google/wiki40b huggingface dataset:
Le Vernet (Allier)

Poloha

Le Vernet má rozlohu 10,07 km². Najvyšší bod je položený 504 m n. m. a najnižší bod 279 m n. m.

Obyvateľstvo

Le Vernet má 1858 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Harald I. (Dánsko)

Harald I. Modrozubý, (po dánsky Harald Blåtand), (* cca 939 – † cca 986) bol asi od roku 945 dánsky kráľ a od 970 aj nórsky kráľ. V roku 960 prijal kresťanstvo a dal sa pokrstiť.To mu však nebránilo aby sa stále nepovažoval za Odinovho syna. Rozšíril územie Dánska o časť dnešného Nórska.Jeho vládu ukončil jeho syn Sven Vidlofúzy ktorý ho vyhnal. Bola po ňom pomenovaná technológia Bluetooth.
Trouvans

Poloha

Obec má rozlohu 2,69 km². Najvyšší bod je položený 470 m n. m. a najnižší bod 297 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 86 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Oppedette

Poloha

Oppedette má rozlohu 8,49 km². Najvyšší bod je položený 746 m n. m. a najnižší bod 397 m n. m.

Obyvateľstvo

Oppedette má 62 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Zuniceratops

Veľkosť

Dosahoval v priemere dĺžku troch až štyroch metrov a mohol vážiť 100 až 150 kilogramov.

V kultúre

Zuniceratops sa objavuje v dokumentárnom filme Na potulkách s dinosaurami z roku 2001.
Bazoges-en-Paillers

Poloha

Obec má rozlohu 11,45 km². Najvyšší bod je položený 107 m n. m. a najnižší bod 53 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 1 075 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kostol svätého Ladislava (Hurbanovo)

Dejiny

Dnešný kostol sv. Ladislava stojí na mieste starého barokového kostola, ktorý pochádzal z roku 1718 a po zemetrasení v roku 1763 bol reštaurovaný. Starý kostol v roku 1911 vyhorel v dôsledku veľkého požiaru, ktorý zničil aj množstvo iných stavieb. Zhorela aj budova fary, novú postavili súčasne s kostolom na základe Medgyaszayovho návrhu. Vykonávací projekt vypracoval Boldoghy Gyula s kolegom.

Pôdorys kostola

Nový kostol je secesná stavba, inšpirovaná v jadre sedmohradskou gotickou architektúrou. Pôdorys kostola tvorí oktogón so štyrmi ramenami v podobe kríža, z ktorých jedno je predĺžené (tým je určená pozdĺžna os a hlavný vchod do kostola), a polygonálna sakristia medzi ramenami kríža zo severozápadnej strany.

Interiér kostola

Vnútorný priestor je zaklenutý drevenou kupolou. Tmavý farebný tón kupoly je v kontraste s bielymi plochami obvodových múrov, z ktorých sa ramená kríža otvárajú mierne stlačeným tudorovským oblúkom. Drevená klenba bočných priestorov sleduje tvar tohto oblúka. Chóry od centrálneho priestoru oddeľuje drevené vyrezávané zábradlie s ľudovými motívmi. Tie isté motívy zdobia aj kazateľnicu (pôvodná bola zničená, nedávno ju nahradili kópiou). Chóry a drevený trámový strop bočných priestorov spočívajú na štíhlych drevených pilieroch s volútovými hlavicami, ktorých výzdobu inšpirovalo ľudové, predovšetkým transylvánske umenie.

Konštrukcia kostola

Vnútorná priestorová skladba a vonkajšia hmota kostola tvoria organickú jednotu - exteriér je vlastne vyjadrením podstaty interiéru, i keď klenbová sústava sa do exteriéru úplne zhodne nepremieta. Kupolu zakrýva stanová strecha vo vrchole s nefunkčnou lucernou na polygonálnom pôdoryse; valenú lomenú klenbu bočných priestorov uzatvára valbová, resp. polovalbová strecha. Hladké plochy stien kostola člení len rytmický systém okenných otvorov ukončených plným oblúkom s primeranými proporciami, ktorý potvrdzuje premyslenú kompozíciu priestoru a hmoty. Ozdobné motívy sa nachádzajú len na drevených článkoch s konštrukčnou funkciou, v exteriéri sú to konzoly podopierajúce strechu. Drevené konštrukčné články sú odrazom výsledkov Medgyaszayových teoretických úvah, v ktorých sa zaoberal umeleckou interpretáciou rôznych stavebných konštrukcií. Svedčí o tom predovšetkým konštrukcia a tvarová interpretácia drevenej kupoly v novom chápaní. Drevený strop s konzolami vnímame ako zámerný kontrast s čistým priestorom.
Mauron

Poloha

Obec má rozlohu 67,23 km². Najvyšší bod je položený 130 m n. m. a najnižší bod 47 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 3 234 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Barles

Poloha

Barles má rozlohu 59,05 km². Najvyšší bod je položený 2 186 m n. m. a najnižší bod 912 m n. m.

Obyvateľstvo

Barles má 154 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
František Votruba

Životopis

Narodil sa v roľníckej rodine, v desiatich rokoch osirel a odvtedy vyrastal v statkárskej rodine matkinej sestry. Vzdelanie získaval v Chyškách, Tábore, no po skončení šiestej triedy sa musel z finančných dôvodov zamestnať. Pracoval u kníhkupca a nakladateľa Václava Krausa, krátko aj v advokátskej kancelárii, odkiaľ odišiel do Ružomberka. V rokoch 1902 – 1903 pracoval u vplyvného vydavateľa slovenskej literatúry a aktivistu Karola Salvu, v roku 1903 odišiel do Budapešti, kde bol administrátor a s politikom a budúcim česko-slovenským premiérom Milanom Hodžom aj redaktor jeho novín Slovenský denník a neskôr nového v Budapešti vydávaného periodika Slovenský týždenník. Bol aj redaktor pražského časopisu Čas. Po vypuknutí 1. svetovej vojny sa vyhol vojenskej službe odchodom do Českého kráľovstva. Po skončení vojny bol poslanec Revolučného národného zhromaždenia, väčšinu medzivojnového demokratického obdobia, v rokoch 1923 – 1938, bol redaktor a šéfredaktor najčítanejších novín Slovenská politika naklonených Hodžovej konzervatívnej Agrárnej strane (Republikánska strana zemedelského a maloroľníckeho ľudu), v roku 1923 redigoval literárny časopis Prúdy, v rokoch 1922 – 1925 redigoval a vydával časopis Slovenský svet, v rokoch 1923 – 1927 Slovenský týždenník a v roku 1929 Slovenské dielo. S manželkou Štefanou Votrubovou v rokoch 1918 – 1929 redigoval a vydával detský časopis Oriešky a spolupracoval na časopise Vlasť a svet, no jeho meno sa tam neuvádzalo. V roku 1950 mu bol udelený titul Dr. h.c. Univerzity Komenského a od roku 1951 pracoval v Ústave slovenskej literatúry SAV, od roku 1953 bol akademik SAV. Prekladal z viacerých jazykov (nemčina, poľština, ruština, ukrajinčina, lužická srbčina a i.)

Tvorba

V predprevratovom období uverejnil len niečo vyše desiatky básní (najčastejšie pod pseudonymom Andrej Klas). Už jeho prvé básne prinášali osobité a nové umelecké kvality, na prvý pohľad to boli prírodné impresie, ale neboli to len opisy, ale predovšetkým evokácie spomienok, túžby, nostalgie, citového naladenia. Príroda v jeho básniach bola spôsobom náznakového, symbolizovaného vyslovovania vnútorných citových osudov a drám. Jeho špecifikom bola slovanská orientácia. Okrem vlastnej tvorby sa venoval tiež prekladom z nemčiny a slovanských jazykov. 
Votruba sa intenzívne venoval literárnej kritike najmä po r. 1908. Stal sa generačným kritikom.
Tawi-Tawi

Tawi-Tawi je ostrovná provincia Filipín nachádzajúca sa v Autonómnej oblasti v moslimskom Mindanao (Autonomous Region in Muslim Mindao – ARMM). Hlavné mesto Tawi-Tawi je Bongao. V rámci krajiny je táto provincia najjužnejšie položená, hraničiaca na mori s malajským štátom Sabah a indonézskou provinciou Kalimantan. Na severovýchode leží provincia Sulu a na západe je Sabah, Malajzia. Tawi-Tawi tiež zahŕňa niektoré ostrovy v Suluskom mori na severozápade, ostrov Cagayan de Tawi-Tawi a Korytnačie ostrovy, iba 20 kilometrov od Sabahu.
Michal Kopčik

Životopis

Členom Policajného zboru sa stal v roku 1991, kedy pôsobil v pohotovostnom útvare v Košiciach. V roku 1994 ukončil dôstojnícku školu v Bratislave. V rokoch 1994 až 1999 študoval na Prešovskej univerzite, v odbore personálneho manažmentu. V období rokov 1998 až 2004 pracoval na protidrogovom oddelení Národnej protidrogovej jednotky Policajného zboru v Prešove, neskôr v oblasti boja proti organizovanej kriminalite a boja proti nelegálnej migrácii taktiež v Prešove. 7. augusta 2006 bol vymenovaný za prvého viceprezidenta PZ SR. Od 1.6.2011 bude pôsobiť ako policajný pridelenec SR v Chorvátsku.
Andovce

Polohopis

Obec sa nachádza na Podunajskej nížine, v juhozápadnej časti okresu Nové Zámky. Medzi najbližšie sídla patria Nové Zámky ležiace 2 kilometre na východ a Palárikovo, ktoré leží 5 kilometrov severozápadne.

História

Prvá písomná zmienka o Andovciach pochádza z roku 1424. V nasledujúcich dokumentoch sa uvádza, že Andovce patrili do správy panstva Beckovského hradu. V tureckých súpisoch (defteroch) z roku 1570 sa uvádza, že v obci v tom čase bolo predmetom zdaňovania 7 domov, v ktorých žilo 20 občanov.
V roku 1773 sa obec spomína pod názvom Andod, od roku 1786 ako Andód a prechode v rokoch 1877 až 1882 opätovne bez dĺžňa v podobe Andod. V štatistike z roku 1808 sa uvádzajú dokonca dva názvy Andód i Ondod. Počnúc súpisom z roku 1888 sa Andovce uvádzajú už len s dĺžňom, teda rovnako, ako v roku 1786. Štatistika z roku 1910 vykazovala v Andovciach 1 012 obyvateľov prevažne maďarskej národnosti.
Po prvej svetovej vojne pripadla obec na základe Trianonskej mierovej zmluvy Česko-Slovenskej republike. V medzivojnovom období sa používal dovtedajší názov Andód. V novembri 1938 po Viedenskej arbitráži pripadla obec Maďarsku, no po druhej svetovej vojne bola opätovne pričlenená k ČSR. V roku 1948 došlo k poslovenčeniu pôvodného názvu obce na Andovce.

Pamiatky

V obci sa nachádza rímskokatolícky Kostol svätej Rozálie z roku 1740.
Čiližská Radvaň

Poloha

Rozprestiera sa na Žitnom ostrove, 22 km juhovýchodne od Dunajskej Stredy.

História

Prvá zmienka o dedine sa nachádza v súpise majetkov Zoborského opátstva z roku 1252.

Kalvinistický kostol

Prvá informácia o existencií kostola je v jednej miestnej povesti. Podla povesti, keď manželka uhorského kráľa Bélu IV. unikala pred Tatármi, porodila svoje dieťa v hrádku, ktorý sa nachádzal asi 300 metrov od radvanského kostola. Toto dieťa bolo pokrstené v radvanskom kostole. Pri tejto príležitosti udelil kráľ Béla IV. privilégium Radvančanom, že na kostole otvorili druhú bránu pre dedinčanov, ktorí bývali inde než v Radvani, aby Radvančania nemuseli vchádzať s nimi cez jednu bránu do kostola. Pri teraz prebiehajúcej rekonštrukcii sa objavila už zamurovaná brána susedných Balončanov. Pôvodne asi kostol bol vybudovaný v románskom štýle na to poukazujú aj objavené nástenné maľby pod omietkou, ale Pázmányov súpis kostolov opisuje ho ako starý kostol v gotickom štýle. V tomto období sa stal kostol majetkom kalvínov. Kostol sa v histórií viackrát vyhorel a bol znovupostavený. Posledná veľká prestavba prebehla po požiari v roku 1908. Vtedy kostol prestávali v neoklasicistickom štýle. Dnešná vnútorná zariadenie kostola: lavice a dve galérie sú v klasicistickom a kazateľnica je v neogotickom štýle. Vnútorné zariadenie a hlavná brána je dielom miestnych majstrov.
Déiopites

Déiopites alebo Déiopités (starogr. Δηιοπίτης – Déiopites/iný prepis Déiopités) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama.
Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Podľa antického autora Apollodora z Atén, Déiopites patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. U Homéra jeho meno zaznie len v jedenástom speve Iliady, keď v boji umiera rukou itackého kráľa Odysea. 
V antickom diele Dictys Cretensis (Kréťan Diktis) sa Déiopites v trójskej vojne stáva obeťou veliteľa achájskych vojsk Agamemnóna.
Expiremont

Poloha

Obec má rozlohu 5,66 km². Najvyšší bod je položený 116 m n. m. a najnižší bod 51 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 127 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Doug Brochu

Kariéra

Brochu sa objavil v divadelných predstaveniach My Fair Lady, Smoky Mountain Christmas, The Play's the Thing a Forever Broadway. Bol hosťom v Nickelodeon's Zoey 101 a iCarly, a hosťuje aj v Disney Channel's As The Bell Rings ako „Grady Mitchell“. Hrá Gradyho, hlavnú úlohu, v seriáli Disney channel Sonny with a Chance.

Osobný život

Brochu rád varí. Vie hrať na klavír, flautu a basgitaru. Rád sa zúčastňuje športov, a aktívne hrá Team Fortress 2.
Jeho brat a sestra sú tiež herci.
Villefranche-de-Rouergue (obec)

Poloha

Obec má rozlohu 45,85 km². Najvyšší bod je položený 544 m n. m. a najnižší bod 237 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 12213 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Karol Klobušický

Životopis

Narodil sa v Užhorode. Na Vysokej škole pedagogickej v Bratislave vyštudoval odbor matematika-fyzika. V roku 1970 získal na PF UK titul RNDr. v odbore teória vyučovania fyziky.
Prvých desať rokov pedagogickej praxe absolvoval ako učiteľ fyziky na Vojenskej škole Jana Žižku v Bratislave. V roku 1967 prešiel na Katedru experimentálnej fyziky Prírodovedeckej fakulte UK. Po krátkom pôsobení vo Výskumnom ústave pedagogickom sa vrátil na strednú školu. Najprv učil na Gymnáziu na Tomášikovej ul., neskôr na Gymnáziu na Einsteinovej ul. v Bratislave. Dr. Karol Klobušický sa osvedčil ako autor učebníc fyziky pre základné školy i gymnáziá. Svoje učiteľské skúsenosti sústredil v niekoľkých učebných textoch pre postgraduálne štúdium teórie vyučovania na PFUK. K zvýšeniu kvality budúcich učiteľov fyziky prispel tiež ako fakultný učiteľ. Veľa vykonal pre propagáciu fyziky, keď pre STV pripravoval rôzne relácie v rámci televízneho vysielania pre školy. Vo Fyzikálnej pedagogickej sekcii Jednoty slovenských matematikov a fyzikov pôsobil vo funkcii tajomníka. Zomrel 26. marca 1994 v Bratislave.
Kométa Biela

Objav

Prvýkrát bola zaznamenaná v roku 1772 Charlesom Messierom. Jean-Louis Pons ju pozoroval v roku 1805, ale nespoznal ju. Wilhelm von Biela ju pozoroval 27. februára 1826 počas perihélia, vypočítal jej obežnú dráhu a zistil že je periodická s periódou 6,6 rokov. V tom čase to bola tretia známa periodická kométa po Halleyovej a Enckeho kométe.

Rozpad

Pri je priblížení v roku 1846, bola pozorovaná pri rozpade na dve časti, tieto časti boli znovu pozorované v roku 1852 vo vzájomnej vzdialenosti 1,5 miliónov míľ. Časti kométy sa znova objavili v rokoch 1859, 1865 a 1872. 27. novembra 1872 sa uskutočnil meteorický roj (3000 meteorov za hodinu). Bol to dátum, keď obežná dráha Zeme skrížila dráhu kométy. Tieto meteority sa stali známymi ako Andromedidy. Tieto zvyšky kométy boli pozorované ešte v 19. storočí až sa nakoniec úplne vytratili. 
Kométa 207P/NEAT je pokladaná za zvyšok kométy 3D/Biela z dôvodu rovnakej obežnej dráhy.
Biela bola občas pokladaná za zdroj dopadov meteoritov na Zemi.
Memphis (Tennessee)

Memphis je mesto a hlavné sídlo Shelby County v americkom štáte Tennessee. Má rozlohu 763,4 km² a v roku 2006 tu žilo vyše 680-tisíc obyvateľov, čím je to najväčšie mesto v štáte Tennessee a 18. najväčšie v Spojených štátoch. Väčšia metropolitná oblasť Memphisu s aglomeráciou má asi 1,23 milióna obyvateľov, čím je druhá najväčšia v štáte, hneď po oblasti Nashville. Hoci je najväčším mestom v Tennessee, je najmladšie zo všetkých významných miest tohto štátu, predovšetkým zo štyroch najväčších.
Stará radnica (Košice)

História

Na mieste, kde dnes stojí bývalá radničná budova, stávali na konci 13. storočia dva bohaté meštianske domy. Jeden z nich vlastnil v 15. storočí významný košický rodák, kancelár kráľovstva a arcibiskup - prímas Uhorska, Juraj Satmáry. 
Neskôr boli domy spojené a od začiatku 17. storočia v nich sídlila mestská radnica. Súčasná budova palácového typu bola postavená v rokoch 1779 až 1780 v barokovo-klasicistickom štýle. Autorom projektu bol Ján Langer. Fasáda budovy je bohato členená, dotvorená balustrádou a sochami s antickými výjavmi, ktoré sú dielom sochára Antona Krausa. V tympanóne je umiestnený erb mesta. Interiér budovy je zdobený viacerými maľbami, ktorých autorom je maliar Erasmus Schrött, ktorý vymaľoval aj interiér neďaleko stojaceho Kostola Najsvätejšej Trojice.
Na prelome rokov 1805 a 1806 v tejto budove strávil ubytovaný päť dní ruský vojvodca Michail Kutuzov, ktorý sa porazený vracal z jednej z napoleonskych bitiek. Túto udalosť zaznamenáva aj pamätná tabuľa osadená neďaleko vchodovej brány.
Počas rušného roku 1919 sa stala radničná budova centrom vojenských prehliadok. Počas trvania Slovenskej republiky rád bola nakrátko sídlom najvyššieho orgánu Revolučnej vládnej rady.
Radnica mesta Košice túto budovu využívala až do roku 1928, keď bola presťahovaná do novej radničnej budovy na Hviezdoslavovej ulici. Odvtedy až do roku 1995 budova slúžila mestskej knižnici a dnes ju mesto využíva na reprezentačné účely. V prízemí budovy sa nachádza aj pobočka mestského informačného centra (MiC).

Kino Slovan

V zadnom trakte budovy bolo v roku 1927 pristavané kino Slovan (dnes Capitol). Autorom projektu prístavby bol známy košický architekt Ľudovít Oelschläger. Napriek stiesnenej priestorovej situácii sa Oelschläger zhostil zadania komplexne a využil pritom aj celý diapazón svojich obľúbených architektonických článkov. Vstup do priestoru kina zvýrazňuje šestica kónicky sa dohora rozširujúcich stĺpov s lucernami namiesto hlavíc, na prvom podlaží sú to prevýšené arkádové okná a priečelie uzatvára vysoká atika s oblúčkovým ornamentom. Na koncentrovanej prehliadke motívov charakteristických pre Oelschlägera možno miestami sledovať podobnosť s dielom slovinského architekta Jože Plečnika.
V rokoch 1997 až 1999 prešla budova kina komplexnou rekonštrukciou. V súčasnosti sa jej priestory využívajú ako premiérové kino, kino pre filmové festivaly, ale takisto aj ako divadelná sála pre malé javiskové formy a divadelné festivaly, či ako priestor pre konferencie a semináre, módne prehliadky, plesy menšieho charakteru a podobne.
Saint-Lin (Deux-Sèvres)

Poloha

Obec má rozlohu 11,21 km². Najvyšší bod je položený 215 m n. m. a najnižší bod 133 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 370 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Planckova dĺžka

Planckova dĺžka (symbol l_P\,\!) je jednotka dĺžky v systéme Planckových jednotiek zavedená Maxom Planckom. Planckova dĺžka je považovaná za „prirodzenú” jednotku, pretože je vyjadrená pomocou troch základných fyzikálnych konštánt — rýchlosti svetla, Planckovej konštanty a gravitačnej konštanty.

Význam

Pri zanedbaní činiteľa π zodpovedá Planckova hmotnosť hmotnosti čiernej diery, ktorej Schwarzschildov polomer je rovný jej Comptonovej vlnovej dĺžke. Polomer takej čiernej diery je približne rovný Planckovej dĺžke.
Nasledujúci myšlienkový experiment túto skutočnosť objasňuje. Úlohou experimentu je zmerať polohu objektu odrazom elektromagnetického žiarenia (t. j. fotónov). Čím kratšia vlnová dĺžka žiarenia (a vyššia energia), tým je meranie presnejšie.
Ak by mali fotóny dostatok energie na to, aby meranie bolo presnejšie než Planckova dĺžka, ich kolíziou s objektom by vznikla čierna diera veľmi malých rozmerov. Vzniknuvšia čierna diera by fotóny nenávratne pohltila a nebolo by možné získať výsledok merania. Pomerne jednoduchým výpočtom s použitím rozmerovej analýzy však vyplýva, že rovnaký problém nastane aj pri meraní s mierne nižšou presnosťou než lP.
Tento myšlienkový experiment je založený na všebecnej teórii relativity a na platnosti Heisenbergovho princípu neurčitosti. Tieto dva teoretické princípy implikujú fakt, že nie je možné určiť polohu presnejšie než je Planckova dĺžka a časový interval kratší, než je čas potrebný pre svetlo na prejdenie Planckovej dĺžky (t. j. Planckov čas). Pri kratších dĺžkach resp. časových intervaloch sú klasické predstavy o spojitom priestore a čase neplatné.
Loferer Steinberge

Poloha

Geomorfologický celok Steinberge sa delí na pohoria Loferer Steinberge a Leoganger Steinberge. Loferské kamenné hory sú od svojho vyššieho suseda Leogangských kamenných hôr oddelené sedlom Römer Sattel (1 194 m) a údolím potoka Römerbach. Na severe vymedzuje hranicu masívu dolina Strubtal, tiahnuca sa pozdĺž potokov Haselbach a Loferbach tečúcich tu v smere spojenia miest Lofer – Waidring. Údolie oddeľuje Loferer Steinberge od Chiemgauer Alpen. Dlhé údolie Saalachu oddeľuje horstvo od Berchtesgadener Alpen. Západ územia je ohraničený jazerom Pillersee.

Geografia

Loferer Steinberge dominujú tri vrcholy (Ochsenhorn, Hinterhorn, Reifhorn), ktoré vytvárajú charakteristickú kulisu predovšetkým mestu Lofer. Prevyšujú tamojšie údolie o takmer 2 kilometre. Úpätie hôr je zelené, plné lúk a pasienkov. Vrchy z neho ostro vystupujú skalnatými stenami. Medzi nimi sa nachádza akási krasová planina a vyprahnuté vápencové polia. Pohorie tvorí hlavný hrebeň pretínajúci všetky najvyššie vrcholy, ktorý sa tiahne v smere východ – severozápad. Na sever je potom vystrčená jedna rázsocha s dominantným vrcholom Breithorn (2 413 m) k juhu vysiela pohoria ďalší bočný hrebeň k vrcholu Geislhörner 2 291 m. V uzlovom bode Groses Hinterhorn (2 504 m) sa hlavný hrebeň delí do písmena "Y" a už samostatná západna vetva pokračuje ostrým cimburím vrchov Groses Rothorn (2 409 m) a Ulrichshorn (2 155 m).

Turizmus

Loferer Steinberge poskytuje návštevníkom rad možností. Jednak to sú odvážne vedené zaistené cesty Nackter Hund (Groses Hinterhorn) a Nurracher Hohenweg (obiažnosť II. UIAA, rázsocha vrcholov Groses Rothorn a Ulrichshorn) a druhou možnosťou je prechod masívu pod skalnými stenami. Turistom a horolezcom slúži v celom masíve iba jedna chata Schmidt-Zabierow Hütte (1 960 m) a bivakovacia búda na ceste Schärdinger Steig. Pod západnými svahmi hôr leží horské jazero Pillersee (835 m).
Puklina (geológia)

Puklina alebo prasklina alebo trhlina je malá medzera, ktorá od seba oddeľuje dva novovzniknuté povrchy, pozdĺž ktorých stráca pôvodný materiál svoju pevnosť. Pukliny sú plochy úplnej mechanickej nespojitosti predstavujúce narušenie celistvosti materiálu účinkami napätia. Termín trhlina sa používa pri vzájomnom oddelení stien pukliny.
V geológii sú pukliny a rozpukanie jedny z najčastejších geologických javov, ktoré možno sledovať prakticky na všetkých odkryvoch (výnimkou sú najmä mladé horniny, ktoré zvyčajne ešte neboli tektonicky namáhané). Sú chápané ako krehké ruptúry, pozdĺž ktorých nenastal žiaden alebo iba veľmi zanedbateľný pohyb. Pukliny sú v geológii zaujímavé nie len pre informácie, ktoré poskytujú o tektonických pohyboch, ktoré postihli skúmané horninové telesá ale aj ich vplyv na fyzikálne vlastnosti hornín, v ktorých sa vyskytujú. Zaujímavou vlastnosťou puklín je, že si zachovávajú rovnaké vlastnosti nezávisle od mierky, v ktorej sú pozorované. Podobné vlastnosti puklín možno preto sledovať v mikroskopickej mierke ako aj v makroskopických vzorkách voľným okom.
Pukliny obyčajne vznikajú prirodzene v dôsledku namáhania hornín deformačnými procesmi počas dlhého geologického času. K ich vzniku však môže dôjsť aj v dôsledku činnosti človeka: napríklad v prípade potreby zvýšenia priepustnosti hornín tzv. hydraulickou frakturáciou. Možno rozoznávať strižné a tenzné pukliny.
Existujú aj netektonické pukliny vznikajúce pri diagenéze sedimentov alebo chladnutí vulkanických hornín.
Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky

Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky (KOZ SR) je dobrovoľným združením odborových zväzov a im na roveň postavených odborových združení na Slovensku. 
KOZ SR formálne vznikla 10. apríla 1990 podpísaním Charty Konfederácie odborových zväzov Slovenskej republiky  štatutárnymi zástupcami jednotlivých odborových zväzov. V súčasnosti konfederácia združuje 36 odborových zväzov.
Livry-Louvercy

Poloha

Obec má rozlohu 30,74 km². Najvyšší bod je položený 140 m n. m. a najnižší bod 96 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 930 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE