google/wiki40b huggingface dataset:
Korintská prilba

Dejiny a vzhľad

Gréci túto prilbu vymysleli asi v 7. stor. pred Kr. a okamžite sa stala najobľúbenejšou gréckou prilbou. Meno je odvodené od peloponézskeho mesta Korinthos.
Rané korintské prilby boli jednoduchšie, s mohutnými lícnicami, chráničom krku, nemali ušné otvory. Prilba mohla mať aj pevný chochol.
V neskorších storočiach sa objavuje novší typ, s veľkými tvarovanými lícnicami, otvorom na uši a znázornením očí. Väčšina prilieb mala pevný chochol rôznych farieb. Niektoré spartské modely mali priečny chochol.
Korintské prilby boli častým námetom pre umelcov, ktorí ju maľovali bojovníkom na vázach, alebo boli súčasťou sochy. Od juhoitalských Grékov túto prilbu prevzali Etruskovia a od nich potom Italické kmene a tak sa dostala do etruskej a ranorímskej uniformy. Korintská prilba sa mimo boja často nosila iba na vŕšku hlavy. Rimania dokonca vymysleli model, ktorý sa nosil na vŕšku, tzv. italo-korintská prilba.
Z rímskej armády sa Korintská prilba vyradila niekedy v 2. stor. pred Kr., asi po mariových reformách, no už predtým bola skôr vzácnosťou. V gréckych helenistických štátoch sa používala stále, až do ich podmanenia Rímom. Posledná armáda ktorá ich používala, bola ptolemajovská armáda v Egypte. Aj keď sa už Korintská prilba v armáde nepoužívala, stále sa vyrábala, nakoľko ju obľubovali mnohí cisári. Často ju nosili na bojisko a vďaka svojmu archaickému vzhľadu bola obľúbená. Umelci ju často používali v mozaikách, maľbách, či sochárskych dielach. Úplne sa prestala vyrábať pravdepodobne v 3. stor. po Kr. a odvtedy sa nevyskytuje ani v umení. Neskoršie rímske prilby Spangenhelm a Hrebeňová prilba boli však Korintskej prilbe podobné.
Viller

Poloha

Obec má rozlohu 7,27 km². Najvyšší bod je položený 331 m n. m. a najnižší bod 251 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 191 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Trojrohé pleso

Okolie

Okolo plesa rastie kosodrevina. Na juhozápade sa dvíhajú Žeruchové kopy. Vo vzdialenosti 200 metrov od neho je Veľké Biele pleso.

Turistika

Niekoľko metrov od juhozápadného brehu plesa vedie po  červenej turistickej značke chodník Tatranskej magistrály od Chaty pri Zelenom plese okolo Trojrohého plesa k bývalej Kežmarskej chate. Od Chaty pri Zelenom plese trvá výstup 0,5 hodiny.

Ochrana prírody

Pleso postupne zarastá rašelinou. Vyskytuje sa v ňom vzácne vodné rastlinstvo.
Róbert Pobožný

Životopis

Narodil sa do rodiny zlievača železa ("ferri fusor") Benjamína Pobožného a Márie, rod. Schmidt. Gymnaziálne štúdiá absolvoval v Rožňave. Teológiu študoval na Pázmaneu vo Viedni. Svoje štúdia tu dovŕšil získaním titulu doktora teológie v roku 1915. V roku 1913 bol v Rožňave vysvätený za kňaza. S výnimkou krátkeho pôsobenia v Gelnici ako kaplán a núteného pobytu v izolácii v Čechách v päťdesiatych rokoch 20. storočia ustavične pôsobil na biskupskom úrade v Rožňave v rôznych funkciách.
Po rozpade Rakúsko-Uhorska a vzniku ČSR sa zúčastňoval rokovaní medzi česko-slovenskou vládou a Svätou stolicou o riešení cirkevných pomerov v ČSR. Bol aj členom komisie, ktorá pripravovala zmluvu Modus Vivendi.
Po smrti biskupa Michala Bubniča ho 22. februára 1945 sídelná kapitula zvolila za kapitulárneho vikára. V roku 1948, aj s ohľadom na jeho skúsenosti s vyjednávaním medzi Vatikánom a štátom, sa z poverenia biskupov Slovenska zúčastnil rokovaní na Ústrednom výbore národného frontu v Prahe.
22. júna 1949 ho pápež Pius XII. vymenoval za titulárneho biskupa neilinského. Za biskupa bol vysvätený v Trnave 14. augusta 1949. Hlavným svätiteľom bol olomoucký arcibiskup Josef Matocha. Diecézu spravoval až do svojej smrti ako apoštolský administrátor a nikdy nebol oficiálne menovaný za rožňavského biskupa.
Po tom, čo komunistická vláda násilne rozpustila kňazské semináre a rehole, biskup Pobožný tajne vysvätil viacerých kňazov. Najznámejším takýmto svätením bolo vysvätenie Pavla Hnilicu, SJ najprv za kňaza a následne 2. januára 1951 za biskupa. Toto svätenie prebehlo bez vedomia Svätej stolice, následne ale bolo Svätou stolicou akceptované bez akýchkoľvek výhrad.
Postupne ho štát úplne izoloval od kňazov a veriacich a fakticky bol domácim väzňom v biskupskej rezidencii. V rokoch 1953 - 1956 ho internovali, spolu s ďalšími česko-slovenskými biskupmi, do Myštěvsi pri Novom Bydžove a následne do Roželova (dnes súčasť obce Hvožďany v okrese Příbram).
V rokoch 1963 - 1965 sa Róbert Pobožný zúčastňoval zasadaní II. vatikánskeho koncilu s výnimkou prvého zasadania. Počas svojho pobytu v Ríme písomne informoval pápeža Pavla VI. o tajnej biskupskej vysviacke Pavla Hnilicu. Pápež následne vysviacku potvrdil.
V rokoch 1965 – 1969 ako predseda Slovenskej liturgickej komisie sa Róbert Pobožný významnou mierou zaslúžil o zavedenie obnoveného obradu svätej omše, ktorý bol zavedený v latinskej cirkvi po II. vatikánskom koncile. Na Slovensku bol obnovený obrad svätej omše definitívne zavedený 1. adventnou nedeľou 30. novembra 1969. Prvá „vzorová“ omša bola slávená 10. novembra 1969 v kostole sv. Františka Xaverského v Rožňave.
Zomrel v Rožňave 9. júna 1972. Po jeho smrti zostal biskupský stolec neobsadený až do roku 1990, keď bol za nového biskupa menovaný Eduard Kojnok.
Pévy

Poloha

Obec má rozlohu 7,4 km². Najvyšší bod je položený 214 m n. m. a najnižší bod 87 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 214 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Malaunay

Poloha

Obec má rozlohu 9,25 km². Najvyšší bod je položený 169 m n. m. a najnižší bod 34 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 893 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Merck-Saint-Liévin

Poloha

Obec má rozlohu 11,85 km². Najvyšší bod je položený 172 m n. m. a najnižší bod 56 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 582 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Amánulláh Chán

Reformy

Amánulláh Chán sa snažil pozdvihnúť zaostalú krajinu reformami. Inšpiráciu hľadal nielen v moslimskom Turecku a Indii, ale aj v ďalekom Francúzsku. V tom čase žili obyvatelia Afganistanu rovnako ako počas vlády Talibanu. Feudálny štát bol v skutočnosti len agregátom rozhádaných kmeňov a verejnú mienku ovládali síce nevzdelaní, ale o to zanietenejší mulláhovia, moslimskí duchovní. A s duchovenstvom sa Amánulláh dostal čoskoro do konfliktu.
Roku 1923 vyhlásil prvú afganskú ústavu, vypracovanú predstaviteľmi pokrokového mladoafganského hnutia. Skonfiškoval pôdu patriacu obskúrnym náboženským nadáciám a založil laické školy, vyučujúce okrem koránu aj moderné vedy. Konzervatívne duchovenstvo sfanatizovalo masy nevzdelaných roľníkov a už roku 1924 vypuklo v meste Chóst protivládne povstanie. Emir musel väčšinu reforiem odvolať.
V roku 1927 sa vybral na cestu do zahraničia. Cez Indiu a Egypt sa dostal do Európy, kde navštívil Taliansko, Francúzsko, Nemecko, Anglicko a cez ZSSR, Turecko a Irán sa vrátil domov. Plný nezvyčajných dojmov zvolal Loja Džirgu, veľkú radu afganských kmeňov. Na jej zasadnutí predniesol rad nových návrhov. Skostnatené islamské zvykové právo šaría nahradil svetskými zákonmi. Súdnu moc odňal duchovenstvu a preniesol ju na štát. Postaral sa aj o práva žien. Určil spodnú hranicu pre uzavretie manželstva (18 rokov), zaviedol koedukáciu chlapcov a dievčat (do 11 rokov) a zakázal mnohoženstvo. Vrcholom bolo, keď verejne, pred celou Loja Džirgou, sňal vlastnej manželke závoj (čador) a vyzval ostatných, aby urobili to isté.

Koniec vlády

Šokovaní vyslanci kmeňov a duchovní začali pripravovať povstanie. Koncom roku 1928 vydali islamskí učenci fatvu (náboženský edikt) obviňujúcu kráľa z bezbožnosti a zbavujúcu ho trónu. Zoči voči ozbrojeným fanatikom, sa emir v noci z 13. na 14. januára 1929 vzdal trónu a ušiel z Afganistanu. Zabudnutý reformný monarcha zomrel v európskom exile vyše 30 rokov po nútenej abdikácii.
Ourville-en-Caux (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 9,86 km². Najvyšší bod je položený 135 m n. m. a najnižší bod 55 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 084 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Luna 21

Luna 21, alebo Lunochod 2 bola sovietska kozmická sonda, ktorá v roku 1973 pristála na Mesiac a druhýkrát tam dopravila robotické vozidlo typu Lunochod. 
Mesačná sonda Luna 21 bola z technologického hľadiska takmer rovnaká ako jej predchodkyňa Luna 17. Bolo však na nej uskutočnených niekoľko modifikácii, vďaka čomu celková hmotnosť Lunochodu 2 stúpla na 836 kg.
Luna 21 štartovala 8. januára 1973 z kozmodrómu Bajkonur pomocou nosnej rakety Proton-K. Na selenocentrickú obežnú dráhu bola navedená 12. januára a po korekciách dráhy úspešne pristála 15. januára o 22:35 UTC na mesačnom povrchu v 60 kilometrovom kráteri Le Monnier vo východnej oblasti Mora Jasu. 16. januára o 01:14 UTC zišlo vozidlo Lunochod 2 z pristávacej plošiny a po uvedení solárnych panelov do pracovnej polohy spustilo svoj dlhodobý prieskumný program. Jeho činnosť však bola predčasne ukončená 4. júna 1973 pravdepodobne pre poruchu, ktorú zapríčinila nehoda v malom kráteri, ktorý Lunochod skúmal. Pri jeho výskume sa totiž veko slnečných batérii pravdepodobne dotklo strmej steny krátera, čo spôsobilo ich pokrytie vrstvou regolitu. Keď bolo veko na mesačnú noc zavreté, časť prachu pravdepodobne napadala do termoregulačných radiátorov, čo v konečnom dôsledku spôsobilo fatálne prehriatie roveru a tak sa s ním po skončení mesačnej noci nepodarilo opätovne nadviazať spojenie.
Napriek predčasnému ukončeniu činnosti stihol Lunochod 2 odoslať 80 000 televíznych záberov povrchu a nasnímať 86 panoramatických fotografii. Po mesačnom povrchu navyše najazdil plných 37 km, čo je do dnešných dní rekord v rámci kozmických vozidiel.
Stanišovská dolina

Stanišovská dolina je dolina v Ďumbierskych Tatrách.
Táto dolina odbočuje z Jánskej doliny smerom na východ. Preteká ňou Stanišovský potok a vedie ňou žlto-značkovaný chodník z Jánskej doliny do Stanišovského sedla. Pri ústí tejto doliny sa nachádza neprístupná Stanišovská jaskyňa.
Hajná Nová Ves

Dejiny

Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1246, najstaršie osídlenie je však už z doby železnej a bronzovej. Súčasná obec vznikla zlúčením osád Šeptince a Nová Ves.

Kultúra a zaujímavosti

V roku 1609 nechal šľachtic Tomáš Vizkelety postaviť v obci renesančný kaštieľ s kaplnkou sv. Imricha. Kaštieľ, ktorý sa nachádza v centre obce, obklopuje anglický park. Poslednými šľachtickými vlastníkmi kaštieľa boli Albert Emil von Steiger-Münsingen von Relle a jeho manželka Maria Judyta Eleonora Eugenia Ludmiła Zamoyska, ktorých erby v oválnych medailónoch datované rokom 1896 sú umiestnené po stranách vstupnej brány do kaštieľa a ich dcéra Marie Eugenie Alexandra Ludmilla Albertine.
Medzi ďalšie pamiatky obce patrí: baroková socha sv. Jána Nepomuckého z roku 1776 a pseudorománska kaplnka sv. Imricha s kryptou v extraviláne obce z prelomu 19. a 20. storočia. 
Dňa 25. novembra 2006 bol v obci posvätený nový kostol sv. Bystríka.
Saint-Palais-du-Né

Poloha

Obec má rozlohu 13,6 km². Najvyšší bod je položený 86 m n. m. a najnižší bod 21 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 283 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Canettemont

Poloha

Obec má rozlohu 1,79 km². Najvyšší bod je položený 149 m n. m. a najnižší bod 110 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 61 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Štokholmské metro

Štokholmské metro (švéd. Stockholms tunnelbana) je systém podzemnej dráhy v Štokholme. Skladá za z troch trás, na ktorých je v prevádzke 5 liniek, modrá, zelená a červená.
Niektoré časti metra sú postavené v tak neporušenom podloží, že po vyťažení priestoru nebolo potrebné použiť obklady a skalné steny mohli ostať bez ochrany.

Dejiny

Prvá časť zelenej trasy bola otvorená v roku 1950. O päť rokov neskôr prišli švédski umelci Siri Derkert a Vera Nilsson s návrhmi na výzdobu budovaných ďalších úsekov metra. Nakoniec predložili dva návrhy a za jeden hlasovali všetky politické strany v meste. O rok neskôr bola vypísaná verejná súťaž na úpravu hlavnej prestupnej stanice T-Centralen. Umiestnenie umeleckých diel vzbudilo veľký ohlas a tak sa pokračovalo v rovnakom štýle aj v ďalších staniciach. Vďaka tomu sa v celej sieti nachádza mnoho moderného umenia.
Prvá časť červenej trasy bola otvorená v roku 1964 a posledná modrá linka v roku 1976. Najnovšie predĺženie celej siete s dĺžkou teraz 143 km prebehlo v roku 1994 a bolo na zelenej linke. V metre sa ako v prvej sieti tohto typu na svete začali distribuovať bezplatné noviny Metro, ktoré sú dnes známe vo všetkých veľkých mestách na svete.
Criciúma

Criciúma

Mesto založili v roku 1880 talianski prisťahovalci. Má približne 180 000 obyvateľov, na ploche 209,8 km². V blízkosti Criciúmy sa nachádza niekoľko menších miest, ktoré spolu tvoria metropolitné územie s počtom obyvateľstva okolo 250 tisíc. Najdôležitejšie z nich sú: Içara (veľký výrobca medu), Urussanga, Nova Veneza, Siderópolis, Orleans a Araranguá.
Mesto je sídlom rímskokatolíckej diecézy Criciúma. Hlavná katedrála mesta je Katedrála São José.
Criciúma nemá letisko v hraniciach obce, ale letisko Diomício Freitas v susednom meste a obci Forquilhinha obstaráva letecké prepojenie s ostatnými časťami krajiny.
V roku 2004 mesto zasiahla tropická cyklóna, jav zriedkavý v tejto časti krajiny, ktorý mestu spôsobil škody.

Hospodárstvo

Je to brazílske hlavné mesto uhlia a keramických kachličiek, vyrábajú sa tu tiež plastové výrobky, džínsy a chemikálie.

Šport

Criciúma je tiež meno miestneho futbalového klubu, ktorý hrá v národnej lige. Tým vyhral niekoľko majstrovstiev, vrátane titulu v roku 1991 (Copa do Brasil).
National Advisory Committee for Aeronautics

National Advisory Committee for Aeronautics skr. NACA bol federálny úrad Spojených štátov založený na podporu leteckého výskumu. Úrad zanikol v roku 1958 kedy jeho aktivity prebrala nová organizácia - NASA.

Vznik

Výbor založil prezident Woodrow Wilson 3. marca 1915 v snahe zorganizovať americký letecký výskum tak, aby existovala organizácia ktorá by takýto výskum zastrešovala a snažila sa o jeho smerovanie k praktickej použiteľnosti.

Výsledky

Výsledky sa dostavili už v dvadsiatych rokoch, kedy agentúra vyvinula špeciálny kryt pre hviezdicové motory, ktorý zlepšil ich chladenie a znížil odpor vzduchu až o 60 percent. Testovací dvojplošník Curtis Hawk AT-5A dosiahol s jej krytom o 30 km/h vyššiu rýchlosť ako bez neho. Agentúra za tento čin získala prvú z niekoľkých Collierových cien.
NACA sa ďalej venovala vývoju profilov krídel a zaviedla ich štandardizované značenie – niektoré profily sa používajú dodnes.
Veľké úsilie agentúra venovala výskumu letov vo vysokých rýchlostiach. John Stack vyvinul prvý nadzvukový aerodynamický tunel a ako iniciátor vývoja experimentálenho nadzvukového raketoplánu X-1 sa o ďalšiu z Collierových cien podelil s pilotom amerického letectva Chuckem Yeagerem, ktorý ako prvý človek prekonal rýchlosť zvuku.
NACA ďalej vyvíjala komponenty pre letecký priemysel – napríklad Robert T. Jones vyvinul prvý letecký odmrazovací systém a vymyslel koncept delta krídla pre obmedzenie šokových vĺn idúcich cez krídlo pri nadzvukovom lete.
Problémami spojenými s prítomnosťou človeka v kozme a prostriedkom ako ho tam dostať sa agentúra začala zaoberať v prvej polovici päťdesiatych rokov minulého storočia, výsledkom týchto úvah bol vývoj najrýchlejšieho výskumného raketoplánu North American X-15.

Zánik

V roku 1958, kedy už mala NACA niekoľko tisíc zamestnancov, rozhodol prezident Eisenhower o zriadení nového úradu – National Aeronautics and Space Administration. Aktivity a viac ako 8000 zamestnancov NACA prešli pod NASA, ktorá sa od 1. október 1958 aktívne venuje leteckému a kozmickému výskumu.
Anarchokapitalizmus

Anarchokapitalizmus a klasický liberalizmus

Liberalizmus stavia slobodu jednotlivca na prvé miesto. Každý jednotlivec má podľa téz prirodzeného práva zaručené právo na život, slobodu a majetok. Trh je len miestom stretávania sa záujmov jednotlivcov, pôsobením "neviditeľnej ruky trhu" dochádza k naplneniu individuálnych záujmov.
Aj tak však klasickí liberáli uznávajú určitý význam štátu - hoci je na úkor osobnej slobody, tak je nutnosťou pre zachovanie prirodzených práv. Anarchokapitalisti odmietajú akúkoľvek formu donucovania v podobe štátu a týmto sa zároveň stotožňujú s jednou zo základných myšlienok anarchizmu, nakoľko je absencia štátu primárnym rozličovacím znakom od ostatných politických doktrín. Anarchokapitalisti ale uznávajú dobrovoľný štát, ktorý by fungoval ako forma inštitúcie na voľnom trhu a pozostával by v dobrovoľnej občiasnkej účasti, dobrovoľnom platení daní a pod., čo zase neuznáva väčšina ostatných anarchistických smerov a už len samotné slovo anarchokapitalizmus považujú za oxymoron. Ideologicky najbližším liberálnym smerom k anarchokapitalizmu je minarchizmus.
Spoločným východiskom oboch smerov je individuálna sloboda a pojatie prirodzeného práva.
Fraktúra (písmo)

Fraktúra (nem. Fraktur pôvodom z lat. fractur – zlomenina, od polovice 15. storočia aj "lomené písmo") je druh písma zo skupiny lomených písiem. Od polovice 16. storočia až do roku 1941 bola bežne používaným tlačeným písmom v Nemecku. Písalo sa ňou aj v severoeurópskych jazykoch a príležitostne v češtine.
Salumetsa

Poloha

Salumetsa leží 1 km od mesta Kehra a 30 km od hlavného mesta Tallinn. V blízkosti sa nachádzajú aj dediny Paasiku (2 km), Parila (3,5 km).
Sojuz 32

Štart

Loď odštartovala 25. februára 1979 odpoludnia z kozmodrómu Bajkonur pomocou rakety Sojuz-U. Štart sa vydaril, loď sa dostala na orbitu 193 – 250 km, bez problémov fungoval i zapnutý systém automatického približovania. K pevnému pripojeniu k stanici došlo 26. februára 1979 a ten istý deň obaja kozmonauti prešli do Saľutu, ktorý bol na obežnej dráhu už jeden a pol roku.

Práce na stanici

V dobe ich príletu bola stanica tri mesiace prázdná. Obaja kozmonauti ju postupne uviedli do pracovného režimu a zároveň vypli časť prevádzkových systémov svojej lodi, s ktorou prileteli. Zahájili obvyklý pracovní deň od 6 do 21 hodín na pripravených experimentoch. Využili svoju loď 1. marca k navedeniu celého komplexu na vyššiu obežnú dráhu, pretože pod vplyvom príťažlivosti klesal. Zároveň bola upravená dráha na 308 – 338 km s periódou 91 minút.

Sojuz 32 pristál

Pôvodná loď Sojuz 32 prekročila projektovanú dobu možného zotrvania vo vesmíre (90 dní). Preto sa odpojila 13. júna 1979  a mäkko pristála bez posádky na území Kazachstanu. V jej útrobách boli na Zem k vedeckému skúmaniu odvezené rôzne materiály z experimentov kozmonautov.
Thersilochos (mytológia)

Thersilochos (starogr. Θερσίλοχος – Thersilochos) je v gréckej mytológii paionský bojovník bojujúci pod velením Asteropaia v trójskej vojne.
Thersilochos a jeho spolubojovníci z Paionie boli spojencami Trójanov vo vojne proti Achájcom. V trójskej vojne sa však všetci dočkali, len biednej smrti. Thersilochos umiera v dvadsiatom prvom speve Homérovej Iliady, v ktorom sú Trójania z údolia rieky Skamandros, arény takmer všetkých bojov, opisovaných Homérom, zahnaní Achillom do jej vôd a nemilosrdne zabíjaní. Len čo Achilles usmrtil ich zdatného vodcu Asteropaia, Thersilochos a jeho spolubojovníci už neunikli a po chvíli bola rieka Skamandros, bohmi zvaná Xanthos, sfarbená ich krvou do dočervena.
Hovoria o tom Homérove verše: „Potom sa rozbehol napadnúť Paionov, výborných jazdcov, ktorí sa povedľa brehu vírivej rieky hneď na útek dali, len čo uvideli, že vodca ich v urputnom boji rukou Achilla násilne zahynul mečom. Potom sa zmocnil Thersilocha a Mydóna, Thrasia rovnako, Ainia, Astypyla, potom Ofelesta a Mnésa. Ešte by Paionov bol viac usmrtil Achilles rýchly, ale ten vírivý Xanthos sa rozhneval na neho, a v ľudskej podobe, sa z hlbinných vírov ozval: Achilles, vynikáš nad chlapmi silou, no vynikáš nad nimi tiež zlými činmi, veď bohovia sami chránia ťa vždycky. Ak už z Diovej vôle, máš všetkých Trójanov zničiť, aspoň ich vyžeň z mojich vôd a na pláni páchaj tie hrôzy, lebo už milé vlny mám plné mŕtvol, a nemá sa kadial valiť môj tok k moru, tak ma mŕtvoly tiesnia, a ty tu len zabíjaš zhubne! Prestaň už, vládca ľudu; bo hrôza ma chytá!.."
European Bowl v korfbale 2013

Región Východ

Papendrecht; 18. – 19. október
Gardie

Poloha

Obec má rozlohu 4,65 km². Najvyšší bod je položený 345 m n. m. a najnižší bod 174 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 104 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cesta I. triedy 13 (Slovensko)

Priebeh

Cesta začína na západnom okraji mesta Veľký Meder, kde odbočuje z cesty I/63. Odtiaľ smeruje na juhozápad, vedie mostom ponad Ižopský kanál, prechádza okrajom mestskej časti Ižop, mostom prekonáva najprv Čiližský potok, následne Hanský kanál a pokračuje okrajom intravilánu obce Čiližská Radvaň. Ďalej prekonáva mostami kanály Milinovice-Vrbina a Ňárad-Vrbina, križuje cestu III. triedy do obcí Medveďov a Baloň a zo západu obchádza obec Medveďov, pričom nadjazdom mimoúrovňovo križuje cestu II/506. Vzápätí mostom prekonáva vedľajšie rameno rieky Dunaj a následne druhým mostom aj hlavné koryto rieky a ďalej pokračuje na územie Maďarska, kde je označená ako štátna cesta 14 a smeruje do Győru.
Claret (Hérault)

Poloha

Obec má rozlohu 28,27 km². Najvyšší bod je položený 410 m n. m. a najnižší bod 135 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 388 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saumane (Gard)

Poloha

Obec má rozlohu 12,14 km². Najvyšší bod je položený 774 m n. m. a najnižší bod 300 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 248 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Mountrath

Mountrath (ír. Maighean Rátha) je mesto v centrálnej časti Írska, v grófstve Laois. Žije tu 1 435 obyvateľov (2006).
Mestečko leží v centrálnej časti grófstva na rovnomennej rieke, presne na polceste medzi Dublinom a Limerickom (do oboch miest je to 96,5 km). Je lokalizované na križovatke cesty I. triedy N7 s regionálnymi cestami R423, R430 a R440. Portlaoise sa nachádza 13 km na VSV, Abbeyleix 13 km na juhovýchod, Borris in Ossory 13 km na juhozápad, Mountmellick 18 km na severovýchod a Birr 36 km na ZSZ.
Na začiatku 17. storočia sa Mountrath s okolím dostal do vlastníctva sira Charlesa Cootea, v roku 1628 dostalo výsadu usporadúvať jarmok dvakrát do týždňa. V r. 1831 tu stálo 429 budov, vrátane zlievárne. V r. 1795 sa začala výstavba miestneho kostola a 18. apríla 1809 tu bol zriadený konvent sv. Brigity. V blízkosti mesta, smerom na Portlaoise, stoja pozostatky starého javora zvaného St. Finton's Well, ktorý rastie na mieste pôvodnej studne. Po jej zasypaní začala voda vyvierať z kmeňa stromu, čo miestni považovali za zázrak a pre šťastie do nej hádzali mince, čo napokon viedlo k zahubeniu stromu.
Južne a východne od mesta vedie železničná trať Dublin - Cork, miestna železničná stanica bola otvorená v r. 1848, pre nákladnú dopravu uzavretá v r. 1975 a následne v r. 1976 aj pre osobnú dopravu.
Speak to Me (pieseň, Pink Floyd)

Kompozícia

Samotná skladba je inštrumentálna (aj keď obsahuje páskové efekty, ktoré skupina už predtým vydala - krátka sekcia vokálov v skladbe „The Great Gig in the Sky“). Táto skladba následne nalieha na ďalšiu skladbu „Breathe“. Niektoré rádiá a neskoré vydania albumu The Dark Side of the Moon tieto dve skladby spojili do jednej.
Liéramont

Poloha

Obec má rozlohu 7,29 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 113 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 212 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Longeville-sur-Mogne

Poloha

Obec má rozlohu 4,15 km². Najvyšší bod je položený 171 m n. m. a najnižší bod 126 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 105 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hagenthal-le-Bas

Poloha

Obec má rozlohu 6,2 km². Najvyšší bod je položený 481 m n. m. a najnižší bod 319 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 169 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE