google/wiki40b huggingface dataset:
Hydrogenfosforečnan vápenatý

Hydrogénfosforečnan vápenatý je vápenatá soľ kyseliny fosforečnej. Zvyčajne sa vyskytuje ako dihydrát, s chemickým vzorcom CaHPO₄ • 2H₂O, no možno ho zohriatím previesť na bezvodú formu. Je vo vode prakticky nerozpustný (rozpustnosť 0,02 g na 100 ml pri 25 °C). Vo svojej čistej, bezvodej forme obsahuje 29,5 percenta vápnika. Je jednou z anorganických zložiek kosti.

Použitie

Hydrogénfosforečnan vápenatý sa používa najmä ako potravinový doplnok, napríklad v cereáliách, rezancoch, múke a podobne. Tiež sa používa ako farmaceutická pomocná látka, súčasť niektorých prípravkov odstraňujúcich telesný pach, zubných pást a krmiva pre hydinu.
Jozef Šajgal

Životopis

Študoval na SVŠT v Bratislave (1956-1959. Pôv. učiteľ na viacerých miestach, 1955-1956 projektant v Bratislave. Ako rozhlasový autor debutoval 1965 hrou Minúty v mrakoch. V ďalších hrách Voľná cesta (1966), Sólo pre klavír (1969), Zvony (1971), Tiene noci (1973), Corrida (1984) a i. sa venoval etickým problémom súč. človeka, tematikou SNP sa zaoberal v hrách Tma (1967), Snúbenci (1975), Tak hovor otec (1981) a i. Pre mládež napísal hry Kone a koníčky (1973), Ohňostroj (1974), Klietka (1983) a i. Autor tel. hry Najvyšší trest (1974) a spoluautor šesťdielneho tel seriálu o SNP Naši synovia (1975).
Hrčeľ

Symboly obce

Podľa Heraldického registra  má obec tieto symboly prijaté 26. septembra 1998. Na erbe je motív podľa odtlačku pečatidla z roku 1786.

Erb

V modrom štíte po strieborných kameňoch kráčajúca zlatá srnka, nad ňou letiaci zlatý prirodzený bažant.

Vlajka

Vlajka má podobu troch pozdĺžnych pruhov žltého, modrého, bieleho v pomere 3:2:3. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Castelnau-Tursan

Poloha

Obec má rozlohu 9,27 km². Najvyšší bod je položený 179 m n. m. a najnižší bod 74 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 185 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Théodore Géricault

