ľudové staviteľstvo, skúmané z hľadiska historického, sociálneho a etnografického, chápe ako prostriedok poznania človeka v minulosti, jeho potrieb a možností determinovanými spoločenskými podmienkami. Podieľa sa na riešení problematiky múzeí v prírode v teoretickej a praktickej rovine. Dôraz kladie na vedeckú pravdivosť, maximálnu komplexnosť funkcií a prezentovaných foriem. Patrí k hlavným tvorcom Múzea oravskej dediny; pre Múzeum liptovskej dediny v Pribyline a Ľubovniansky skanzen spracoval etnografickú štúdiu.
Od roku 1964 spolupracuje na koncepcii a činnosti subkomisie pre ľudové staviteľstvo Medzinárodnej komisie pre štúdium ľudovej kultúry Karpát a Balkánu. Od roku 1986 je člen Asociácie európskych múzeí v prírode. Je člen vedeckých a redakčných rád mnohých múzeí v prírode v Česku a na Slovensku (Múzeum dediny juhovýchodnej Moravy v Strážnici, Skanzen ľudových stavieb Vysočina, Múzeum oravskej dediny, Múzeum kysuckej dediny, Múzeum slovenskej dediny v Martine). Roku 1992 bol pri zrode časopisu Ethnologia europae centralis a v rokoch 1999 – 2016 jeho šéfredaktorom. V roku 2011 získal spolu s architektom Karlom Kučom prestížnu cenu Europa Nostra za dvojzväzkovú publikáciu Dřevěné kostely a zvonice. Je čestným členom Českej etnografickej spoločnosti.
Bonson (Alpes-Maritimes)

Poloha

Obec má rozlohu 6,72 km². Najvyšší bod je položený 841 m n. m. a najnižší bod 119 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 686 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Ľudovít Bradáč

Životopis

V rokoch 1968-1971 študoval na Strednej všeobecnovzdelávacej škole v Trenčíne, 1972-1977 na Právnickej fakulte UK v Bratislave. V roku 1977-1979 pôsobil na Okresnom súde v Považskej Bystrici, od 1980 sudca na občiansko-právnom úseku, predseda senátu odvolacieho súdu, predseda krajského súdu v Banskej Bystrici. Podieľal sa na založení stavovskej organizácie sudcov: Združenia sudcov Slovenska. V tejto organizácii je čestným predsedom. Je autorom odborných a všeobecných filozofických článkov v odborných časopisoch, v tlači aj elektronických médiách, prednášal na školách a rôznych odborných seminároch a konferenciách, autor projektov a štúdií na súdne systémy.

Ocenenia

V roku 2004 mu prezident Ivan Gašparovič prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra III. triedy.
Caudebec-en-Caux (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 4,93 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 2 266 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Astrachánska gubernia

Astrachánska gubernia (rus. Астраханская губерния) bola jedna z gubernií Ruského impéria v rokoch 1717 - 1785 a 1796 - 1802 zriadená po zlúčení častí Kazanskej a Nižnogorodskej gubernie (1717). Podľa nariadení z 12. a 31. decembra 1796 bola gubernia opätovne zriadená. Od 15. novembra 1802 bola rozdelená na Kaukazskú a Astrachánsku guberniu. Hlavným mestom gubernie bol Astrachán.
VSŽ Košice v sezóne 1971/1972

Herný systém

Liga sa hrala systémom 10 tímov, kde každý s každým odohral 2 zápasy vonku a 2 zápasy doma.

II. Liga

Sezóna 1971/1972 bola pre "B" tím TJ VSŽ Košice prvou a poslednou sezónou v SNHL. „Béčkový“ tím obsadil 11. miesto a zostúpil do divízie, ale v nasledujúcej sezóny divíziu nehral lebo ukončil činnosť. TJ VSŽ Košice B a Sláviu UK Bratislava nahradili v II. lige tím TJ Strojárne Martin a ZPA Prešov.
La Ronde (Charente-Maritime)

Poloha

Obec má rozlohu 20,79 km². Najvyšší bod je položený 12 m n. m. a najnižší bod 1 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 091 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Coutières

Poloha

Obec má rozlohu 7,32 km². Najvyšší bod je položený 194 m n. m. a najnižší bod 144 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 155 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Aalter

Obyvateľstvo

Obec má približne 19 501 obyvateľov (2010).
Saint-Péreuse

Poloha

Obec má rozlohu 16,45 km². Najvyšší bod je položený 432 m n. m. a najnižší bod 230 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 280 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Les Ponts-de-Cé (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 19,55 km². Najvyšší bod je položený 36 m n. m. a najnižší bod 15 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 11 780 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Deštrukcia frazémy

Deštrukcia frazémy je druh aktualizačného postupu, pri ktorom sa zámerne alebo aj mimovoľne (a teda zväčša chybne) zasahuje do stvárnenia frazémy alebo do zvyčajných spôsobov jej zapojenia do kontextu, takže výsledkom je úplné rozbitie jej ustáleného významu, jej obraznosti aj štylistickej platnosti. Mimovoľná alebo nedomyslená deštrukcia vedie v lepšom prípade k aktualizácii vlastných významov príslušných slov, v horšom prípade môže vyústiť až do nezrozumiteľného výrazu, príp. do prázdneho verbalizmu. Zámerná deštrukcia cieľavedome stavia jednak na zapájaní jednotlivých zložiek do vlastných kontextov, jednak na dostatočnej signalizácii príslušnosti týchto zložiek do danej frazémy. Napr. Štrasserova báseň Dážďovka jar má takéto verše: Marec, leje. Sneh je na hniličku. (Kvapky prikladajú uši k zemi). Srdce, viazané v koži, (tak nepravidelne si ma preklepáva.) Napokon, jar vždy šla cez mŕtvoly. Až posledné slovo básne (mŕtvoly) ukáže na jej začiatok, a tak sa odkryla deštruovaná, úplne rozložená frazeologizovaná pranostika Marec – poberaj sa, starec.
Vincent Lukáč

Hráčska kariéra

V bývalej česko-slovenskej lige bol 13 sezón hráčom VSŽ Košice, jednu sezónu Dukly Jihlava, s ktorou sa stal majstrom republiky. V zahraničí pokračoval v kariére v nemeckom Starbulls Rosenheim, rakúskom Wiener EV (Viedeň), a britských Fife Flyers (Kirkcaldy), Streatham Redskins (Londýn) a Glen Rothers Glasgow.
Vo federálnej lige odohral 513 zápasov, v ktorých strelil 393 gólov. V stretnutiach najvyššej súťaže nastrieľal najviac gólov spomedzi slovenských hráčov. Dvakrát bol najlepším strelcom ligy a to v sezónach 1979/80 a 1982/83. V roku 1983 získal titul Zlatá hokejka pre najlepšieho čs. hokejistu sezóny. Aj keď ho v roku 1982 draftoval v 10. kole z 202. miesta Quebec Nordiques, v NHL si nikdy nezahral.

Trénerská kariéra

Trénovať začal ako asistent Júliusa Šuplera v Košiciach v sezóne 1992/93. V tom istom klube pôsobil aj ďalšie 3 sezóny ako asistent Jána Selveka, v sezóne 1996/97 bol hlavným trénerom klubu. V roku 2000 tréner národného mužstva Juhoafrickej republiky. Trénoval aj v Žiline.
Karbunkulový hrebeň

Zmrzlá veža

Krátko pod Kolovým štítom sa nachádza Zmrzlá veža, ktorá je vysoká 2312 metrov nad morom. Dobre ju vidno z okolitých vrchov, napríklad z Kežmarského štítu alebo z Medených lávok.

Jastrabia veža

Najľahší výstup vedie cez Jastrabie sedlo až hore. Prvovýstupca bol M. Sieczka, ktorý na Jastrabiu vežu vystúpil okolo roku 1880. Na Jastrabej veži sa nachádza veľa neľahkých ciest. Napríklad cesta Koróna s horolezeckou obtiažnosťou 11.

Belasá veža

Najpraktickejší výstup vedie cez Kolové sedlo až na Belasú vežu. Prvovýstupcovia boli J. Fischer, Z. Jaworski, S. Krigowski a K. Bachleda ktorí na Belasú vežu vystúpili okolo roku 1900.

Názov

Je odvodený od Jastrabej veže, ktorú dávni hľadači pokladov a zlatokopi nazývali Karbunkulovou vežou. Boli presvedčení, že na jej, vtedy nedostupnom, vrchole sa skrýva drahokam – karbunkul mimoriadnej ceny. Karbunkul i jastrab sú najfrekventovanejšie v názvoch jednotlivých objektov hrebeňa.

Iné

Počas výstupu na samotnú Belasú vežu je krásny výhľad na okolité štíty a veže ako napríklad na Kozí hrebeň, Jahňací štít, Kolový štít, Kežmarský aj Lomnický štít a Belianske Tatry.
Pokiaľ vystúpime aj na Kolový štít, budeme mať dohľad aj na ďalšie vrcholy. Napríklad na Ľadový štít alebo na Baranie rohy. Samotná Jastrabia veža je dostupná horolezcom v horolezeckej obtiažnosti 3 podľa UIAA. Celý karbunkulový hrebeň nie je dostupný po značenom chodníku.
Na Zelené pleso sa najľahšou cestou dostaneme približne za 2 hodiny a 40 minút z Kežmarských Žľabov po žltej značke. Zo Zeleného plesa sa dá dostať aj na známy, turisticky obľúbený Jahňací štít. Z Jahňacieho štítu môžeme vidieť Kopské sedlo, ktoré oddeľuje Vysoké a Belianske Tatry.
1 E-10 m

1 E-10 m alebo 1.10⁻¹⁰ m je diaľková miera odvodená od metra, základnej jednotky SI. Staršie pomenovanie je Angström (Å). V súčasnosti je nahradená odvodenou jednotkou metra nanometer (nm) alebo pikometer (pm).
1.10⁻¹⁰ m = 0,000 000 000 1 m = 0,1 nm = 100 pm
Feračová

Prameň

Pramení v Oravskej Magure, v podcelku Paráč, na severnom svahu Bzinskej hole (1 194,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 160 m n. m.
Slovenská kultúra

Spišský hrad

Je najrozsiahlejším stredovekým hradom v strednej Európe. Viedla pri ňom dôležitá obchodná cesta. Od 15. storočia bol sídlom vplyvných uhorských rodov. Oproti hradu leží cirkevné centrum Spišská Kapitula.

Vlkolínec

Predstavuje najzachovanejší a najucelenejší súbor pôvodných drevených zrubových ľudových stavieb karpatskej oblasti. Stavby sú postavené z otesaných drevených trámov na kamenných podmurovkách.
DG 307

DG 307 je česká undergroundová hudobná skupina, ktorú v roku 1973 založili Pavel Zajíček a Mejla Hlavsa. Jej názov je odvodený od označenia psychiatrickej diagnózy (Prechodné situačné psychické poruchy), ktorá umožňovala mladým mužom získať modrú knižku a vyhnúť sa povinnej vojenskej službe.
Spoločne s Plastic People of the Universe a ďalšími undergroundovými kapelami bola DG 307 terčom perzekúcie zo strany komunistického režimu. Represia vrcholí rokom 1976, kedy je Zajíček zatknutý a rok väznený. Po jeho prepustení má DG 307 len dva koncerty v roku 1979. V roku 1980 Zajíček emigruje a skupina nevyvíja žiadnu činnosť.
V roku 1992 znovu-obnovil kapelu Zajíček spolu s Mejlou Hlavsou projektom Uměle ochuceno.
Gremilly

Poloha

Obec má rozlohu 17,81 km². Najvyšší bod je položený 303 m n. m. a najnižší bod 208 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 26 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Emanuel Filo

Život

V roku 1921 ukončil Štátne reálne gymnázium v Trenčíne. Ďalej študoval na Lekárskej fakulte Karlovej univerzity v Prahe a Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Neskôr pôsobil ako asistent a sekundár na internej klinike Univerzity Komenského. V roku 1934 získal titul docent pre odbor patológie a terapie chorôb vnútorných. V roku 1939 menovaný za riadneho profesora. V rokoch 1942 až 1944 bol rektorom Univerzity Komenského v Bratislave. Po vojne v rokoch 1945 – 1971 pôsobil ako internista nemocnice v Žiline.
Rīgas Melnais balzams

Rīgas Melnais balzams dosl. Rižský čierny balzam je tradičný lotyšský silný alkoholický nápoj, likér. Nápoj má tmavohnedú až čiernu farbu, je priehľadný a má riedku konzistenciu. Má výrazne horkú bylinnú chuť, ktorú vytvára 24 rôznych prírodných zložiek (známymi zložkami sú napríklad lipový kvet, brezové púčky, malina, brusnica, ďumbier či muškátový orech, najexotickejšie zložky sa dovážajú až z Peru.) Špecifické zloženie likéru si vyžaduje, aby bol chránený pred slnečným svetlom a vyhýbal sa prudkým teplotným výkyvom. Preto sa balí a distribuuje takmer výhradne v kameninových fľašiach, ktoré sú nepriehľadné a izolujú obsah od vonkajšej teploty okolia.
Obsah alkoholu je na stredoeurópske pomery nezvykle vysoký - 45%. V súčasnosti produkuje lotyšský výrobca Latvijas Balzams aj variantu likéru s príchuťou čiernej ríbezle (lot. Rīgas Melnais balzams upeņu) s obsahom alkoholu 30% a krémovú variantu likéru (Riga Black Balsam Cream) s obsahom alkoholu 17%.
Vďaka svojej výnimočnosti (od 18. storočia sa likér vyvážal do Európy ako liek) je „Rižský balzam“ svetoznámym symbolom Lotyšska a jedným z najvýznamnejších exportných artiklov tejto krajiny.

Dejiny

Predpokladá sa, že tajomný bylinný balzam vyvinul zo starodávnej receptúry a v lotyšskom meste Riga začal vyrábať tamojší lekárnik Abraham Kunze niekedy v polovici 18. storočia. Podľa oficiálnej stránky výrobcu a držiteľa ochrannej známky, lotyšského liehovaru Latvijas Balsams Kunze vyvinul receptúru v roku 1752. Pod názvom „Balzam Kunze“ bol tento liek predstavený v roku 1789 ruskej cárovnej Kataríne II., keď v blízkosti Rigy ochorela na bolestivú koliku. Liek cárovnej zázračne pomohol, a preto Kunzemu udelila výhradné právo na jeho výrobu. Vtedajší balzam však mal čiastočne odlišné zloženie, farbu i obsah alkoholu (12-16% nápoj žltkastej farby s obsahom šafranu).
V roku 1847 založil Albert Wolfschmidt podnik na výrobu balzamu v jeho dnešnej podobe. Tento liehovar (aj keď pod rôznymi názvami) vyrába slávny „Rižský čierny balzam“ až dodnes. Receptúru na likér uchovávali odpradávna v tajnosti, ovládali ho iba príslušníci rodiny majstra výroby, ktorí ho dedili z generácie na generáciu. Zvrat nastal, keď sa v roku 1939 vtedajší majstri súrodenci Schroederovci s rodinami museli vrátiť do Nemecka ako repatrianti a spolu s nimi zmizol aj recept na výrobu balzamu.
Po skončení vojny sa začalo namáhavé a zdĺhavé hľadanie stratenej receptúry. Technologička Maiga Podračnieceová robila pohovory s bývalými pracovníkmi výroby a inými zamestnancami fabriky, skúmala starobylé recepty na výrobu a v roku 1954 sa jej podarilo obnoviť pôvodnú receptúru. Odvtedy sa „Rižský čierny balzam“ vyrába v tamojšom podniku bez prestávky až dodnes.

Použitie

Dodnes „Rižský balzam“ mnohí Lotyši pijú pri nachladnutí ako liek. Likér sa bežne pije buď samostatne pri izbovej teplote, s ľadom, pridáva sa do kávy, čaju, do horúceho džúsu z čiernej ríbezle, polieva sa ním zmrzlina a je aj súčasťou množstva koktailov.

Ocenenia

Podľa oficiálnej stránky výrobcu, firmy Latvijas Balzams, je likér držiteľom viac ako 50 medzinárodných ocenení.
Cladech

Poloha

Obec má rozlohu 5,49 km². Najvyšší bod je položený 268 m n. m. a najnižší bod 94 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 94 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Creysseilles

Poloha

Creysseilles má rozlohu 10,25 km². Najvyšší bod je položený 924 m n. m. a najnižší bod 337 m n. m.

Obyvateľstvo

Creysseilles má 127 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Hellas Planitia

Vznik panvy Hellas

Panva Hellas je impaktného pôvodu a vznikla asi pred 4,1-4 miliardami rokov (podľa štatistiky početnosti kráterov). Okrem toho, že jej vznik výrazne ovplyvnil vzhľad južnej hemisféry Marsu, mohol tiež súvisieť s ďalšími topografickými útvarmi – niektoré štúdie naznačujú, že by mohlo ísť o impakt iba jedného (zhruba dvestokilometrového) úlomku omnoho väčšej planétky, ktorej ďalšie úlomky vytvorili ostatné veľké impaktné panvy (Argyre, Isidis, Utopia). Táto udalosť by mohla byť aj príčinou vzniku a dlhodobej aktivity v oblasti Tharsis, ktorá leží v rovnakej impaktnej dráhe a kde bola exogénna udalosť navrhnutá už skôr ako alternatíva k štandardne akceptovanej endogénnej teórii pôvodu. Oproti tomu špekulácie, či Tharsis nevznikla ako dôsledok seizmického šoku pri vzniku Hellas (obidva útvary sú približne antipodálne), zatiaľ nebola nijak podložená.

Hellas a globálne magnetické pole

Na väčšine plochy južných vysočín Marsu zistila sonda Mars Global Surveyor silnú remanentnú magnetizáciu – na rozdiel od svojho okolia samotná panva takmer vôbec nie je magnetizovaná. Ak planéta mala v minulosti vlastné vnútorne generované magnetické pole, v čase vzniku Hellas už zrejme nebolo funkčné a pôvodná magnetizácia bola zničená počas termálneho šoku súvisiaceho s impaktom.
Karmelit

Karmelit (hebr. כרמלית) je podzemná rýchlodráha v izraelskom meste Haifa. Je pomenovaná podľa hory Karmel, na ktorej sa väčšina mesta rozkladá.

Charakter prevádzky

Systém bol otvorený v roku 1959, o 30 rokov bol zrenovovaný v rokoch 1986-1992 a od začiatku 90. rokov 20. storočia je opäť v prevádzke. 
Patrí medzi najmenšie systémy svojho druhu na svete, tvorí ho jedna linka so šiestimi stanicami s dĺžkou 1800 metrov. Jednokoľajová trať s jednou výhybňou prekonáva prevýšenie 274 metrov, ide teda skôr o podzemnú lanovku ako o skutočné metro. Vozový park tvoria dve dvojvozové súpravy.
Karmelit býva často označovaný ako najmenší systém metra na svete, hoci napríklad Tünel v Istanbule je ešte kratší a v Karlových Varoch v Česku sa tiež nachádzajú veľmi krátke podzemné lanovky, ktorých dĺžka sa počíta na desiatky alebo stovky metrov.

Význam

Kvôli malému počtu staníc a veľmi malej dĺžke nie je význam tohto systému pre dopravu významný, pretože väčšinu cestujúcich prepravujú autobusy súkromných dopravcov. Koncentrácia obyvateľstva v jednotlivých častiach mesta sa za 50 rokov od otvorenia Kermelitu zmenila a význam a vyťaženie jednotlivých staníc sa znížilo. Hoci prebehlo viacero diskusií o predĺžení systému do hustejšie obývaných častí mesta, vzhľadom na finančné možnosti, ktoré boli veľmi obmedzené, sa nezačalo realizovať žiadne rozšírenie.
Podľa správy za rok 2004 publikovanej v nasledujúcom roku a spracovanej podľa miestneho dopravného prieskumu počet cestujúcich Karmelitu stále klesá, denne ho používa okolo 2000 ľudí. Celá prevádzka je stratová, a to od roku 1992, kedy bola dokončená rekonštrukcia. Správa vyčíslila finančné straty medzi rokmi 1992 a 2003 na 191 miliónov izraelských šekelov.

Postavenie

Na začiatku 21. storočia je Karmelit jediným systémom svojho druhu v Izraeli. Existujú projekty na výstavbu podzemných dráh v Jeruzaleme a Tel Avive, tie ale nespadajú do kategórie podzemných dráh, ktorých realizácia by bola možná v dohľadnej dobe.
Luc-sur-Orbieu

Poloha

Obec má rozlohu 9,88 km². Najvyšší bod je položený 150 m n. m. a najnižší bod 29 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 979 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Martin Weigel

Životopis

Pôsobil v Banskej Bystrici, autor bronzovej krstiteľnice s figurálnou výzdobou. .
Drop malý

Výskyt a stav na Slovensku

Drop malý v minulosti hniezdil na Podunajsku. Posledné známe hniezdenie je datované do obdobia 2. svetovej vojny a posledné potvrdené pozorovanie je z roku 1974. Ekosozologický status v roku 1995 a 1998 Ex - vyhynutý druh, rovnako aj v roku 2001. V roku 2014 RE - regionálne vyhynutý.