google/wiki40b huggingface dataset:
LG G Pad III 8.0 FHD

LG G Pad III 8.0 FHD je tabletový počítač, ktorá vyrába juhokórejská spoločnosť LG Electronics. Predstavený a uvedený bol v máji 2016.
Displej je typu IPS LCD, má uhlopriečku 8 palcov a rozlíšenie 1200 x 1920 bodov s budovou hustotou 283 ppi. Operačný systém je Android 6.0.1 (Marshmallow).
Základom je čipset Qualcomm MSM8952 Snapdragon 617 s procesorom Octa-core (4x1,6 GHz Cortex-A53 & 4x1,0 GHz Cortex-A53) a grafický procesor Adreno 405. Kapacita vnútornej pamäte je 16 GB rozšíriteľná microSD kartou do 256 GB a 2 GB RAM.
Primárny aj sekundárny fotoaparát má rozlíšenie 5 MP.
Batéria nie je odnímateľná s kapacitou 4800 mAh.
Agneaux

Poloha

Obec má rozlohu 6,5 km². Najvyšší bod je položený 86 m n. m. a najnižší bod 7 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 4 192 (2011).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Saint-Quirc

Poloha

Obec má rozlohu 3,75 km². Najvyšší bod je položený 292 m n. m. a najnižší bod 207 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 366 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Chrám svätého Alexandra Nevského (Varšava)

Chrám svätého Alexandra Nevského (poľ. Sobór św. Aleksandra Newskiego) bol chrám Ruskej pravoslávnej cirkvi na území dnešného hlavného mesta Poľska. Nachádzal sa na Saskom námestí, ktoré sa dnes nazýva Pilsudského námestie. Jeho stavba mala reprezentovať moc Ruského impéria nad územím pripojenej časti Poľska.

História

Postavený bol v rokoch 1894 až 1912 podľa plánov architekta Leona Benois. Stavbu inicioval vtedajší ruský správca Poľska Josip Vladimirovič Gurko, ktorý chcel vybudovať dôstojný pravoslávny chrám pre početné ruské a pravoslávne obyvatestvo vtedajšej ruskej Varšavy. Inšpiroval sa mnohými významnými pamiatkami staroruskej architektúry. Išlo najmä o skvosty pravoslávneho umenia z miest Vladimír a Suzdal. Určitú inšpiráciu predstavoval aj Chrám svätého Marka v Benátkach, ktorý bol postavený v byzantskom slohu. Chrám bol postavený z darov ruských šľachticov pravoslávneho vyznania a zo zbierok. Základný kameň chrámu bol položený 30. augusta na sviatok svätého Alexandra Nevského. Okrem Josipa V. Gurka sa na tejto udalosti zúčastnili predstavitelia pravoslávnej cirkvi z celého Ruska. Chrám bol posvätený 20. mája 1912. Jeho zvonica mala výšku 70 metrov a patrila k najvyšším budovám vo Varšave. Chrám mal päť pozlátených kupol. Interiér bol vyzdobený freskami V. Vasnecova a iných umelcov.

Osudy chrámu po roku 1915

Chrám bol zasvätený ruskému panovníkovi a národnému svätcovi Alexandrovi Nevskému. Alexander Nevský sa stal symbolom ruskej vojenskej sily a dominancii pravoslávnej viery nad katolicizmom. V roku 1915 ho zabrali nemecké okupačné vojská a slúžili sa v ňom katolícke a evanjelické bohoslužby v nemeckom jazyku. Bol premenovaný na Chrám svätého Henricha. Po vojne bol vrátený pravoslávnym, ale nad jeho osudom sa schyľovali mraky. Tento chrám iritoval prevažne rímskokatolíckych poľských nacionalistov, ktorí od vzniku nezávislého poľského štátu navrhovali tento ruský pravoslávny chrám zbúrať. Videli v ňom symbol ruského samoderžavia a rusifikácie predchádzajúceho obdobia. Poliaci ho vnímali ako symbol ruskej nadvlády nad Poľskom v období od troch delení Poľska až po rok 1918. Preto sa rozhodli v rokoch 1924 až 1926 chrám zničiť a odstrániť aj napriek mnohým protestom.
Halštatská kultúra

Halštatská kultúra je hlavná archeologická kultúra halštatskej doby. Bola rozšírená ca v rokoch 700 až 400 pred Kr. od východného Francúzska na západe po Panónsku panvu na východe (na juhozápadnom Slovensku ako tzv. kalenderberská kultúra) a vyskytovala sa aj na severozápadnom Balkáne. Nazvaná je podľa nálezu rozsiahleho pohrebiska v rakúskom Hallstatte.

Etnicita

Pre toto obdobie už existujú pokusy priradiť kultúru známym etnikám. Západohalštatský okruh je zrejme spätý s vystúpením historickych Keltov. Halštatská oblasť východných Álp patrila zrejme Ilýrom a Venetom, jadranská oblasť takisto Ilýrom.
Majstrovstvá CONCACAF vo futsale

Majstrovstvá CONCACAF vo futsale sú najvyššie medzinárodné podujatie Severnej a Strednej Ameriky vo futsale FIFA, ktoré riadi Konfederácia severoamerického, stredoamerického a karibského zväzového futbalu (CONCACAF). Ich história siaha do roku 1996, kedy sa v Guatemale konal prvý turnaj majstrovstiev CONCACAF. Prebiehajú so 4-ročnou periodicitou a len v mužskej kategórii. Najúspešnejším družstvom je Kostarika, ktorá vyhrala podujatie trikrát.
Majstrovstvá CONCACAF zároveň slúžia ako kvalifikácia severoamerických družstiev na majstrovstvá sveta FIFA.
Méry-sur-Oise

Poloha

Obec má rozlohu 11,17 km². Najvyšší bod je položený 96 m n. m. a najnižší bod 22 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 9 396 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Sanghen

Poloha

Obec má rozlohu 6,17 km². Najvyšší bod je položený 196 m n. m. a najnižší bod 74 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 267 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Gorses

Poloha

Obec má rozlohu 35,6 km². Najvyšší bod je položený 692 m n. m. a najnižší bod 234 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 356 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Kolibiarik spevavý

Opis

Kolibiarik spevavý meria 11 – 11 5 cm a váži 7,5 – 10 g.

Hlas

Spev
19 s., Slovensko, okrem spevu kolibiarika spevavého a rovnako intenzívne aj kolibiarika čipčavého počujeme v pozadí strnádku obyčajnú, škovránka poľného a penicu čiernohlavú.
Spev
5,3 s., Fínsko
Spev
1 min. 8 s., Anglicko, v pozadí počuť spev nasledujúcich druhov: škovránok poľný, červienka obyčajná.
Vábenie
8,4 s., Fínsko
Vábenie
8,7 s., Nórsko
Ozýva sa dvojslabične znejúcim vábením "ü-it". Spev kolibiarika spevavého začína ticho, zosilnie a klesajúc vo výške tónu pomaly utícha.

Výskyt a stav na Slovensku

Kolibiarik spevavý je sťahovavý druh, prilieta v polovici apríli a odlieta v auguste a v septembri. Vo vhodných biotopoch hniezdi od nížin po hornú hranicu lesa do 1 700 m n. m..
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 400 000 – 600 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Majú vyhovujúci ochranársky status (S).

Biotop

Uprednostňuje slnkom zaliate kroviny a mladé lesy rôzneho druhu, obľubuje breziny a kosodrevinu.

Hniezdenie

Kolibiarik spevavý hniezdi jedenkrát za rok v mesiacoch máj a jún. Hniezdo stavia samička na zemi v listoch, pod trávou, pri spadnutom pni alebo v kríku.Hniezdo má aj striešku, postavené je z listov, machov, pavučín a vnútri z jemnej srsti a peria. Znáška sa skladá z 5 – 6 (7 – 8) svetložltých vajíčok so hnedastými škvrnkami. Na vajíčkach sedí iba samička 13 – 15 dní a o vyliahnuté mláďatá sa starajú obaja rodičia ďalších 18 – 19 dní.

Potrava

Kolibiarik spevavý sa živý hmyzom v rôznych štádiách vývoja, zbiera ich na tenkých konárikoch a listoch, často podletiac zospodu.
Heuvelse kerk

Heuvelse kerk alebo kostol sv. Jozefa je neogotický rímskokatolícky kostol v holandskom meste Tillburg, ktorý bol postavený medzi rokmi 1872 - 1889. Architektom kostola bol Hendrik Jacobus van Tulder. Kostol sa nachádza na ulici 122 Heuvelring, v tesnej blízkosti námestia Heuvel. Farnosť v centre mesta bola oddelená od farnosti svätého Dionýza van 't Heike, kvôli počtu farníkov.
Kostol bol postavený v dvoch fázach. Prvá bola od 1872 do roku 1873, kedy bol kostol slávnostne otvorený. Avšak nemali dosť peňazí na dokončenie celého kostola. Kostol bol dokončený až v roku 1889, vrátane dvoch 72 m vysokých osemhranných kostolných veží. Kostol je považovaný za jedno z najvýznamnejších diel architekta van Tuldera a je jedným z najväčších gotických cirkevných stavieb v Holandsku.
Budova má monumentálny vchod, ktorý zahŕňa okennú ružicu a sochu sv. Jozefa. Interiér obsahuje okná z farebného skla. Hlavný oltár bol navrhnutý Hendrikom van der Geldom. Kostol je známy vďaka svojej eucharistickej adorácii, ktorá sa tam pravidelne koná.
Créchets

Poloha

Obec má rozlohu 0,97 km². Najvyšší bod je položený 1 041 m n. m. a najnižší bod 487 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 39 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Stav (informatika)

Stav je súhrn všetkých informácií, ktoré charakterizujú systém.

Stav podľa G. Klausa

Stav je súhrn vnútorných parametrov nejakého systému S daných v určitom okamihu, pričom n-ticu hodnôt p = a, p = b atď. možno chápať aj ako vektor, ktorého 1 2 zložkami sú parametre.
Pri analýze kybernetických systémov nás zaujímajú predovšetkým dve triedy stavov, a to trieda stabilných stavov (pozri: stabilita) a trieda nestabilných stavov (pozri: nestabilita).
Stredoslovenský kraj

Stredoslovenský kraj bol kraj na Slovensku od 11. apríla 1960 do 18. decembra 1990 (okrem 1.7.1969 - dec. 1970). Zaberal asi 35 percent rozlohy Slovenska. Rozkladal sa v strednej časti Slovenska a bol najrozsiahlejším krajom v celej ČSSR.
Na severozápade susedil so Severomoravským krajom, na severe s Poľskom, na juhu s Maďarskom, na západe so Západoslovenským krajom a na východe s Východoslovenským krajom. Krajským mestom bola Banská Bystrica, umiestnená v rámci kraja východnejšie než najväčšie mesto Žilina. Koncom 70. rokov bola však Banská Bystrica ešte tesne najväčším mestom kraja so 66 000 obyvateľmi. Druhá Žilina mala 63 000 a tretím najväčším mestom bol Martin s 57 000 obyvateľmi.
1. júla 1969 boli kraje na Slovensku zrušené, ale už 28. decembra 1970 boli obnovené. 
Stredoslovenský kraj bol najviac členitým krajom v Česko-Slovensku. Jeho severnú hranicu tvorili Javorníky, Beskydy, Roháče a Západné Tatry. Krajskú hranicu so západným Slovenskom tvorili pohoria Pohronský Inovec, Vtáčnik a Štiavnické vrchy. Až na územie Východoslovenského kraja zasahovalo Slovenské rudohorie a Nízke Tatry. Najvyšším vrchom kraja bola Bystrá (2 248 m) v Západných Tatrách. Najnižšie položenou oblasťou kraja bola Juhoslovenská kotlina v okolí Dudiniec (140 m n. m.) a povodie rieky Ipeľ. Severné oblasti kraja odvodňovala rieka Váh s prítokmi Orava a Kysuca. Dlhým údolím medzi Nízkymi Tatrami a Slovenským rudohorím preteká rieka Hron, ktorá sa v Banskej Bystrici stáča smerom na juh do Zvolena, kde opäť mení smer, tentokrát na juhozápad.
Kraj mal v roku 1978 rozlohu 17 976 km² a 1 492 144 obyvateľov. Priemerná hustota zaľudnenia kraja bola 83 obyvateľov/1 km².
Kraje boli na Slovensku zrušené s účinnosťou od 19. decembra 1990. Po vzniku samostatnej Slovenskej republiky v roku 1993 sa začalo pracovať na novom administratívnom usporiadaní štátu. Od 1. júla 1996 vzniklo na Slovensku 8 nových krajov. Na území bývalého Stredoslovenského kraja vznikol Žilinský kraj a Banskobystrický kraj. Bývalé okresy Považská Bystrica a Prievidza pripadli Trenčianskemu kraju. Došlo aj k výrazným územným zmenám v štruktúre okresov. Mnohé mestá sa po novom stali sídlami okresov.
Kúpeľ Sina

Kúpeľ Sina je stavba v meste Trenčianske Teplice.
Koncom tridsiatich rokov vyprojektoval Artúr Szalatnai - Slatinský dostavbu romantického pseudoorientálneho tureckého kúpeľa Hamam v Trenčianskych Tepliciach (od pražského architekta Františka Schmoranza, 1888). Stavba sa uskutočnila v mimoriadne zložitých pomeroch starej zástavby a pri požiadavke neporušiť liečivé pramene. Táto nová výstavba je vložená do starej zástavby ako čistá dispozícia, nadväzujúca na staré príslušenstvo. Málokde sa stretneme s takým vyostreným kontrastom medzi starým a novým ako pri tejto stavbe. Sina má oproti kurióznym romantizujúcim tvarom Hamamu sebaisté, až drsné formy z neomietnutej tehly s veľkým mrežovo členeným oknom.

Architektonický rozbor objektu

Dostavbu v duchu loosovského purizmu, ktorá dostala názov Sina podľa niekdajšieho viedenského bankára, vlastníka kúpeľov, tvorí hala s bazénom a so sprchovacími boxami. Szalatnai použil v priestore bazénu pôsobivý motív stupňovitých stien oddeľujúcich schody, ktorými sa schádza do vody. Pomocou moderných puristických prostriedkov - jasne rezaných stien a stienok s keramickým obkladom s azúrovým nádychom, architekt dosiahol atmosféru prekvapujúco podobnú starému kúpeľu. Strop hlavného priestoru stúpa do vetracieho strešného svetlíka. Napriek svojim vyhláseniam sa však architekt nevzdáva symetrie, tá totiž logicky vyplynula z členenia zázemia bazénu na mužskú a ženskú časť. Szalatnai sa zámerne vyhýbal estetickému stvárneniu a sústreďoval sa na funkčnú a technickú stránku stavby.

Osadenie do zástavby

Spôsob, akým Szalatnai osadil nový stavbu do štruktúry pôvodných tureckých kúpeľov a jeho neprístupnosť má blízko k berlínskemu kostolu sv. Adalberta od viedenského architekta Clemensa Holzmeistra (1933). Aj Holzmeister musel navrhnúť kostol na parcele prístupnej cez iný objekt.

Zhrnutie

Kúpeľ Sina je sebavedomým manifestom zrieknutia sa estetizácie. Dôkazom, že automatizmus vnútornej výstavby môže práve vlastnou funkčnou logikou vytvoriť dobrú architektúru. Autor o objekte napísal článok, v ktorom sa zaoberal iba technickou stránkou architektúry. Iba nakoniec si však položil otázku, či nemal hovoriť aj o architektúre a svoj text slávnostne zakončil vetou - „veď sa však o inom nehovorilo!“. Sina stojí na začiatku vrcholnej fázy Szalatnaiovej tvorby v prvej polovici tridsiatich rokov. Tu sa monumentalita puristických foriem vyplývajúca z modernej geometrickej abstrakcie neustále stretáva s historickou architektúrou.
Edward Cornish

Edward Seymour Cornish (* 1927) je americký futurológ a publicista.

Kariéra

Edward Cornish je zakladateľom World Future Society WFS. WFS založil v roku 1966 vo Washingtone DC v USA. Vykonával funkciu prezidenta WFS. Je zakladateľom a editorom časopisu The Futurist. Zaoberá sa metodológiou prognózovania a futurológie. Zaoberá sa tiež históriou futurologického myslenia.

Knihy

Cornish, Edward (editor): Exploring Your Future. Living, Learning, and Working in the Information Age. World Future Society, Bethesda, Maryland 2000
Cornish, Edward: Futuring. The Exploration of the Future. World Future Society, Bethesda 2004

Správy

Cornish, Edward: The Cyber Future. 93 ways our lives will change by the year 2025. World Future Society, Bethesda, Maryland 1999

Články

Cornish, Edward: The Wild Cards in Our Future. The Futurist. A magazine of forecasts, trends, and ideas about the future. July – August 2003, Volume 37, No. 4
V Jezdinách

Ochrana

Dôvodom ochrany je zachovanie jedinečného krajinného celku kultúrnej krajiny regionálneho významu s vysokou ekologickou a estetickou hodnotou. Jedná sa o ukážku neobyčajne veľkého druhového bohatstva teplomilných, hájových, lúčnych a typicky lesných rastlín, podmienených vápencovým podložím. Na lokalite rastie niekoľko druhov zvlášť chránených rastlín, ako je vemenník dvojlistý (Platanthera bifolia), vtáčia prilba biela (Cephalanthera alba), veternica lesná (Anemone sylvestris), črievičník papučkový (Cypripedium calceolus), jednokvietok veľkokvetý (Moneses uniflora), vstavačovec Fuchsov (Dactylorhiza fuchsii) ai.
Lúky (Bratislava)

Lúky sú bratislavská miestna časť v mestskej časti Petržalka. Sú rozdelené na 10 lokalít Lúky 1 - 9 a Stredné lúky.

Poloha

Lúky sa nachádzajú v južnej časti Petržalky, z najjužnejšej časti sa dá z okien vidieť až do Rakúska.

Dejiny

Sídlisko Lúky vznikalo v ôsmich etapách a to v rokoch 1978-1986.
Pôvodné názvy ulíc:
Kalininova, Saburovova, Vasilevského, Rybalkova, Rokosovského, Jeremenkova, Grečkova, Jakubovského, Žukovova, Kovpakova, Buďonného, Ulica československých interbrigadistov, Lunačarského, Bebelova, Botevova, Námestie F.E.Dzeržinského, Ulica J.Furcevovej, Drábikova, Cichowského, Ulica Zoje Kosmodemjanskej, Dolnozemská cesta.
V roku 1991 boli ulice premenované:
Pajštúnska, Kutlíkova, Starhradská, Tematínska, Topoľčianska, Smolenická, Holíčska, Brančská, Šintavská, Budatínska, Vyšehradská, Strečnianska, Znievska, Lietavská, Vígľašská, Šášovská, Beňadická, Jantárová cesta, Jasovská, Turnianska, Krásnohorská, Betliarska, Humenské námestie, Žehrianska, Ľubovnianska, Bzovícka, Antolská, Dolnozemská cesta.

MHD

Zastávky: Budatínska, Strečnianska, Znievska, ZŠ Budatínska, Vyšehradská, Topoľčianska, Technopol-Kutlíkova, Žehrianska, Bzovícka, Ľubovnianska, Lúky II., Lúky V., Betliarska, Jasovská.

Obchodné reťazce

Lidl-Betliarska ulica, BILLA-Jantárová cesta

Zeleň

Príjemné a rekreačné porstredie sa nachádza na severe a východe Lúk-Veľký Draždiak, Chorvátske rameno-pešia zóna a lužné lesy.
Štefan Štamm

Životopis

Účastník protifašistického odboja. Riaditeľ stredných škôl, školský inšpektor, ústredný školský inšpektor pre ľudové a meštianské školy v Bratislave (1945 – 1950). Počas SNP pracovník Povereníctva SNR pre školstvo a národnú osvetu v Banskej Bystrici. Zaslúžil sa o budovanie vojnou rozrušeného školstva a presadenie zásad jednotného a št. školstva.
Vichel-Nanteuil

Poloha obce

Vichel-Nanteuil má rozlohu 6,39 km². Najvyšší bod je položený 173 m n. m. a najnižší bod 77 m n. m.

Obyvateľstvo

Vichel-Nanteuil má 98 obyvateľov (2009). Graf vývoja obyvateľstva:
Zdroje: INSEE
Stužická rieka

Prameň

Preteká geomorfologickým celkom Bukovské vrchy, pramení v podcelku Bukovce na južnom svahu Čierťaže (1 071,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 950 m n. m., na katastrálnom území obce Nová Sedlica.

Opis toku

V pramennej oblasti tečie severojužným smerom, severovýchodne od Kýčery (857,1 m n. m.) sa oblúkom stáča a pokračuje na juhovýchod. Následne postupne priberá niekoľko ľavostranných prítokov: najprv prítok z východného svahu Čierťaže, potom prítok z juhozápadného svahu Hrúbok (1 186,4 m n. m.), krátky prítok z južného úpätia Hrúbok, ďalej prítok (1,9 km) zo západného svahu Kamennej lúky (1 200,9 m n. m.) a prechodne tečie východným smerom. Zľava ešte priberá Kamenistý potok, mení smer toku viac na VJV a vteká na územie Ukrajiny. Tam priberá zľava najprv občasný prítok z východného svahu Kalnice (1 004,4 m n. m.), následne prítok z juhovýchodného svahu Kalnice, výrazne esovito sa stáča a z tej istej strany priberá významný prítok (2,2 km) z južného svahu Kremenca (1 221 m n. m.). Napokon sa stáča smerom na juh, sprava priberá tri krátke prítoky zo severovýchodných svahov vrchu Kičera pierša (721,0 m n. m.) a na území obce Stužycja ústi v nadmorskej výške cca 474 m n. m. do Uhu.
Stužická rieka preteká husto zalesneným, neobývaným územím národného parku Poloniny, pričom celý úsek na území Slovenska je súčasťou národnej prírodnej rezervácie Stužica.
Bajtavský potok

Prameň

Pramení na západnom svahu Sovieho vrchu (204,5 m n. m.) v Zalabskom chrbte v nadmorskej výške cca 188 m n. m, západne od obce Salka.
Liturgia vopredposvätených darov

Liturgia vopredposvätených darov alebo liturgia vopred posvätených darov alebo svätá služba vopredposvätených darov (gr. Η Θεία Λειτουργία τῶν Προηγιασμένων (Δώρων), csl. Лїтургі́я преждеосвяще́нныхъ даро́въ) je špeciálna pôstna bohoslužba v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi. Slávi sa spravidla v stredy a piatky Veľkého štyridsaťdňového pôstu a v pondelok, utorok a stredu Veľkého týždňa. Zriedkavo sa slávi aj v iné dni vo Veľkom pôste, ak pripadne nejaký významnejší sviatok. Celkovo sa teda slúži asi 15 ráz do roka.

Špecifiká

Liturgia vopredposvätených darov je známa od raných kresťanských čias, vznikla pravdepodobne zo zvyku domáceho prijímania eucharistie u prvých kresťanov a pustovníkov. Slávi sa spravidla večer, namiesto večierne. V byzantskom obrade je to bohoslužba s najsilnejšie vyjadrenou eucharistickou úctou. Má výrazne kajúci charakter, čo podčiarkuje jej štruktúra, texty aj špecifické nápevy. Počas bohoslužby sa niekoľko ráz na znak kajúcnosti a úcty robia tzv. veľké metánie (veľké poklony), keď si slúžiaci i ľudia kľakajú na kolená a zohýbajú sa tak, že sa čelom dotýkajú zeme.

Jej špecifikum je, že nemá anaforu a teda neobsahuje premenenie chleba a vína na Kristovo telo a krv. Pri tejto liturgii sa používajú eucharistické dary, ktoré boli premenené na liturgii sv. Bazila Veľkého, resp. sv. Jána Zlatoústeho v predchádzajúcu nedeľu. Podľa toho dostala liturgia vopredposvätených darov aj svoj názov. Niekedy sa pripisuje sv. Gregorovi Veľkému, rímskemu pápežovi, ale táto atribúcia nie je správna.

Štruktúra

Liturgia vopredposvätených darov je vlastne spojením večierne a druhej časti "bežnej" liturgie (Jána Zlatoústeho alebo Bazila Veľkého) bez anafory.
Nosnými časťami sú Žalm 103 (104), 18. katisma Žaltára (žalmy 119-133), stichiry, vchod (sprievod) s kadidlom, čítania zo Starého zákona (z Genezis a Prísloví, vo Veľkom týždni z Exodu a Jóba), medzi ktorými je obrad požehnania so sviecou a kadidlom.
Nasleduje spev Moja modlitba s veršami zo žalmu 140, pri ktorom sa striedajú kňaz, resp. kantor a ľudia, pričom striedavo stoja a kľačia. Vo veľkom týždni nasleduje čítanie Evanjelia, resp. na sviatky čítanie Apoštola a Evanjelia.
Po ekténiách (prosbách) nasleduje vchod - slávnostný sprievod s už premenenými eucharistickými darmi, po ňom ďalšie prosby, prípravné modlitby pred prijímaním a rozdávanie eucharistie. Potom nasledujú ďakovné spevy a prepustenie ľudu.
Heudebouville

Poloha

Obec má rozlohu 9,28 km². Najvyšší bod je položený 151 m n. m. a najnižší bod 8 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 809 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Belonchamp

Poloha

Obec má rozlohu 6,87 km². Najvyšší bod je položený 680 m n. m. a najnižší bod 334 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 235 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Elyská katedrála

Elyská katedrála, oficiálne Katedrálny kostol Najsvätejšej trojice v Ely (Cathedral Church of the Holy and Undivided Trinity of Ely) je hlavný chrám Elyskej diecézy a sídlo biskupa Anglikánskej cirkvi z Ely. Katedrála sa začala stavať v roku 1083 a býva zaraďovaná medzi najpôsobivejšie stavby stredoveku.

Predchádzajúce budovy

Prvú kresťanskú stavbu na mieste dnešnej katedrály dala postaviť Etheldreda (* 603), dcéra anglosaskej kráľovnej Anny. Po rozpade svojho druhého manželstva založila v roku 673 a riadila kláštor v Ely a bola tu aj pochovaná. Predpokladá sa, že kláštor bol zbúraný po invázii Vikingov v 9. storočí. Zachoval sa len kostol, ktorý tu existoval až do jeho prestavby v 10. storočí.
Nový benediktínsky kláštor bol na tomto mieste postavený v dobe obnovy kláštorov v roku 970, kedy boli obnovené i kláštory v Peterboroughu a Ramsey.

Súčasná budova

Stavba súčasnej katedrály začala v roku 1083. Pôvodný anglosaský kostol bol zbúraný a do novej katedrály boli prenesené len ostatky jeho zakladateľov. Najstaršou časťou budovy je priečna chrámová loď križujúca hlavnú chrámovú loď pod hlavnou vežou. Západná veža postavená v románskom slohu, vysoká 66 m, bola vybudovaná v rokoch 1174 až 1197 s dostavbou prístrešku v rokoch 1198 až 1215. Unikátna osemboká Lantern Tower, široká 23 m a vysoká 52 m, bola postavená na začiatku 14. storočia a nahradila pôvodnú vežu, ktorá sa zrútila.
Katedrála je postavená z kameňa dopraveného z Barnacku v Northamptonshire. Celková dĺžka stavby je 172,2 m a dĺžka hlavnej lode je 75 m, čo ju robí najdlhšou v Spojenom kráľovstve.
V roku 1539, v dobe rušenia anglických kláštorov za vlády Henricha VIII., neutrpela katedrála vážne škody, bola ale zničená hrobka Etheldredy a poškodené sochy v jej kaplnke. Katedrála bola čoskoro, v roku 1541, znovu obnovená.
V 17. storočí boli na severnej strane katedrály inštalované gotické dvere ktorých autorom je Christopher Wren.
Katedrála je používaná i v súčasnosti a obsahuje napríklad zbierku farebného skla z obdobia od 13. storočia až do súčasnosti.
Paulhenc

Poloha

Obec má rozlohu 23,69 km². Najvyšší bod je položený 961 m n. m. a najnižší bod 646 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 261 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE
Marvejols

Poloha

Obec má rozlohu 12,45 km². Najvyšší bod je položený 918 m n. m. a najnižší bod 632 m n. m.

Obyvateľstvo

Počet obyvateľov obce je 5 053 (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zdroje: INSEE