Život a kariéra

Narodil sa v Rouen vo Francúzsku. Pochádzal z bohatej rodiny a na maľovaní bol materiálne úplne nezávislý. V detstve prejavoval výtvarné nadanie, ktoré potom zdokonaľoval u slávneho maliara Carla Verneta, bol priateľom jeho syna Horace Verneta, a neskôr u Pierra Guerrina.
Roku 1811 sa zapísal na École des Beaux-Arts v Paríži. Už nasledujúci rok podniká na vlastné náklady študijnú cestu do Talianska, kde ho ohromilo umenie talianskej renesancie a najmä dielo Michelangela. Je tiež priťahovaný plátnami Petera Paula Rubensa. Po návrate do Francúzska tvorí stále pod vplyvom školy Dávidovej obrazy s tematikou koní, jazdecké scény, portréty prostých ľudí, krajiny. Postupne však si vytvára osobitý štýl maľovania, z ktorého vyžaruje aj celá jeho duša-farebná, energická, extravagantná osobnosť.
Z jeho diel sála extatické napätie v ktorom tvoril, kompozície vzbudzujúce vždy silné emócie. Pod vplyvom politických udalostí vytvára svoje prvé nesmrteľné diela tvoriace už prechod od neoklasicizmu k romantizmu.
Najslávnejším dielom jeho života je Vor Medúzy (1819) dramaticky znázorňujúci skutočný príbeh katastrofy lode Medúza, ktorá sa roku 1816 potopila a cestujúci, ktorých sa zachránilo 147, boli opustení posádkou lode a vydaní bez jedla aj pitia napospas moru a podnebiu. Po 2 týždňoch plavby, počas ktorých sa vyskytli aj prípady kanibalizmu sa zachránilo 15 pološialených ľudí (ďalších 5 zahynulo na palube lode Argus, ktorá ich zachránila). Príhoda, ktorá mala veľkú odozvu verejnosti aj politickú dohru, je na plátne podaná s takou drásavosťou a zmyslom pre tragiku, že dielo vyvolalo na Parížskom salóne roku 1819 spoločenský škandál.
V rokoch 1820-1821 sa zdržiava Géricault v Anglicku - odtiaľ pochádza séria obrazov Dostihy v Epsome (1821). Neskôr maľuje Géricault rad portrétov duševne chorých v psychiatrickej liečebni (olej i grafika). Podľa svojich obľúbených tém bol Géricault nazývaný aj maliarom koní a bláznov. Niektorými expertmi je označovaný za najnadanejšieho maliara, akého svet kedy mal.
Géricault trpel tuberkulózou chrbtice - tzv. mallum Potti, napriek tomu rád jazdil na koni. A tento koníček mu bol osudný - zomrel na následky pádu z koňa. Je pochovaný na parížskom cintoríne Père-Lachaise (vpravo od centrálnej kaplnky) - na jeho náhrobku je na medenej doske vyrytý v malom formáte obraz Vor Medúzy.
Saint-Fergeux

Poloha

Obec má rozlohu 25,5 km². Najvyšší bod je položený 161 m n. m. a najnižší bod 76 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 206 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Yan Stastny

Klubový hokej

S hokejom začínal v mieste svojho bydliska St. Louis. Hral za mládežnícke kluby a univerzitné mužstvo University of Notre Dame du Lac. V sezónach 2003/04 a 2004/05 hrával v nemeckej DEL za Nürnberg Ice Tigers, vďaka slovenskému pasu bol vo svojej druhej sezóne braný ako hráč z EÚ a nezapĺňal kvótu cudzincov. Pred ročníkom 2005/06 sa stal hráčom klubu NHL Edmonton Oilers, odohral v ňom však len tri zápasy. V priebehu sezóny bol vymenený do Bostonu Bruins spolu s Martym Reasonerom za Sergeja Samsonova, Boston navyše získal právo výberu v 2. kole draftu. V tomto klube strelil svoj prvý gól v NHL. V polovici nasledujúcej sezóny bol vymenený do St. Louis Blues, výmenou za 5. voľbu v drafte. V klube, kde ukončil kariéru jeho otec sa však nepresadil, keď v 50 zápasoch zaznamenal len 10 bodov.
Ročník 2010/11 odohral v KHL v klube CSKA Moskva. Od ďalšej sezóny opäť hrá za Nürnberg Ice Tigers.

Reprezentácia

Reprezentoval USA na MS 2005, rodina Šťastných sa tak stala prvou hokejovou rodinou, ktorá reprezentovala štyri krajiny (jeho otec reprezentoval Česko-Slovensko, Kanadu a Slovensko). Na tomto šampionáte strelil dva góly v oslabení. Tréner Mike Eaves ho nominoval aj na MS 2006 v lotyšskej Rige, kde zaznamenal jeden gól. Zúčastnil sa tiež MS 2011 na Slovensku. USA prehralo s Českom vo štvrťfinále a obsadilo 8. miesto. Stastny na podujatí dosiahol gól a asistenciu. Uviedol, že hrať vo vlasti jeho rodičov bolo pre neho niečo špeciálne a cítil sa ako doma.
B-lymfocyt

B-lymfocyt (B lymfocyt, B bunka; BC, z angl. B-cell) je typ leukocytu (bielej krvinky), konkrétnejšie lymfocytu, ktorý je hlavnou regulačnou bunkou špecifickej imunity. Vyvíjajú sa v kostnej dreni a ich hlavnou úlohou je tvorba protilátok. Ich hlavným znakom je povrchový B-bunkový receptor (BCR, z angl. B -cell receptor) .

B-bunkový receptor

Komplex BCR sa skladá z povrchového imunoglobulínu a asociovaných signalizačných molekúl. Povrchový imunoglobulín sa skladá z dvoch ťažkých (H) a dvoch ľahkých (L) reťazcov a od imunoglobulínu rozpustného (protilátky) sa odlišuje C-koncovou transmembránovou časťou ťažkých reťazcov. Povrchové imunogloubulíny najčastejšie patria do tried IgM a IgD. Sú s nimi asociované dva transmembránové proteíny Igα (CD79α) a Igβ (CD79β), ktoré môžu byť nekovalentne spojené s cytoplazmatickými proteín-tyrozín kinázami skupiny Src. Signálna dráha sa spúšťa po prekrížení BCR, ktoré nastane, ak dva komplexy BCR naviažu rovnaký antigén. Signál sprostredkovaný BCR je často zosilnený receptorom CD21 (CR2), ktorý sa viaže na degradačný produkt komplementovej kaskády C3dg. Po prijatí signálu sa B-lymfocyty delia a diferencujú a menia sa na efektorové plazmatické bunky .

Imunologická tolerancia

Pred opustením kostnej drene sú nezrelé B-lymfocyty testované na autoreaktivitu. Klony, ktorých BCR rozoznáva telu vlastné štruktúry, sú eliminované apoptózou, prípadne dostanú "druhú šancu" vďaka expresii génu aktivujúceho rekombináciu (RAG, z angl. recombination activating gene), ktorý spôsobuje mutácie v ľahkých reťazcoch povrchového imunoglobulínu .
ABBA: The Album

Prehľad

Na albume nájdeme tri zo štyroch nahrávok, ktoré boli počas turné v roku 1977 súčasťou mini muzikálu skupiny ABBA, The Girl with the Golden Hair. Sú to piesne „Thank You for the Music“, „I Wonder (Departure)“ a „I'm a Marionette“. Napriek tomu, že obsahuje iba deväť nahrávok je o šesť minút dlhší ako predošlý album Arrival. Piesne albumu sú podstatne dlhšie, len úvodná nahrávka „Eagle“ má takmer šesť minút.
ABBA: The Album sa stal jednotkou vo viacerých krajinách. V Spojenom kráľovstve bol na vrchole sedem týždňov, a v Británii bol hodnotený ako najpredávanejší album roka, čím prekonal aj soundtracky k filmom Horúčka sobotňajšej noci a Pomáda. V USA bol najpredávanejším albumom skupiny ABBA. Bol dobre predávaný aj za Železnou oponou: len v Poľsku sa ho predalo milión kópií, v Rusku iba 200 tisíc. Výroba vyššieho množstva výliskov nebola povolená, no odhadovaný záujem v krajinách Sovietskeho zväzu bol 40 miliónov nosičov.
Prvá edícia ABBA: The Album na kompaktnom disku bola publikovaná v roku 1984. Jeho digitálne remastrovaná reedícia vyšla ešte štyrikrát: v roku 1997, v roku 2001, ako súčasť box setu The Complete Studio Recordings v roku 2005 a ako Deluxe edícia dvoch diskov v roku 2007.
Limerick

Geografia

Mesto má rozlohu 51,3 km² a leží v nadmorskej výške 10 m n. m. Nachádza sa v ústí rieky Shannon. Podľa Köppenovej klasifikácie podnebia, panuje v Limericku mierne oceánske pásmo. Priemerná teplota na stanici Shannon Airport doshuje 10,1 °C, v januári dosahuje 5,4 °C a v júli 12 °C. Priemerné zrážky činia 927 mm za rok.

História

Počiatky mesta sa kladú do roku 812, kedy Vikingovia opevnili King 'Island. V 12. storočí Normani mesto prestavali a vybudovali tu hrad King John's Castle a katedrálu Panny Márie. Mesto bolo trikrát obliehané – v roku 1651 Oliverom Cromwellom a dvakrát na konci 17. storočia vojskami Viliama III. Oranžského. Od 18. storočia potom mesto začalo prosperovať a rýchlo rásť. Ďalší rozvoj mesto zaznamenalo od roku 1990 do ekonomickej krízy v roku 2007.

Doprava

V blízkosti mesta sa nachádza letisko Shannon čo je tretie najvyťaženejšie letisko v Írsku. Mesto je tiež významným železničným a cestným uzlom. Mestom prechádzajú cesty N18, N20, N21 a N24 a diaľnice M7, M18 a M20. Cesta N18 na obchvate mesta prekonáva rieku Shannon tunelom. Limerick je tiež prístavné mesto využívajúce priaznivú polohu v ústí rieky Shannon.
Mesto používa spolu s celým grófstvom ŠPZ L. Do roku 2013 bola táto značka vyhradená len pre mesto Limerick, zvyšok grófstve používal značku LK.

Šport

V meste pôsobí od roku 1937 futbalový klub Limerick FC.
Bau (prírodná pamiatka)

Ochrana

Predmetom ochrany sú nízke xerofilné kroviny – porasty so skalníkmi (Cotoneaster spp.), hercynské dubohrabiny, sutinové lesy, štrbinová vegetácia silikátových skál a drolín, skalná vegetácia s kostravou tvrdou (Festuca pallens). Z rastlín je predmetom ochrany arábka málokvetá (Arabis pauciflora), z hmyzu roháč veľký (Lucanus cervus) a fuzáč veľký (Cerambyx cerdo).
Altillac

Poloha

Obec má rozlohu 25,23 km². Najvyšší bod je položený 502 m n. m. a najnižší bod 136 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 849 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gravelotte

Poloha

Obec má rozlohu 5,66 km². Najvyšší bod je položený 325 m n. m. a najnižší bod 221 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 739 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fauvizmus

Fauvizmus [vyslov: fóvizmus] (z fr. fauve - dravec, šelma) je smer moderného výtvarného umenia 20. storočia, ktorý vznikol vo Francúzsku na začiatku 20. storočia na zvyškoch impresionizmu. Ako štýl sa vyskytoval v tvorbe moderných umelcov v rokoch 1900 až 1910. Ako hnutie však fungoval len v rozpätí rokov 1905 až 1907, keď sa uskutočnili tri fauvistické výstavy. Vedúcimi predstaviteľmi hnutia boli Henri Matisse a André Derain. Neskôr z fauvizmu vyrástol expresionizmus aj kubizmus.
Fauvizmus nevytváral žiaden program. Jeho základ tvorili krikľavé farby. Fauvizmus zavrhol staré tradičné formy a techniky, zdôrazňoval citlivosť v umení, propagoval „dravé“ experimentovanie.
Charakteristické pre tento štýl je vyznačovanie kontúr tmavými hrubými čiarami, snaha o čistú farbu a jednoduchú skratku, o konštrukciu, obrazový priestor bez modelácie a tieňovania, o dokonalú harmóniu medzi emocionálnym výrazom a dekoratívnou kompozíciou - podľa nich má výrazová sila obrazu vychádzať z farebnej plochy, ktorú vníma divák „vo svojom vnútri“.
Fauvizmus býva označovaný aj ako "extrémne rozvinutý" van Goghovský postimpresionizmom, inými tiež ako odnož expresionizmu.
Estónska švédčina

Ukážka estónskej švédčiny

Pre porovnanie švédčina:
"Stick täljkniven i stolpen och vält stolpen på kälken, sätt Hjälmen och Hjälma för kälken och kör till Nuckö."
Novodomské rašeliniště

Flóra

Na lokalite sa zachovala typická geobiocenóza rašeliniska v Krušných horách s kompaktným porastom borovice blatky pralesovitého charakteru. Rozloha je približne 651 ha, nadmorská výška 778 – 838 m, najväčšia hĺbka je 6,8 m; na okraji rašeliniska je smrečina, uprostred je jazierko a ojedinelé lúčky.
Nesta Carter

Peking 2008

Na Letných olympijských hrách 2008 v Pekingu vyhral v štafetovom behu na 4x100 metrov. Bežal v semifinále aj vo finále. Vo finále bol členom štafety, ktorá zabehla svetový rekord (37,10 s).
Libanonské národné futsalové družstvo mužov

Vrcholné podujatia

Libanonské družstvo sa 3-krát pokúšalo kvalifikovať na majstrovstvá sveta FIFA, ale ani raz sa mu to nepodarilo.
Majstrovstiev Ázie sa zúčastnilo, resp. kvalifikovalo sa na ne 11-krát, prvýkrát v roku 2003 v Iráne. Najďalej sa na nich dostalo do štvrťfinále. Najprv v roku 2004, a potom nepretržite od 2007 – 2014. Na šampionáte v roku 2014, ktoré sa konali vo Vietname, skončilo v základnej skupine druhé za favorizovaným Thajskom, s ktorým dokázalo remizovať a vo štvrťfinále podľahlo Uzbekistanu 2 : 6.
Družstvo sa zúčastnilo v rokoch 2007 až 2017 Ázijských halových hier, na ktorých sa dostalo najďalej do štvrťfinále. Okrem toho sa predstavilo 3-krát aj na arabských majstrovstvách, z ktorých si dvakrát odnieslo bronzovú medailu. V roku 2005 v boji o 3. miesto porazilo Líbyu. Družstvo sa 2-krát zúčastnilo aj na majstrovstvách Juhozápadnej Ázie, na ktorých skončilo v roku 2007 strieborné za domácim Iránom a o 2 roky neskôr bronzové.
Associated Press

Associated Press (AP) je americká tlačová agentúra s centrálou v New Yorku, ktorá vznikla v roku 1846 ako Harbour News Association.
V súčasnosti má viac ako 10 tisíc zákazníkov po celom svete, pre ktorých informácie zabezpečujú regionálne kancelárie vo viac ako sto krajinách celého sveta s viac ako 4 tisíc zamestnancami.
Hanušovská pahorkatina

Vymedzenie

Podcelok zaberá západnú časť Beskydského predhoria a v rámci celku susedí na východe s Merníckou pahorkatinou, západným smerom nadväzuje Záhradnianska brázda. Na severe územie vymedzuje Ondavská vrchovina, juhozápadným smerom vystupujú Slanské vrchy s podcelkom Šimonka a juhovýchodným smerom leží Východoslovenská pahorkatina s podcelkami Podslanská pahorkatina a Toplianska niva.

Osídlenie

Pahorkatinu zo severovýchodu ohraničuje rieka Topľa, v údolí ktorej ležia najväčšie sídla i mesto Hanušovce nad Topľou. V údoliach potokov v severnej časti sú zväčša menšie obce s niekoľko sto obyvateľmi.

Doprava

Údolím Tople prechádza cesta I/18 (Prešov – Vranov nad Topľou) i železničná trať Prešov – Humenné. Západným okrajom územia vedie cesta I/21 do Svidníka.
Saint-Gély-du-Fesc

Poloha

Obec má rozlohu 16,51 km². Najvyšší bod je položený 264 m n. m. a najnižší bod 71 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 8 917 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Fluquières

Poloha

Obec má rozlohu 5,24 km². Najvyšší bod je položený 101 m n. m. a najnižší bod 82 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 213 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Jozef Zadžora (1905)

Životopis

Študoval na gymnáziu v Berehove a v Prešove, na vojenských školách v Hraniciach a v Olomouci, 1947-1949 na Vojenskej akadémii v Moskve. Vojak z povolania, príslušník čs., resp. slov. armády. Účastník protifašistického odboja a SNP. Poverený prípravou SNP v Trenčíne a na dolnom Považí. Po → F. Čatlošovom rozhlasovom prejave (29. augusta 1944) zanechal posádku bez veliteľa a odcestoval do Banskej Bystrice-pre tento čin kritizovaný, zatknutý v Banskej Bystrici a vyslaný na povstalecký front. Veliteľ delostrelectva IV. taktickej skupiny 1. čs. armády na Slovensku, ktorá operovala v priestore Handlová-Banská Bystrica. Po oslobodení sa zaoberal vedeckou činnosťou v oblasti delostrelectva. Autor učebných pomôcok a článkov v časopisoch Vojenské rozhledy a Delostrelec.
Leudon-en-Brie

Poloha

Obec má rozlohu 4,24 km². Najvyšší bod je položený 173 m n. m. a najnižší bod 155 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 134 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Remigius z Auxerre

Remigius z Auxerre (* okolo 841 - † 908, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky bendiktinský mních, filozof a autor komentárov Biblie a antických textov.
Narodil sa pravdepodobne v Burgundsku. Po vstupe do kláštora v Auxerre ako žiak a nasledovník Heirica z Auxerre (žiak Johannesa Scota Eriugenu) bol predstaviteľom školy v Auxerre.
Okolo roku 893 ho arcibuskup pozval do Reims, aby reorganizoval miestne školstvo. Od roku 900 žil v Paríži, kde vyučoval slobodné umenie a pravdepodobne aj teológiu.
Capelle-les-Grands

Poloha

Obec má rozlohu 13,39 km². Najvyšší bod je položený 197 m n. m. a najnižší bod 176 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 396 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Archingeay

Poloha

Obec má rozlohu 16,61 km². Najvyšší bod je položený 47 m n. m. a najnižší bod 2 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 637 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Villeneuve-Saint-Nicolas

Poloha

Obec má rozlohu 5,16 km². Najvyšší bod je položený 166 m n. m. a najnižší bod 151 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 144 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Pod Havranem

Ochrana

Predmetom ochrany sú sutinové lesy, štrbinová vegetácia silikátových skál a drolín, suché vresoviská nížin a pahorkatín. Z rastlín je predmetom ochrany kyjanôčka bezlistá (Buxbaumia aphylla), z motýlich druhov spriadač kostihojový (Euplagia quadripunctaria).
Bringolo

Poloha

Obec má rozlohu 9,38 km². Najvyšší bod je položený 132 m n. m. a najnižší bod 57 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 416 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Hérouvillette

Poloha

Obec má rozlohu 4 km². Najvyšší bod je položený 45 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1096 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Blancafort

Poloha

Obec má rozlohu 64,35 km². Najvyšší bod je položený 261 m n. m. a najnižší bod 162 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 137 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Quessigny

Poloha

Obec má rozlohu 4,35 km². Najvyšší bod je položený 152 m n. m. a najnižší bod 139 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 124 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Biederthal

Poloha

Obec má rozlohu 4,16 km². Najvyšší bod je položený 530 m n. m. a najnižší bod 375 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 286 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Dubnická kronika

Dubnická kronika (originálny názov je po lat.: Cronica de gestis Hungarorum) je stredoveká kronika napísaná v roku 1476 (iné zdroje 1479) vo Várade. Prevzala kroniky Kronika anonymného minoritu, Kronika magistra Jána (Jána zo Spišských Sokoloviec; Chronicon de Ludovico rege.
Spracúva obdobie od príchodu starých Maďarov do roku 1479. Samostatnejšie je v nej opísané čast obdobia vlády Ľudovíta I. a časť vlády Mateja I.
Brillecourt

Poloha

Obec má rozlohu 5,73 km². Najvyšší bod je položený 164 m n. m. a najnižší bod 100 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 89 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Montmort-Lucy

Poloha

Obec má rozlohu 29,17 km². Najvyšší bod je položený 246 m n. m. a najnižší bod 157 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 589 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Cour-l’Évêque

Poloha

Obec má rozlohu 18,95 km². Najvyšší bod je položený 344 m n. m. a najnižší bod 252 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 185 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Vyčíslenie počtového výrazu

Vyčíslenie počtového výrazu je uskutočnenie počtového výrazu.
Vyčíslenie zloženého počtového výrazu závisí niekedy od poradia, v ktorom počtové výkony uskutočňujeme. Poradie počtových výkonov vyznačujeme zátvorkami, a to spravidla okrúhlymi zátvorkami, hranatými zátvorkami a zloženými zátvorkami.
Pri vyčíslovaní zložených počtových výrazov platí dohoda, že počtové výkony uzavreté v zátvorke sa uskutočňujú najprv.
Exlibris

Exlibris alebo staršie ex libris je „graficky alebo typograficky riešený štítok s menom alebo so značkou vlastníka knihy (knižnice ap.) obyčajne umiestnený na prednej predsádke knihy“.
Okrem osobných existujú exlibris verejných knižníc, spoločností a inštitúcií.

Dejiny

Predchodcovia exlibris boli tabuľky, ktoré boli pripájané k egyptským a asýrskym rukopisom v 1400 pred Kristom, resp. 7. storočie pred Kristom. Najstaršie exlibris v Európe pochádzajú z Nemecka z 15. storočia. Často sa môže vyskytovať aj v rukopisnej forme. Najstarší exlibris zo Slovenska pochádza z roku 1596 z Bardejova a jeho text je „Liber Bibliothecae Bartphanae“.
Tvorbe exlibris sa venovali a venujú aj mnohí európski umelci ako Albrecht Dürer, Lucas Cranach starší, Hans Holbein mladší, Hans Baldung, Virgil Solis, zo slovenských Martin Benka, Mikuláš Galanda.
Najstaršia použitá technika výroby exlibris je drevorez (do polovice 16. storočia), neskôr mediryt. Niekedy mal, a stále má, exlibris podobu vlastníckej pečiatky - hlavne v knižniciach (z ekonomických príčin). V 19. storočí nadobudol podobu akcidencie, vtedy jeho umelecká hodnota poklesla.
Tématicky exlibris vychádzal z heraldických motívov, od konca 16. storočia ho nahradzoval portrét. Od 17. storočia sa začínajú objavovať emblémy, architektonické prvky či interiéry knižníc. 18. storočie zasa prieviedlo do sveta exlibris rastlinné a krajinné motívy obdobia rokoko.
Exlibris je už dávno predmetom zberateľstva a jeho štúdium má funkciu pomocnej knihovníckej vedy.
Palác Drottningholm

Dejiny zámku

Stavba bola zahájená v roku 1681. Zámok na ostrove Lovön je tiež jedným z mála historických miest, kde dominovali najmä ženy.
Drottningholmské divadelné múzeum každoročne v lete uvádza súbor opier. Barokové divadlo z 18. storočia nebolo používané veľa rokov, až v druhej polovici 20. storočia sa do neho vrátili herci. Takmer všetko vybavenie je pôvodné, herci nosia dobové šaty a orchester používa kópie hudobných nástrojov z 18. storočia. V divadle používajú pôvodné stroje na tvorbu hromu a efektov deus ex machina. Pre interiér divadla boli z bezpečnostných dôvodov navrhnuté špeciálne elektrické žiarovky, ktoré poblikávajú ako sviečky.
V zámockom parku so symetrickými zrkadlovými architektonickými prvkami sa nachádzajú manieristické sochy od Adriana de Vries z Valdštejnskej záhrady na Malej Strane v Prahe, ktoré si odviezli Švédi ako vojnovú korisť.
Sainte-Honorine-du-Fay

Poloha

Obec má rozlohu 7,56 km². Najvyšší bod je položený 156 m n. m. a najnižší bod 10 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1265 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE